Справа № 160/3321/20
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2020 року Справа № 160/3321/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маковської О.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 16.11.2017 в частині не зарахування до пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи позивача з 22.08.1992 по 18.02.1994 на посаді головного геолога ШБУ №3 тресту «Кривбасшахтопроходка»;
- визнати протиправною відмову відповідача у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах та зобов`язати відповідача зарахувати період роботи позивача з 22.08.1992 по 18.02.1994 на посаді головного геолога ШБУ №3 тресту «Кривбасшахтопроходка» до пільгового стажу за Списком №1 та призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 з 06.10.2017.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що він звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1. Позивачу призначено пенсію, проте до пільгового стажу за Списком №1 не зараховано період роботи на ШБУ №3 тресту «Кривбасшахтопроходка» з 22.08.1992 по 18.02.1994 з тих підстав, що за результатами проведеної атестації робочих місць, головні геологи атестовані за Списком №1, як спеціалісти, зайняті на підземних роботах 50% і більше робочого часу на рік. Документів про кількість спусків підйомів позивача під землю відповідачу не надано. Позивач не погодився з такими діями відповідача та звернувся з даним позовом до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.03.2020 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Від відповідача до суду 15.05.2020 надійшли копія пенсійної справи та відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки за результатами проведеної атестації робочих місць відповідно до Наказів по Тресту Кривбасшахтопроходка від 25.08.1994 №262 та від 27.04.2000 №150 Про затвердження протоколу атестації робочих місць, головні геологи атестовані за Списком №1, як спеціалісти, зайняті на підземних роботах 50 процентів і більше робочого часу на рік (в обліковому періоді). Документів про кількість спусків-підйомів позивача під землю на розгляд Комісії не надано. Тобто, відповідач дійшов висновку, що факт зайнятості ОСОБА_1 . головним геологом саме під землею наданими документами не підтверджено.
За таких обставин, Комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсій на пільгових умовах при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийнято рішення підтвердити періоди роботи з 20.11.1987 по 21.08.1992 для зарахування до пільгового стажу за Списком №1. За результатом розгляду наданих позивачем документів відповідачем прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 у 54 роки, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи - загальний стаж позивача становив 32 роки 01 місяць 19 днів (станом на 26.09.2017), в тому числі стаж за Списком №1 04 роки 09 місяців 02 дні.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач, у період з 20.11.1987 по 14.05.1991 працював дільничним геологом ШБУ №1 шахта Рудопідцомна, з 15.05.1991 по 31.03.1992 гірничим майстром на підземних роботах шахти ім.Артема, а з 01.04.1992 по 18.02.1994 - головним геологом ШБУ №3, що підтверджується відповідними записами в трудовій книжці.
Відповідно до Довідки від 15.03.2017 №102 ДП «Кривбасшахтозакриття» про підтвердження наявного трудового стажу роботи для призначення пенсії, ОСОБА_1 працював повний робочий день на ШБУ 1, ШБУ 3 Державного спеціалізованого будівельно-монтажного тресту з підземного будівництва та реконструкції шахт і кар`єрів «Кривабасшахтопроходка» з 20.11.1987 по 14.05.1991 дільничним геологом ШБУ-1 ш.Рудопідйомна; з 15.005.1991 по 31.03.1992 підземним майстром ш.ім.Артема ШБУ-1 та з 01.04.1992 по 18.02.1994 головним геологом ШБУ-3.
Довідкою від 23.03.2017 №143 ДП «Кривбасшахтозакриття» підтверджено, що в архівному відділі ДП «Кривбасшахтозакриття» відсутні документи, що підтверджують роботу ОСОБА_1 з неповним робочим днем.
Таким чином, суд доходить висновку, що матеріалами справи підтверджено роботу позивача в зазначені періоди саме «з повним робочим днем».
Відповідно до наказу Тресту «Кривбасшахтопроходка» від 25.08.1994 №262 «Про затвердження протоколу атестації робочих місць» головні геологи атестовані за Списком №1, як спеціалісти, зайняті на підземних роботах 50% і більше робочого часу на рік (в обліковому періоді).
Суд звертає увагу відповідача на те, що зазначеним наказом визначена зайнятість спеціалістів на підземних роботах не виключно 50% робочого часу, а й більше 50% робочого часу.
Відповідачем не доведено, що зайнятість позивача у спірний період становить саме 50% робочого часу, а не повний робочий день, як зазначено у довідці від 15.03.2017 №102.
Суд зазначає, що відповідачем не заперечується факт роботи позивача на посаді, яка дає право на призначення пільгової пенсії за Списком №1.
Судом встановлено, що позивач 04.10.2017 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
За результатами розгляду заяви, відповідач Рішенням від 16.11.2017 №03 підтвердив періоди роботи позивача з 20.11.1987 по 21.08.1992 для зарахування до пільгового стажу за Списком №1.
Таким чином, відповідачем не зараховано до пільгового стажу роботи за Списком №1 період з 22.08.1992 по 18.02.1994.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до пунктів 1 та 3 Порядку №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Пунктом 20 Порядку №637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Матеріали справи містять докази підтвердження наявності пільгового стажу за спірні періоди роботи. Позивачем доведено факт роботи повний робочий день на посадах, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.
За таких обставин, твердження відповідача про не підтвердження наявності пільгового стажу позивача, з підстав того, що позивачем не підтверджено факт зайнятості ОСОБА_1 головним геологом саме під землею, суд вважає безпідставним та такими, що спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
Суд зазначає, що Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, визначено, що необхідність надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників виникає лише при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
При цьому основним документом, якій підтверджує стаж роботи на підприємстві, є трудова книжка.
Судом встановлено, що в трудовій книжці позивача, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, є відповідні записи із зазначенням відповідних відомостей. Відповідачем не спростовані відомості, які зазначені в довідці та у трудовій книжці, а також не надано доказів того, що позивач не працював або його періоди роботи не відповідають дійсності, чи записи у трудовій книжці позивача стосовно стажу роботи зроблені неправильно, неточно або з іншими вадами, які заважають їх зарахуванню до загального стажу роботи, або взагалі відсутні.
Отже, Велика Палата Верховного Суду вважає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
Щодо вимоги позивача про визнання протиправним рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 16.11.2017 в частині незарахування до пільгового стажу за Списком №1 спірного періоду роботи, суд вважає, що така вимога не підлягає задоволенню, оскільки вказаним рішення не було відмовлено позивачу у зарахуванні спірних періодів роботи до пільгового стажу.
В зв`язку з викладеним, суд вважає, що з метою відновлення прав позивача, належить вийти за межі позовних вимог на підставі частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім і необхідним (ефективним) - з урахуванням дискреційних повноважень відповідача.
Таким чином, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права буде визнання протиправними дій відповідача щодо не зарахування до пільгового періоду роботи за Списком №1 періоду з 22.08.1992 по 18.02.1994 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву позивача від 04.11.2017 з урахуванням висновків суду.
Частиною 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідач суду не надав.
Дослідивши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, суд приходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.
Відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України та враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 420,40 грн.
Щодо строків розгляду справи, то суд зазначає, що Європейський суд з прав людини неодноразово зауважував, що обґрунтованість тривалості провадження завжди повинна оцінюватися в світлі обставин справи з посиланням на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади а також те, що було головним для заявника в спорі.
Крім того, у зв`язку із запровадженням загальнодержавного карантину згідно постанови КМУ від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» та низки заходів на виконання рішення уряду відносно даного питання, відзив на позовну заяву надійшов до суду лише 15.05.2020.
Керуючись статтями 139, 242-246, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до пільгового періоду роботи за Списком №1 період роботи з 22.08.1992 по 18.02.1994.
Зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.10.2017 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 з урахуванням висновків суду у даній справі.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, сплачений судовий збір в розмірі 420,40 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Маковська