Справа № 160/1000/20
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2020-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2020 року Справа № 160/1000/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Криничанської селищної ради про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Виконавчого комітету Криничанської селищної ради в якій просить:
1) визнати бездіяльність відповідача щодо ненадання відповіді на повторний запит від 08.01.2020 р. протиправною та зобов`язати виконавчий комітет Криничанської селищної ради надати ОСОБА_1 наступну публічну інформацію:
- надати копію розробленої та затвердженої схеми санітарного очищення Дружбовського старостинського округу Криничанської селищної ради;
- повідомити позивача, яким чином на території Дружбовського старостинського округу Криничанської селищної ради організоване збирання і видалення побутових відходів, у тому числі відходів дрібних виробників;
- чи організовано у відповідності до вимог закону роздільне збирання корисних компонентів цих відходів на території цього округу;
- надати копію затвердженої місцевої та регіональної програм поводження з відходами;
- повідомити з якими суб`єктами господарювання укладено договори на збір, вивезення та утилізацію побутових відходів на території с. Мирне (Дружбовського старостинського округу Криничанської селищної ради) з повідомленням контактної інформації для зв`язку.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 08.01.2020р. ним було подано повторний запит про отримання публічної інформації до виконавчого комітету Криничанської селищної ради, оскільки саме на території вказаного органу місцевого самоврядування розташований об`єкт нерухомого майна, що належить йому на праві приватної власності. Максимальний строк для надання відповіді на отриманий запит або повідомлення про продовження строку розгляду запиту, встановлювався до 16.01.2020 року. Позивач зазначає, що на час подання даного позову жодної відповіді на вказаний запит ним не отримано, а отже бездіяльність відповідача є протиправною.
Відповідачем до суду подано відзив на позов, в якому зазначено, що у позивача відсутні правові підстави для задоволення позову та зазначає, що 08.01.2020р. позивачем було подано повторний запит про отримання публічної інформації до відповідача у зв`язку із неотриманням відповіді на первинний запит, проте, 11.09.2019р. до Виконавчого комітету Криничансьої селищної ради надійшло звернення позивача в якому він прохав повідомити відповідно інформацію. 24.09.2019 року вих. 1893/02-10 на вказане звернення від 11.09.19р. відповідачем була надана відповідь, яка направлена на адресу позивача: АДРЕСА_7 . Крім того, позивачем під час подання звернення 11 вересня 2019 року не було додано підтверджуючих документів, що позивач є власником нежитлового приміщення, розташованого на території Дружбівської сільської ради Криничанської об`єднаної територіальної громади за адресою: Дніпропетровська область, Криничанський район, с. Мирне, вул.Калинова (Щорська), 58.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.02.2020р. прийнято до свого провадження вказану справу та згідно ч.2 ст.257 КАС України ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідно до пункту 3 Розділ VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній з 02.04.2020), під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки розгляду адміністративної справи продовжуються на строк дії такого карантину.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
11 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до голови Виконавчого комітету Криничанської селищної ради із зверненням вх.№889/02-10, в якому зазначив, що він є власником нежитлового приміщення, розташованого на території Дружбівської сільської ради Криничанської об`єднаної територіальної громади за адресою: Дніпропетровська область, Криничанський район, с. Мирне, вул. Калинова, 58 (колишня адреса вул. Щорська, 58).
У вказаному звернені вимагав повідомити йому наступну інформацію:
1) надати копію розробленої та затвердженої схеми санітарного очищення Дружбовської сільської ради;
2) повідомити, яким чином па території Дружбовської сільської ради організоване збирання і видалення побутових відходів, у тому числі відходів дрібних виробників;
3) чи організовано у відповідності до вимог закону роздільне збирання корисних компонентів цих відходів на території Дружбовської сільської ради;
4) надати копію затвердженої місцевої та регіональної програм поводження з відходами;
5) з якими суб`єктами господарювання укладено договори на збір, вивезення та утилізацію побутових відходів на території с.Мирне з повідомленням контактної інформації для зв`язку.
За результатами розгляду вказаного звернення Виконкомом Криничанської селищної ради Криничанського району Дніпропетровської області листом №1893/02-10 від 24.09.2019р. повідомлено ОСОБА_1 , що договір оренди земельної ділянки на якій розташовано комплекс будівель, укладений між Дружбівською сільською радою та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 . Договір станом на сьогоднішній день не розірваний та діє. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, який був доданий до договору оренди земельної ділянки, власником комплексу будівель, що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 є ОСОБА_2 .
Враховуючи вищевикладене, виконавчий комітет Криничанської селищної ради прохає надати копію та оригінал (для ознайомлення) витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (комплекс будівель), що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 .
Вказану відповідь було надіслано ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_5 .
08.01.2020р. позивачем було подано до голови Виконавчого комітету Криничанської селищної ради повторний запит про отримання аналогічної інформації, зазначеної у запиті від 11.09.2019р.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
За приписами ст.40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових осіб і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Відповідно до статей 5, 7 Закону України "Про інформацію" кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.
Право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.
Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закону України "Про доступ до публічної інформації" (надалі - Закон).
Відповідно до статті 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
Приписами п.п. 1, 4 статті 13 Закону визначено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.
Усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про звернення громадян» (далі Закон) громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
За змістом ст.3 Закону заявою (клопотанням) є звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.
Згідно із ч.1, 4, 5 ст.5 Закону звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.
Звернення може бути усним чи письмовим.
Усне звернення викладається громадянином на особистому прийомі або за допомогою засобів телефонного зв`язку через визначені контактні центри, телефонні «гарячі лінії» та записується (реєструється) посадовою особою.
Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).
Таким чином, цим Законом врегульовано питання практичної реалізації громадянами України своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів.
Порядок розгляду заяв (клопотань) врегульовано ст.15 Закону, відповідно до якої органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.
Відповідно до ч.1 ст.7 Закону, звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.
Згідно статті 8 Закону України "Про звернення громадян", не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, а також ті звернення, терміни розгляду яких передбачено статтею 17 цього Закону, та звернення осіб, визнаних судом недієздатними. Рішення про припинення розгляду такого звернення приймає керівник органу, про що повідомляється особі, яка подала звернення.
Відповідно до ч.1 ст.20 Закону звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.
Разом з цим, статтею 19 Закону визначено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, зокрема, об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги, письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.
Аналіз наведених норм законодавства свідчить про те, що орган, до якого направлена заява (звернення) громадянина, зобов`язаний об`єктивно і вчасно її розглянути, перевірити викладені в ній факти, прийняти рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечити його виконання, а також повідомити громадянина про наслідки розгляду такої заяви.
Так, судом встановлено, що, реалізуючи своє право на звернення, ОСОБА_1 08.01.2020 року звернувся з повторим запитом до голови Виконавчого комітету Криничанської селищної ради, що підтверджується відповідним підписом представника позивача на вказаному запиті.
Проте, в матеріалах справи відсутні та відповідачем суду не надані будь-які докази на підтвердження того, що на вказаний повторний запит від 08.01.2020 року надано відповідь.
Також, будь-яких пояснень щодо направлення відповіді або обставин неможливості направлення відповіді у відзиві на позов відповідачем не зазначено.
Разом з тим, у відзиві на позов відповідач обґрунтовує правомірність надання відповіді на первісне звернення позивача від 11.09.2019р., проте предметом розгляду даної справи є саме встановлення наявності чи відсутності бездіяльності відповідача під час розгляду потворного запиту позивача від 08.01.2020р.
При цьому, а ні доказів направлення позивачу листа №1893/02-10 від 24 вересня 2019 року (відповідь на звернення позивача 11.09.2019р.), а ні доказів його отримання, відповідачем до суду не надано та матеріали справи не містять.
Також, зважаючи на зміст листа від 24.09.2019, запит позивача від 11.09.2019 відповідачем по суті не розглянуто лише запропоновано надати додаткові документи, у зв`язку з чим, позивач не позбавлений був звернутися до відповідача із повторним запитом та отримати у встановленому Законом порядку відповідь.
При цьому, незважаючи на приписи статті 8 Закону України "Про звернення громадян", отримавши повторне звернення позивача від 08.01.2020 року відповідачем не прийнято відповідного рішення.
З огляду на встановлення судом обставин ненадання відповідачем відповіді на повторний запит позивача від 08.01.2020р., суд приходить до висновку, що в діях відповідача наявна протиправна бездіяльність у вигляді ненадання відповіді позивачу на його повторний запит від 08.01.2020р.
За таких підстав, суд дійшов висновку що позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності Виконавчого комітету Криничанської селищної ради щодо ненадання відповіді на повторний запит від 08.01.2020р. є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню.
Що стосується вимог позивача щодо зобов`язання відповідача надати наступну інформацію: - надати копію розробленої та затвердженої схеми санітарного очищення Дружбовського старостинського округу Криничанської селищної ради; - повідомити позивача, яким чином на території Дружбовського старостинського округу Криничанської селищної ради організоване збирання і видалення побутових відходів, у тому числі відходів дрібних виробників; - чи організовано у відповідності до вимог закону роздільне збирання корисних компонентів цих відходів на території цього округу; - надати копію затвердженої місцевої та регіональної програм поводження з відходами; - повідомити з якими суб`єктами господарювання укладено договори на збір, вивезення та утилізацію побутових відходів на території с. Мирне (Дружбовського старостинського округу Криничанської селищної ради) з повідомленням контактної інформації для зв`язку, суд зазначає таке.
З практики Європейського суду витікає наступне: в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.
Зі змісту Рекомендації № R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 року під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Суди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі переймати на себе функції суб`єктів владних повноважень, оскільки чинним законодавством України суди не наділені правом створювати норми права, а наділені лише компетенцією перевіряти уже створені норми права на їх відповідність вищестоящим в ієрархії нормативно-правовим актам.
Суб`єкти владних повноважень застосовують надані їм в межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами (дискреційні повноваження). Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень виходить за межі завдань адміністративного судочинства.
Згідно з пунктами 2, 3, 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання акту, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Частиною 4 цієї статті передбачено, що суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім, необхідним та ефективним.
На підставі викладеного, беручи до уваги необхідність ефективного захисту прав та інтересів позивача, що ґрунтується на чинному законодавстві України, суд вважає необхідним здійснити такий захист шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути повторний запит позивача від 08.01.2020р. та надати відповідь у встановленому Законом порядку.
З урахуванням викладеного, за результатами з`ясування обставини у справі та їх правової оцінки суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його часткового задоволення.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
За таких обставин, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Виконавчого комітету Криничанської селищної ради на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору понесені позивачем у розмірі 840,80грн.
Керуючись ст.ст.241-250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Криничанської селищної ради щодо ненадання відповіді на повторний запит ОСОБА_1 від 08.01.2020р.
Зобов`язати Виконавчий комітет Криничанської селищної ради розглянути та надати відповідь на повторний запит ОСОБА_1 від 08.01.2020р.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Турлакова