Справа № 214/451/20
Суддя: Гринь Н. Г.
Дата ухвалення: 2020-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/451/20
2-а/214/87/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 травня 2020 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гриня Н.Г.,

секретаря судового засідання Звади Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження адміністративну справу №214/451/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора взводу №3 роти №1 батальйону №1 Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Веретельник Анастасії Андріївни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з озовною заявою, в якій просив суд скасувати постанову серії ЕАК №1949204 від 07.01.2020 року, винесену івідносно нього інспектором Полку ПП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП Веретельник А.А. про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

В обґрунтування пред`явлених вимог ОСОБА_1 зазначив, що постановою інспектора ППП Веретельник А.А. його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за ч.1 ст. 122 КУпАП за те, що 07.01.2020 року о 21-43 год. у м. Кривий Ріг пров. Пулковський водій керуючи т/з порушив вимогу знаку 3.24 розворот заборонено, чим порушив вимоги п. 8.4 в ПДР України. Вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню. Вважає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. У порушення вимог ст. 283 КУАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у спірній постанові відповідачем зазначене місце вчинення правопорушення - пров. Пулковський, що не відповідає дійсності, оскільки він не здійснював там рух та знак 3.24 розворот заборонено на пров. Пулковському в м. Кривому Розі взагалі не встановлено. Крім того, будь-які докази, які б свідчили про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУАП відсутні. Також, постанова не містить відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Він вважає себе невинуватим, а постанову серії ЕАК №1949204 від 07.01.2020 року необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку із невідповідністю висновків інспектора фактичним обставинам справи, порушенням норм процесуального права.

Не погоджуючись з пред`явленими вимогами, в порядку ч.4 ст.47 КАС України відповідач інспектор полку ПП в м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області ДПП Веретельник А.А. подала відзив на позовну заяву (а.с.14-18), в якому просила в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити. Відповідач зазначив, що 07.01.2020 року під час здійснення патрулювання ним було помічено автомобіль марки Volkswagen Golf, р/н НОМЕР_1 , водій якого ОСОБА_1 порушив вимоги дорожньої знаку 3.24 Розділу 33 ПДР України «Розворот заборонено», чим порушив п.8.4 в ПДР України. У зв`язку з цим з дотримання вимог закону вона зупинила водія, відрекомендувалась йому відповідно до вимог п.3 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», повідомила причину зупинки та попросила пред`явити водійське посвідчення та документи на автомобіль. Переконавшись, що вимоги ст. 278КУАП виконані та роз`яснивши водієві його процесуальні права, вона перейшла до розгляду справи по суті. Після з`ясування обставин справи та оцінки всіх наявних доказів, вона прийшла до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП та винесла постанову. Доказів тому, що позивач не вчиняв порушення, останній суду не надав. З відеозапису чітко вбачається, як позивач порушує вимоги дорожнього знаку 3.24 ПДР України котрий встановлено на перехресті вул. Лермонтова та пров. Пулковський. Крім того, після зупинки не заперечував щодо вчинюваного ним правопорушення, а вона мала право здійснювати відео фіксацію під час розгляд справи про адміністративне правопорушення. Вважає позовні вимоги безпідставними і такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідь на відзив позивач не надав, надіславши електронною поштою заяву про розгляд справи без його участі.

Суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження за відсутності сторін.

Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись.

Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію учасників справи, суд дійшов до наступних висновків.

07.01.2020 року інспектором Полку ПП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП Веретельник А.А. винесено постанову серії ЕАК №1949204 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП у зв`язку з порушенням п.8.4 в ПДР України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 225 грн. в дохід держави.

Винесення оскаржуваної позивачем постанови мотивовано тим, що 07.01.2020 року водій ОСОБА_1 1, керуючи автомобілем марки Volkswagen Golf , р/н НОМЕР_1 по пров. Пулковський в м. Кривому Розі Дніпропетровської області порушив вимоги дорожнього знаку 3.24 Розділу 33 ПДР України «Розворот заборонено». Правопорушення зафіксовано на боді-камеру АЕ 00180.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.213, ст.ст.222, 258 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі передбачених ч.1 ст.122 КУпАП, в порядку скороченого провадження, тобто без складання протоколу про адміністративне правопорушення з винесенням постанови по справі про адміністративне правопорушення за результатами її розгляду на місці вчинення правопорушення.

Судом встановлено, що справа про адміністративне правопорушення була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення інспектором ПП Веретельник А.А. як уповноваженою посадовою особою органу поліції, що не суперечить ст.276 КУпАП, з попереднім роз`ясненням ОСОБА_1 як особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, його прав, передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, попередженням про здійснення відеофіксації, що підтверджується оглянутим судом відеозаписом з боді-камери на диску DVD-R, тому суд приходить до висновку, що постанова винесена з дотриманням вимог ст.ст.222, 258, 278, 280, 283 КУпАП та процесуального порядку, передбаченого розділом IV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06.11.2015 року за №1376, а тому доводи позивача стосовно її винесення з допущенням істотних порушень процесуального порядку є необґрунтованими, оскільки не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ч.1 ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків.

Разом з тим, оскільки предметом оскарження є постанова по справі про адміністративне правопорушення, здійснюючи розгляд справи, суд зобов`язаний перевірити її обґрунтованість та відповідність дійсним обставинам.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

Підставою для зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням позивача ОСОБА_1 стало допущення ним порушення вимог дорожнього знаку 3.24 «Розворот заборонено».

Так, детальний опис груп і значень дорожніх знаків наведений у розділі 33 «Дорожні знаки» ПДР України.

Відповідно до п.8.4 в ПДР України дорожні знаки поділяються, зокрема на заборонні знаки, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Дорожній знак 3.24 відноситься до заборонних знаків та називається «Розворот заборонено».

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ст.251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речові докази та інші документи.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до ч.ч.1, 4 ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Так, ч.1 ст.40 Закону України «Про національну поліцію» закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Отже, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

З огляду на те, що в силу п. 9 ч.1 ст. 31 та ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» відеоспостереження за дотриманням позивачем ПДР України інспектором ПП Веретельник А.А. зафіксовано у встановленому законом порядку, та зазначено у постанові бодікамера АЕ00180, тому суд визнає його як належний та допустимий доказ та спростовує доводи позивача, щодо не зазначення відповідачем у постанові технічного засобу.

Крім того, у відповідності до вимог ч.2 ст.77 КАС України, в оскаржуваній постанові зазначено про наявність відеозапису як доказу вчинення позивачем правопорушення.

Відтворенням відеозапису з боді-камери судом встановлено дійсність здійснення розвороту ОСОБА_1 на перехресті вул. Лермонтова пров. Пулковський у м. Кривому Розі за наявності дорожнього знаку 3.24 «Розворот заборонено».

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналізуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне зазначити, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 30.05.2018р. у справі №337/3389/16-а.

Оглядом відеозапису, дослідженням матеріали справи судом не встановлено будь-яких істотних порушень в діях поліцейського ПП Веретельник А.А., які можна було б розцінити як доказ незаконності оскаржуваної постанови і відсутність вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, в той час як постанова достатньо повно обґрунтована відповідачем та відповідає вимогам закону.

За таких обставин, у тому числі враховуючи, що під час оглянутого відеозапису встановлено наявність дорожнього знаку 3.24 на перехресті вул. Лермонтовапров. Пулковський м. Кривому Розі Дніпропетровської області, на якому ОСОБА_1 здійснив розворот, що, в свою чергу, свідчить про доведеність вини водія, суд приходить до висновку щодо дійсності порушення позивачем правил заборонного дорожнього знаку, та як наслідок, скоєння правопорушення.

Таким чином, наведені позивачем доводи без їх доказового підтвердження, спростовуються обґрунтованою позицією відповідача та наданими ним доказами, які в своїй сукупності є свідченням доведеності наявності в діях ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Сумнівів щодо доведеності його вини, які б тлумачились на його користь, у суду немає.

Враховуючи, що в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт допущення позивачем порушення п.8.4 в ПДР України, дійсність порушення вимог дорожнього знаку 3.24, що визначає правомірність його зупинки працівниками поліції, накладення інспектором ПП адміністративного стягнення в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП із дотримання принципу законності та з "...досягненням справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи", що також узгоджується з правовою позицією Європейського Суду з прав людини, викладеною в рішеннях від 24.03.2005 року у справі Фрузен проти Росії" та від 09.06.2005 року у справі "Бакланов проти Росії", суд приходить до висновку про законність та правомірність винесеної ним постанови, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суб`єкта владних повноважень без змін.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно ч.1 ст.139 КАС України, суд враховує ухвалення рішення на користь відповідача та звільнення позивача від сплати судового збору на підставі ст.288 КУпАП, тому судові витрати підлягають компенсації за рахунок коштів, передбачених Державнимбюджетом України.

Підстави, визначені ст.371 КАС України, для звернення судового рішення до негайного виконання, відсутні.

Керуючись ст.ст.2, 3, 5, 9, п.10 ч.6 ст.12, ст.ст.72-79, 139, 162, п.2 ч.1, ч.3 ст.241, ст.ст.242, 244-246, 250, 255, 257, 268, 269, 271, 286, 293, п.п.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора взводу №3 роти №1 батальйону №1 Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Веретельник Анастасії Андріївни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі залишити без задоволення.

Постанову серії ЕАК №1949204 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, винесену інспектором взводу №3 роти №1 батальйону №1 Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Веретельник Анастасією Андріївною залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з моменту його підписання через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку, передбаченому ст.286 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Інспектор взводу №3 роти №1 батальйону №1 Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Веретельник Анастасія Андріївна, РНОКПП невідомий, адреса робочого місця: вул. Волгоградська 11, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.

Рішення суду складено та підписано 25.05.2020 року.

Суддя Н.Г. Гринь