Справа № 620/309/20
Суддя: Тихоненко О.М.
Дата ухвалення: 2020-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повне)

14 травня 2020 року м. Чернігів Справа № 620/309/20

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Тихоненко О.М.,

за участю секретаря Якуш І.В.,

представника позивача Буряка О.І.,

та представника відповідача Чайки М.Г.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Фермерського господарства «Виповський» до Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області про скасування наказу та рішення,

У С Т А Н О В И В:

Фермерське господарство «Виповський» (надалі також - ФГ «Виповський», позивач) звернулося до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області (надалі також - ГУ ДПС у Полтавській області, відповідач) про скасування наказу відповідача від 16.12.2019 № 1060 Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача та рішення в.о. заступника начальника ГУ ДПС у Полтавській області Цюпка В.М. від 08.01.2020 № 1 про застосування адміністративного арешту майна позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що наказ від 16.12.2019 № 1060 Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача та рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна позивача № 1 від 08.01.2020 є незаконними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки відповідь на запит податковому органу громадянином ОСОБА_2 було надано, а запит ФГ «Виповський» не надходив, а тому у ГУ ДПС у Полтавській області були відсутні підстави для проведення перевірки. Право податкового органу на проведення перевірки підлягає законодавчим обмеженням та реалізується з дотриманням порядку, встановленого законом. Наявність сумнівів у посадових осіб контролюючого органу щодо правильності повноти нарахування, утримання та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів фізичної особи ОСОБА_2 не є підставою для проведення перевірки позивача.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.01.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду надано термін для подачі до суду відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

10.02.2020 представником відповідача, в межах встановленого судом строку, подано відзив на позов, в якому ГУ ДПС у Полтавській області просить відмовити позивачу у задоволенні позову та зазначає, що за наслідками отримання та опрацювання відповідно до ст. ст. 72, 74 61 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ ГУ ДПС у Полтавській області податкової інформації, що свідчить про порушення ФГ «Виповський» п.п.163.1.2 п.163.1 ст.163, п.164.2 ст.164, п.п. 168.1.1 п.168.1 ст.168, абз. «а» п.176.2 ст.176, п.п.1.2, п.п.1.3, п.п. 1.5, п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України у частині несплати у 2017-2019 роках податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів фізичної особи ОСОБА_2 , встановлено, що ФГ «Виповський» протягом 2017-2019 років нарахування/виплати грошових коштів на користь ОСОБА_2 не здійснювались. В зв`язку з наведеним для отримання інформації (пояснень) та їх документального підтвердження на адресу ФГ «Виповський» направлено запит від 04.09.2019 № 182/10/16-31-33-06-20 з зазначенням чіткого переліку інформації та документів, що необхідно надати контролюючому органу, однак письмової відповіді та будь-яких документів ФГ «Виповський» у строк визначений чинним законодавством до ГУ ДПС у Полтавській області на вказаний запит надано не було. В той же час, ФГ «Виповський» відмовилося від проведення документальної перевірки, відповіді на запит контролюючого органу від 04.09.2019 за №182/10/16-31-33-06-20 з метою спростування фактів, що можуть свідчити про порушення платником податків чинного податкового законодавства не надано. ГУ ДФС у Полтавській області також направлено запит від 31.07.2019 за № 5861/16-31-13-01-15, на який листом від 17.08.2019 ГУ ДФС у Полтавській області отримано відповідь на запит, яка підписана ОСОБА_2 , як громадянином. При цьому, ФГ «Виповський» відповіді на запит контролюючого органу не надано, а тому ГУ ДПС у Полтавській області на підставі вимог чинного законодавства правомірно прийнято наказ від 16.12.2019 № 1060 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ФГ «Виповський». В порушення вимог Податкового кодексу України ОСОБА_2 було відмовлено в проведенні документальної позапланової виїзної перевірки, про що складено акт. ГУ ДПС у Полтавській області вважає, що відмова від проведення документальної перевірки є необґрунтованою та спрямованою на ухилення від виконання законодавчих вимог. У зв`язку з вищевикладеним, керуючись вимогами Податкового кодексу України відповідачем застосовано умовний адміністративний арешт майна платника податків ФГ «Виповський» та правомірно прийнято рішення від 08.01.2020.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.02.2020 розгляд даної справи призначено за правилами загального позовного провадження та ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду 20.02.2020 - в режимі відеоконференції.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні, посилаючись на обставини, викладені у відзиві.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

ОСОБА_2 є керівником ФГ «Виповський», про що 27.07.2017 внесено відповідний запис та з 27.07.2017 юридичну особу взято на податковий облік, як платника податків, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Основний вид економічної діяльності позивача є 01.11. вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (а.с.8).

Як слідує з матеріалів справи ГУ ДФС у Полтавській області направлено ОСОБА_2 запит від 31.07.2019 № 5861/16-31-13-01-15, на який листом від 17.08.2019 ОСОБА_2 надано відповідь, в якій останні зазначив, що в 2018 році ОСОБА_2 не здійснював продажу власної сільськогосподарської продукції, що була вирощена останнім безпосередньо на земельних ділянках, що зазначені у запиті податкового органу, як наслідок вважає вимогу про надання документів такою, що не може бути виконана, оскільки вона суперечить Конституції України та чинному законодавству України (а.с.29-30).

В подальшому, 04.09.2019 контролюючим органом направлено ФГ «Виповський» запит № 182/10/16-31-33-06-20 «Про надання інформації (пояснень) та її документального підтвердження», відповідно до якого відповідач на підставі п.п. 16.1.5, 16.1.7 п.16.1 ст.16, п.п.20.1.2 п.20.1 ст.20, п.п.1, 3 абз. третього п.73.3 ст.73, п.п.78.1.1. п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України просив позивача протягом 15 робочих днів з дня, що настає за днем отримання даного запиту надати інформацію (пояснення та їх документальне підтвердження), в зв`язку з тим, що ГУ ДПС у Полтавській області отримало податкову інформацію, що свідчить про порушення позивачем вимог ПК України у частині не сплати у 2017-2019 роках податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів фізичної особи ОСОБА_2 (а.с.125-128).

В подальшому, ГУ ДПС у Полтавській області прийнято наказ від 16.12.2019 № 1060 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ФГ «Виповський» на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.78.1.1 п.78.1 ст.78, п.81.1 ст.81, п. 82.2 ст.82 ПК України. Перевірку провести з 03.01.2020 з питань правильності повноти нарахування, утримання та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів фізичної особи ОСОБА_2 за період з 01.07.2017 по 30.09.2019, тривалістю 5 робочих днів (а.с.15).

Як слідує з матеріалів справи ФГ «Виповський» не допустило посадових осіб ГУ ДПС у Полтавській області до проведення перевірки через відсутність законних підстав для її проведення (а.с.24), про що складено акт від 03.01.2020 (а.с.26-28).

В подальшому, розглянувши звернення та додані до нього матеріали управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДПС у Полтавській області та в зв`язку з відмовою позивача від проведення зазначеної вище перевірки в.о. заступника начальника ГУ ДПС у Полтавській області Цюпка В.М. прийнято рішення № 1 від 08.01.2020 про застосування адміністративного арешту майна позивача (а.с.16-17).

ФГ «Виповський» вважаючи вказані рішення такими, що підлягають скасуванню, звернулося до суду за захистом своїх прав та інтересів з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

За приписами статті 1 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями) (надалі також - ПК України) ПК України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пп. 20.1.4. п. 20.1 ст. 20 та пп. 75.1 ст. 75 Податкового Кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків, зокрема, документальні позапланові виїзні перевірки, в порядку, встановленому цим Кодексом.

Порядок проведення документальних позапланових виїзних перевірок регламентовано ст. 78 Податкового кодексу України.

Згідно із пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється, зокрема, за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

З наведеної норми слідує, що обов`язковою передумовою здійснення документальної перевірки є направлення платнику податків запиту про надання пояснень та їх документального підтвердження.

Відповідно до п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити:

1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує;

2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;

3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом;

3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;

4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків:

податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування;

акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної;

5) у разі проведення зустрічної звірки;

6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Запит вважається належним чином врученим, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.м

Платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані подавати інформацію, визначену у запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом). У разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.

Запит вважається врученим, якщо його надіслано поштою листом з повідомленням про вручення за податковою адресою або надано під розписку платнику податків або іншому суб`єкту інформаційних відносин або його посадовій особі.

Пунктом 78.4 ст. 78 Податкового кодексу України передбачено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Отже, однією з підстав для проведення документальної виїзної перевірки є ненадання платником податків пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит органу державної податкової служби, що оформлений з додержанням вимог податкового законодавства.

Судом встановлено, що відповідачем в наказі від 16.12.2019 № 1060 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ФГ «Виповський», як підставу для проведення документальної позапланової виїзної перевірки визначено пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України.

Судом встановлено, що всупереч вимог встановлених п. 73.3 ст.73 Податкового кодексу України у запиті контролюючого органу не вказані конкретні підстави його надіслання. Натомість зазначено лише про наявність сумнівів у посадових осіб контролюючого органу щодо правильності повноти нарахування, утримання та сплати податків.

Враховуючи викладене суд зазначає, що письмовий запит не є обов`язковим письмовим запитом в розумінні положень п.п. 78.1.1 ст. 78 Податкового кодексу України на який позивач повинен був надати пояснення та їх документальне підтвердження протягом 10 робочих днів з дня отримання такого запиту, а тому у відповідача не було правових підстав для видання наказу № 1060 від 16.12.2019 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ФГ «Виповський».

Вказана вище позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, зокрема у постановах від 13.11.2019 по справі № 813/4306/15 та від 20.12.2019 по справі № 520/2207/19.

Частиною 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку, що позов ФГ «Виповський» підлягає задоволенню в частині позовних вимог, шляхом визнання протиправним та скасування наказу ГУ ДПС у Полтавській області від 16.12.2019 № 1060 Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача.

Щодо позовних вимог про скасування рішення в.о. заступника начальника ГУ ДПС у Полтавській області Цюпка В.М. від 08.01.2020 № 1 про застосування адміністративного арешту майна позивача, суд зазначає наступне.

Як слідує з матеріалів справи рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 11.01.2020 по справі № 440/133/20 заяву ГУ ДПС у Полтавській області про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків задоволено. Підтверджено обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна ФГ «Виповський», застосованого рішенням ГУ ДПС у Полтавській області від 08.01.2020 № 1.

Постановою другого апеляційного адміністративного суду від 13.02.2020 апеляційну скаргу ФГ «Виповський» задоволено частково, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.01.2020 скасовано, заяву (подання) ГУ ДПС у Полтавській області до ФГ «Виповський» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків залишено без розгляду.

Відповідно до пункту 94.10 статті 94 ПК України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено).

За правилами пункту 94.19.1 статті 94 ПК України адміністративний арешт припиняється у разі відсутності протягом вказаного строку рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

У разі якщо майно платника податків звільняється з-під адміністративного арешту у випадку, визначеному, зокрема, пунктом 94.19.1, повторне накладення адміністративного арешту з підстав накладення першого арешту не дозволяється (пункт 94.21 статті Кодексу).

Відповідно до п. 2 частини першої ст. 283 Кодексу адміністративного судочинства України провадження у справах за зверненням податкових та митних органів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо: підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Заява подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі (ч.2 ст. 283 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до ч. 5 ст. 283 Кодексу адміністративного судочинства України відмова у відкритті провадження за заявою унеможливлює повторне звернення заявника з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами до суду в загальному порядку.

Зміст наведених положень законодавства дає підстави для такого висновку. Так, за наявності відповідних умов, визначених у пункті 94.2 статті 94 ПК України, арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого має бути перевірена судом в обов`язковому порядку протягом 96 годин.

Відсутність протягом вказаного строку відповідного рішення суду про визнання арешту обґрунтованим зумовлює звільнення з-під адміністративного арешту майна платника податків та унеможливлює його повторне накладення з тих саме підстав.

Отже, вимоги про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, заявлені поза межами 96-годинного строку, не є такими, що можуть бути задоволеними, адже, у цьому випадку, відсутні відповідні обставини, з якими положення статті 94 ПК України пов`язують можливість забезпечення виконання платником податків його обов`язків.

Тобто, за своїм характером та правовим змістом строк у 96 годин є присікальним і поновленню чи продовженню не підлягає.

Аналогічна правова позиція висловлена у Постанові Верховного Суду від 15 травня 2018 року по справі № 820/2312/17, та від 22 травня 2018 року по справі № 820/2040/17, які суд враховує у відповідності до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов наступного висновку.

Оскільки станом на момент звернення до суду рішення суду про визнання арешту обґрунтованим відсутнє, адміністративний арешт в такому випадку припиняється, а тому право ФГ «Виповський» не порушено, як наслідок в задоволенні позовних вимог про скасування рішення в.о. заступника начальника ГУ ДПС у Полтавській області Цюпка В.М. від 08.01.2020 № 1 про застосування адміністративного арешту майна позивача необхідно відмовити.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Полтавській області на користь позивача підлягають стягненню здійснені ним документально підтверджені судові витрати в розмірі 2102,00 грн.

Керуючись статтями 168, 227, 241, 243, 244-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Фермерського господарства «Виповський» до Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області про скасування наказу та рішення задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області від 16.12.2019 № 1060 Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Фермерського господарства «Виповський».

В решті позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області на користь Фермерського господарства «Виповський» судові витрати в розмірі 2 102,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та з урахуванням п. 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга, з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Розділ VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Позивач: Фермерське господарство «Виповський» (вул. Вербна, 8, смт. Варва, Чернігівська область, 17600, ).

Відповідач: Головне управління Державної податкової служби у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36014, ).

Повний текст рішення суду складено 27.05.2020.

Суддя О.М. Тихоненко