Справа № 580/1150/20
Суддя: В.А. Гайдаш
Дата ухвалення: 2020-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2020 року справа № 580/1150/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гайдаш В.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Моринської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області про визнання протиправними дій та рішення, зобов?язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , далі - позивач) з позовом до Моринської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області (вул. Миру, 104, с. Моринці, Корсунь-Шевченківський р-н, Черкаська обл., 19413, далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо прийняття 17.10.2019 рішення №23-32/VII «Про відмову громадянам згідну списку заяв у наданні дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок комунальної форми власності» в частині відмови позивачу;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 17.10.2019 №23-32/VII «Про відмову громадянам згідну списку заяв у наданні дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок комунальної форми власності» в частині відмови позивачу

- зобов?язати відповідача надати позивачу дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0041 комунальної форми власності, що розташована у с. Виграїв (за межами населеного пункту) Моринської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області.

Ухвалою суду від 07.04.2020 прийнято позовну заяву до та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, щ відповідач протиправно відмовив у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою за відсутності правових підстав, виключний перелік яких визначений Земельним кодексом України, однак позивачем надано усі передбачені законом документи для отримання такого дозволу. Тому просив задовольнити позов.

Відповідач позов не визнав, надав до суду письмовий відзив на позов, у якому зазначив, що позивач звернувся за дозволом на земельну ділянку, яка вже є частиною сформованої земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0041, що перебуває в оренді СТОВ «Агрофірма Корсунь». Відповідач вважає, що як власник земельної ділянки має право на власний розсуд нею розпоряджатися, а передача земельної ділянки у приватну власність позбавить місцевий бюджет значних надходжень з орендної плати. Також відповідачем зазначено, що стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0041 вже прийнято рішення від 30.04.2020 №30-14/VII про її поділ на 23 окремих земельних ділянок, серед яких і надано позивачу вищевказаний дозвіл. З урахуванням зазначеного, відповідача вважає, що позов є необгурнтованим та задоволенню не підлягає.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою від 19.09.2019 про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки, площею 42,3110 га (кадастровий номер :05:001:0041), що розташована в адмінмежах Виграївської сільської ради Моринської ОТГ для подальшого оформлення у власність земельної ділянки, площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства. До клопотання додав: копії паспорта та РНОКПП; посвідчення УБД; викопіювання; нотаріально завірену згоду на вилучення земельної ділянки (заява-згода).

Рішенням від 17.10.2019 №23-32/VII відповідач відмовив громадянам згідно зі списком заяв, у т.ч. позивачу в наданні дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, у т.ч. з кадастровим номером :05:001:0041 до моменту закінчення дії договору оренди.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає, що стаття 14 Конституції України гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом, який регулює земельні правовідносини, є Земельний кодекс України від 25.10.2001 №2768-III (далі - ЗК України), а також прийняті відповідно до Конституції України та цього Кодексу нормативно-правові акти.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки, як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Частиною 6 ст.79-1 ЗК України встановлено, що формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення, здійснюється на підставі відповідної технічної документації із землеустрою.

На підставі ч.1 ст.25 України від 22.05.2003 №858-IV «Про землеустрій» (далі - Закон №858-IV) документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації.

Одним із видів документації із землеустрою відповідно до підп. «й» ч. 2 ст. 25 Закону №858-IV є технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок

Згідно з ч. 1 ст. 56 Закону України Закону №858-IV технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок включає:

а) пояснювальну записку;

б) технічне завдання на складання документації, затверджене замовником документації;

в) кадастрові плани земельних ділянок, які об`єднуються в одну земельну ділянку, або частини земельної ділянки, яка виділяється в окрему земельну ділянку;

г) матеріали польових геодезичних робіт;

ґ) акт приймання-передачі межових знаків на зберігання при поділі земельної ділянки по межі поділу;

д) перелік обтяжень прав на земельну ділянку, обмежень на її використання та наявні земельні сервітути;

е) нотаріально посвідчена згода на поділ чи об`єднання земельної ділянки заставодержателів, користувачів земельної ділянки (у разі перебування земельної ділянки в заставі, користуванні);

є) згоду власника земельної ділянки, для земель державної власності - органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, на поділ чи об`єднання земельних ділянок користувачем (крім випадків поділу земельної ділянки у зв`язку з набуттям права власності на житловий будинок, розташований на ній).

Пунктом а ч.1 ст. 22 Закону №858-IV передбачено, що землеустрій здійснюється на підставі:

а) рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою;

б) укладених договорів між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою;

в) судових рішень.

Рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування про надання дозволу на розробку документації із землеустрою приймається виключно у строки та лише у випадках, передбачених цим Законом та Земельним кодексом України. Зазначене рішення надається безоплатно та має необмежений строк дії.

При цьому, частиною 1 ст. 26 Закону №858-IV визначено, що замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі.

Отже, наведеною нормою визначено виключне коло осіб, яке може бути замовником документації із землеустрою.

З поданої позивачем нотаріально посвідченої згоди СТОВ «Агрофірма Корсунь» на вилучення із земельної ділянки, площею 42,3110 га (кадастровий номер :05:001:0041), 2,0000 га та передачі її власність позивачу, суд встановив, що земельна ділянка перебуває в користуванні вказаного товариства.

Витягом з Державного реєстру речових прав від 27.05.2019 №168037002 підтверджено, що вищевказане право користування виникло на підставі договору оренди землі від 14.05.2019 б/н, укладеному між СТОВ «Агрофірма Корсунь» (орендар) та Моринською сільською радою (орендодавець).

З аналізу вказаних доказів суд встановив, що власником вищезазначеної земельної ділянки є відповідач, а користувачем - СТОВ «Агрофірма Корсунь», а тому відповідно до ч.1 ст. 26 Закону №858-IV позивач не має права на замовлення технічної документації із землеустрою щодо наведеної земельної ділянки.

Статтею 12 ЗК України встановлено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, у тому числі, розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; вирішення земельних спорів; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

На підставі ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Пунктом 34 ч.1 ст.26 Закону №280/97-ВР передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до частин 1, 2 статті 59 Закону № 280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Суд врахував, що 30.04.2020 відповідач прийняв рішення №30-14/VII, яким виконавчому комітету Моринської сільської ради надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу вказаної земельної ділянки, площею 42,3110 га (кадастровий номер :05:001:0041) та формування 23 окремих земельних ділянок, зокрема, позивачу надано відповідний дозвіл.

Отже відповідачем, як власником зазначеної земельної ділянки та суб`єктом владних повноважень у сфері земельного законодавства, фактично реалізована його компетенція в земельних правовідносинах.

Тому суд дійшов висновку, що спірне рішення від 17.10.2019 №23-32/VII «Про відмову громадянам згідно списку заяв у наданні дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок комунальної форми власності» в частині відмови позивачу у наданні такого дозволу обґрунтованим і таким, що не підлягає скасуванню, оскільки відповідно до ч.1 ст. 26 Закону №858-IV позивач не має права на замовлення технічної документації із землеустрою щодо наведеної земельної ділянки, тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Керуючись статтями 6, 14, 139, 242-245, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Гайдаш