Справа № 685/283/20
Суддя: Самойлович А. П.
Дата ухвалення: 2020-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 685/283/20
Провадження № 2-а/685/6/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2020 року

Теофіпольський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді Самойлович А. П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполь за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника Сектору реагування патрульної поліції № 4 Лановецького відділення поліції Кременецького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Тернопільській області Остапчука Руслана Степановича та Головного управління Національної поліції у Тернопільській області про скасування постанови від 18 лютого 2020 року серії БАА № 520580 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В :

24 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що постановою начальника СРПП № 4 Лановецького ВП Кременецького ВН ГУ НП у Тернопільській області Остапчука Р.С. його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУПАП у виді штрафу в сумі 170 грн.

Позивачем заявлена вимога скасувати дану постанову, закрити провадження щодо нього та визнати дії начальника СРПП № 4 Лановецького відділення поліції Остапчука Р.С. щодо винесення оскаржуваної постанови неправомірними.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірна постанова винесена безпідставно та з істотними порушеннями його прав, не відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Зокрема, у постанові зазначено, що позивач керував транспортним засобом, в якому задній номерний знак не відповідав вимогам стандартів, однак в порушення вимог ст. 283 КУПАП не зазначено, про які саме стандарти йде мова та що саме у номерних знаках не відповідає стандартам та не дає змогу визначити його на відстані 20 метрів.

Також позивач зазначає, що постанову винесено на місці вчинення правопорушення, тобто просто на дорозі, та відразу ж після вчинення дій, які поліцейський вважав правопорушенням, тому за таких умов у позивача не було часу та фізичної можливості скористатися передбаченими ст. 268 КУПАП правами, зокрема, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися правовою допомогою та іншими.

Враховуючи тлумачення положення частини першої статті 276 КУПАП, дане Конституційним Судом України у рішення від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015, що словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, тому розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, та без надання часу на реалізацію відповідних прав, є порушенням прав особи, яка притягається до відповідальності.

Позивач вказує, що в оскаржуваній постанові відсутні будь-які посилання на докази, що підтверджують його вину у вчиненні правопорушення, графа «до постанови додається» залишена порожньою, тому обвинувачення, не підтверджене належними та допустимими доказами взагалі, має бути визнано таким, що ґрунтується на припущеннях, внаслідок чого постанова є незаконною та не відповідною обставинам справи.

На думку позивача, мало місце порушення порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, оскільки поліцейським не оголошено, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, не роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУПАП та Конституцією України, в тому числі право користуватися юридичною допомогою, не заслухано пояснення позивача, не вирішено питання щодо задоволення чи відхилення заявлених усних клопотань та не досліджено докази по справі.

Позивач вказав, що поліцейським було порушено його право на ознайомлення з матеріалами справи про адміністративне правопорушення та не надано для ознайомлення жодного доказу на підтвердження порушення Правил дорожнього руху.

Фактично, як зазначає позивач у позовній заяві, поліцейський, після висловлених обвинувачень, відразу ж відійшов до свого автомобіля та почав складати адміністративні матеріали. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, так само і не було оголошено про початок розгляду адміністративної справи та не було заслухано клопотання, не було досліджено докази.

Відповідач начальник СРПП № 4 Лановецького ВП Кременецького ВН ГУ НП у Тернопільській області Остапчук Р.С. письмового відзиву не направив, заявив клопотання замінити його, як відповідача, на належного відповідача ГУ НП у Тернопільській області.

Від відповідача ГУ НП у Тернопільській області, залученого судом до участі у справі в якості співвідповідача, оскільки позивач заперечив проти заміни відповідача, надійшов письмовий відзив, відповідно до якого просить відмовити в позові.

Свій відзив обґрунтовує тим, що 18 лютого 2020 року позивач в с. Борсуки Лановецького району керував автомобілем Форд Транзит НОМЕР_1 в якому задній номерний знак не відповідав вимогам стандартів, що на відстані 20 метрів не дає визначити номерний знак, чим порушив п. 2.9 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУПАП.

Працівниками поліції було винесено на позивача постанову серії БАА № 520580 за ч. 6 ст. 121 КУПАП, згідно якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 340 грн.

При винесенні постанови позивач не висловлював жодних заперечень стосовно притягнення його до адміністративної відповідальності, відповідно до ст. 268 КУПАП він не скористався своїм правом заявляти клопотання, давати пояснення та подавати докази по факту скоєння адміністративного правопорушення, що свідчить про визнання ним своєї вини та згоду з притягненням до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до підпункту «в» п. 2.9 ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом, зокрема, з номерним знаком, що не відповідає вимогам стандартів, закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.

Відповідальність за невиконання даних вимог передбачена частиною 6 статті 121 КУПАП.

Відповідно до оскаржуваної постанови, 18 лютого 2020 року о 15 год. 45 хв. в с. Борсуки Лановецького району Тернопільської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем Форд Транзит 100 ( НОМЕР_1 ), в якому задній номерний знак не відповідає вимогам стандартів, на відстані 20 метрів не дає змоги визначити номерний знак, чим порушено п. 2.9 «в» ПДР, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУПАП у виді штрафу в сумі 170 грн.

У графі 8 даної постанови позивач своїм підписом підтвердив, що йому роз`яснено права за статтею 268 КУПАП та строк оскарження за статтею 289 КУПАП, чим спростовуються його твердження у позовній заяві про невиконання вимог статті 268 КУПАП про нероз`яснення поліцейським його прав при притягненні до відповідальності.

Справа розглянута на місці зупинки транспортного засобу за місцем вчинення адміністративного правопорушення, відповідно до вимог ст.ст. 258 та 276 КУПАП, тобто в межах Лановецького району, на який поширюється юрисдикція Лановецького відділення Красилівського відділу ГУ НП у Тернопільській області.

Жодних клопотань позивачем не було заявлено, про що також свідчить і їх відсутність у даному судовому провадженні.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії або бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, відповідно до частини першої даної статті, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення.

Виходячи з даних норм, в разі зазначення позивачем та відповідачем різних обставин в обґрунтування своїх вимог та заперечень, саме відповідач, як суб`єкт владних повноважень, несе тягар доказування правомірності своєї постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Однак, позивач взагалі не вказує, що ним, як водієм, були дотримані вимоги щодо чистоти заднього номерного знака автомобіля.

У позовній заяві є лише посилання на те, що поліцейським при винесенні спірної постанови не було доведено його вини у вчиненому правопорушенні, відсутність посилання на докази, якими вина підтверджується, а також на певні процесуальні порушення при оформленні матеріалів про притягнення до адмінвідповідальності.

Таким чином, у даному спорі викладена лише одна версія події, яка мала місце 18 лютого 2020 року о 15 год. 45 хв. в с. Борсуки Лановецького району, а саме, версія сторони відповідача, відповідно до якої позивач порушив вимоги п. 2.9 «в» ПДР.

Позивач не навів суду жодних альтернативних версій, які б відповідачеві потрібно було б спростовувати в силу вимог ч. 2 ст. 77 КУПАП.

Таким чином, суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджується факт порушення відповідачем вимог пункту 2.9 «в» Правил дорожнього руху, тому в його діянні наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУПАП.

Відповідач при винесенні спірної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, тому підстав для скасування постанови немає.

Керуючись пунктами 2.9 «в» Правил дорожнього руху, ст.ст. 121 ч. 6, 222, 254, 258, 284, 288, 293 КУПАП, ст.ст. 77, 246, 286 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 520580, винесену 18 лютого 2020 року начальником Сектору реагування патрульної поліції № 4 Лановецького відділення поліції Кременецького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Тернопільській області старшим лейтенантом поліції Остапчуком Русланом Степановичем, залишити без змін, а позов ОСОБА_1 без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Теофіпольський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (KOVID-19), строк на апеляційне оскарження продовжується на строк дії такого карантину.

Суддя Самойлович А.П.