Справа № 299/225/20
Суддя: Рішко Г. І.
Дата ухвалення: 2020-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/225/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.05.2020 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі: головуючий-суддя Рішко Г.І., секретар судового засідання Стрижак О.М., за участю представника відповідача Пилип Д.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Виноградів адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Нечаєв Валерій Валерійович, до Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області в особі старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель в Закарпатській області Мельника Володимира Володимировича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Нечаєв В.В., звернулася у суд із позовом до ГУ Держгеокадастру в Закарпатській області в особі старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель в Закарпатській області Мельника Володимира Володимировича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 15 січня 2020 року до неї прибув старший державний інспектор у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель в Закарпатській області Мельник В.В., який повідомив, що на виконання листа Виноградівської міської ради буде здійснювати обстеження земельної ділянки по АДРЕСА_1 , оскільки цільове призначення такої - для ведення особистого селянського господарства, однак, на думку органу місцевого самоврядування, така використовується не за цільовим призначенням. Того ж дня інспектор склав протокол про адміністративне правопорушення, а також виніс відповідну постанову про вчинення адміністративного правопорушення, якою наклав на позивачку стягнення у виді штрафу 170,00 грн. Позивачка, ОСОБА_1 , являється власником (на праві приватної власності) земельної ділянки площею 0,0173 га по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :07:001:0105, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства. Позивачка вважає, що вона не порушувала законодавчі приписи щодо нецільового використання своєї земельної ділянки. На вказаній ділянці позивачка не влаштовувала жодне покриття (ані асфальтне, ані бетонне, ані бруківку, тощо). Над вказаною ділянкою влаштований залізний ангар задля непотрапляння небесних опадів на земельну ділянку. Оскільки в 2019 році дана ділянка не була орана, на ній з`явився щебінь. Не дивлячись на наявність права в інспектора складати акти перевірок, протоколи та постанови, відповідачем, на думку позивачки, було порушено процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності. Так, протокол не містить відомостей про дату та час вчинення правопорушення (тільки дату фіксації порушення, що не є тотожними поняттями), позивачу не надано можливість надати пояснення, не зазначено посилання на жодні докази, не зазначено жодних свідків чи потерпілих. Окрім цього, протокол та постанова винесено впродовж одного дня - 15 січня 2020 року. За таких обставин позивачку було позбавлено права на ознайомлення з матеріалами справи, користуватись правовою допомогою адвоката, заявляти клопотання. Також протокол містить посилання, що розгляд справи відбудеться у приміщенні відділу у Виноградівському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, проте, жодного розгляду не відбулось, позивачку ніхто там не чекав, така не була присутня під час розгляду справи. Справу про адміністративне правопорушення розглянуто та вирішено у відсутності позивача. В матеріалах справи відсутні докази завчасного та належного повідомлення позивача про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи у його відсутність остання також не подавала. Враховуючи вищенаведене, позивачка просить суд визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель в Закарпатській області Мельника Володимира Володимировича від 15 січня 2020 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на ОСОБА_1 за вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 53 КУпАП; судові витрати покласти на Відповідача.

У свою чергу, представник відповідача подав до суду відзив на вищезазначену позовну заяву, який обґрунтується наступним. При виїзді на місце розташування земельної ділянки АДРЕСА_1 , старшим державним інспектором встановлено, що на об`єкті перевірки змонтовано металевий навіс та проведені роботи по облаштуванню території, а саме: ділянку вкрито щебеневим покриттям. Таким чином в процесі перевірки встановлено факт невиконання умов зняття, збереження і нанесення родючого шару грунту. Визначення поняття "землі сільськогосподарського призначення" насамперед пов`язано з використанням їх для такої цілі, як виробництво сільськогосподарської продукції, що зумовлено їх природними властивостями. Позивачка була ознайомлена зі змістом протоколу про вчинення адміністративного правопорушення; з висновками, зазначеними в ньому, не погодилась; щодо розгляду справи на місці не заперечувала, що підтверджується відповідними записами та підписом позивачки у протоколі, зробленими нею власноруч. Також ОСОБА_1 розписалась щодо отримання нею другого примірника протоколу. Відповідачем обґрунтовано встановлено порушення положення пункту "а" частини першої статті 96 ЗК України щодо обов`язку землекористувача, забезпечувати використання землі за цільовим призначенням. При здійсненні перевірки щодо дотримання вимог земельного законодавства, позивачкою не надано жодних доказів, які могли б свідчити про відсутність факту використання земель не за цільовим призначенням та не спростовано факту використання земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0105 площею 0,0173 га не за цільовим призначенням. Тому, представник відповідача вважає безпідставними твердження позивачки про незаконність оскаржуваної постанови з посиланням на процесуальні порушення при її винесенні.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Нечаєв В.В., який діє на підставі Договору про надання професійної правової допомоги від 04.12.2019 року та ордеру на надання правничої допомоги від 15.01.2020 року, у судове засідання не з`явилися, однак адвокатом Нечаєвим В.В. подано до суду письмову заяву про розгляд справи без особистої участі позивача та її адвоката у зв`язку з тим, що в державі запроваджено карантин.

Представник відповідача Пилип Д.Я. провідний спеціаліст відділу представництва в судах та інших органах юридичного управління ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області, яка діє на підставі довіреності №32-7-0.7-3/62-20 від 03.01.2020 року, у судовому засіданні повністю заперечила відносно задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та просила суд залишити без задоволення такі позовні вимоги. Пояснила, що уповноваженою особою ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області було виявлено порушення земельного законодавства ОСОБА_1 , за результатами обстеження земельної ділянки складено протокол про адміністративне правопорушення, постанову про накладення адміністративного стягнення, припис про усунення порушення вимог земельного законодавства та сформовано розрахунок розміру шкоди, заподіяної ОСОБА_1 внаслідок зняття грунтового покриву за адресою АДРЕСА_1 у розмірі 287,94 грн., а за шкоду, заподіяну внаслідок використання земельної ділянки не за цільовим призначенням у розмірі 465,93 грн., яку згідно виписки по рахунку від 27.01.2020 року, сплачено ОСОБА_1 . Цільове призначення спірної земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, а вид угідь земельної ділянки рілля, що є угіддями, які систематично обробляються і використовуються під посіви сільськогосподарських культур, включаючи посіви багаторічних трав, а також чисті пари та парники, оранжереї і теплиці. Таким чином, побудова такого металевого навісу на спірній земельній ділянці розцінюється як будівництво та ведення будівельних робіт, при якому треба враховувати, що ці землі використовуються для сільськогосподарських потреб, містять родючий шар грунту, який представляє собою особливу цінність. Згідно вимог чинного земельного законодавства, для зведення на ріллі будь-яких конструкцій потрібні 4 кроки: 1) розроблення проекту землеустрою; 2) розроблення робочого проекту щодо зняття, перенесення родючого шару грунту; 3) отримання дозволу на зняття та перенесення грунтового покриву; 4) власне зняття і перенесення грунтового покриву родючого шару грунту. За усним повідомленням міської ради слідує, що під встановленим на спірній земельній ділянці металевим навісом зберігаються транспортні засоби. Крім того, на розгляді міської ради перебуває заява позивачки про зміну цільового призначення спірної земельної ділянки. Що стосується процедури розгляду виявленого адміністративного правопорушення, представник відповідача повідомила суд, що позивачкою запрошено адвоката Нечаєва В.В. з помічником на початку проведення перевірки. Таким чином, під час складання акту перевірки, протоколу про адміністративне правопорушення та постанови про накладення адміністративного стягнення разом із ОСОБА_1 був присутній юрист, адвокат, і вона могла користуватися юридичною допомогою. У протоколі зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 14.00 год. 15.01.2020 у приміщенні Відділу у Виноградівському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області. Однак, потім було вирішено, що справа розглядатиметься на місці, про що не заперечила сама ОСОБА_1 . Позивачка була ознайомлена зі змістом протоколу про вчинення адміністративного правопорушення; з висновками, зазначеними в ньому, не погодилась; щодо розгляду справи на місці не заперечувала, що підтверджується відповідними записами та її підписом у протоколі. На підставі вище викладеного, представник відповідача вважав, що позивачкою не надано жодних доказів, які могли б свідчити про відсутність факту використання земель не за цільовим призначенням.

Заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши викладені у позовній заяві, відзиві на позов обставини та вивчивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вказаного позову з огляду на наступне.

Згідно зі статтями 187, 188 Земельного кодексу України, контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України. Державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

На підставі ст. 4 Закону України «Про державний контроль за використанням і охороною земель», об`єктом державного контролю за використанням та охороною земель є всі землі в межах території України.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про державний контроль за використанням і охороною земель», державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються шляхом, зокрема, проведення перевірок.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про державний контроль за використанням і охороною земель», державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право: безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель; давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків; складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності.

Системний аналіз вказаних положень земельного законодавства дає підстави для висновку, що Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області наділено повноваженнями щодо здійснення державного нагляду (контролю) в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів. При цьому, об`єктом контролю є всі землі на території України, а також порядок їх використання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами.

Згідно зі ст.53 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням є використання земель не за цільовим призначенням, невиконання природоохоронного режиму використання земель, розміщення, проектування, будівництво, введення в дію об`єктів, які негативно впливають на стан земель, неправильна експлуатація, знищення або пошкодження протиерозійних гідротехнічних споруд, захисних лісонасаджень, за що передбачена відповідальність у виді накладення штрафу на громадян від п`яти до двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від п`ятнадцяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Під час розгляду справи судом встановлено, що начальником відділу контролю за використанням та охороною земель у Воловецькому, Міжгірському, Мукачівському, Свалявському районах та м. Мукачево управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області старшим державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Закарпатській області Мельником Володимиром Володимировичем, у присутності гр. ОСОБА_1 , відповідно до вимог статей 6 і 10 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", на виконання наказу Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 02.01.2020 № 5-ДК проведена позапланова перевірка з питань дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки гр. ОСОБА_1 за кадастровим номером :07:001:0105 на території Виноградівської міської ради АДРЕСА_2 Закарпатської АДРЕСА_3 , з метою розгляду звернення Виноградівської міської ради від 11.12.2019 №02-13/1811.

За наслідками перевірки складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки від 15.01.2020 № 5-ДК/17/АП/09/01-20 (надалі - Акт перевірки). Згідно з Актом перевірки та розгляду планово - картографічних матеріалів, землевпорядної документації, наявної інформації, обстеження земельної ділянки на місцевості встановлено наступне.

Земельна ділянка площею 0,0173 га за кадастровим номером :07:001:0105, розташована по АДРЕСА_1 , перебуває на правах приватної власності гр. ОСОБА_1 . Право власності виникло на підставі договору дарування земельної ділянки, укладеного між гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_1 , від 07.08.2015 та зареєстрованого в реєстрі за № 1223. Цільове призначення земельної ділянки - "для ведення особистого селянського господарства".

При виїзді на місце розташування вищезгаданої земельної ділянки встановлено, що на об`єкті перевірки змонтовано металевий навіс, та проведені роботи по облаштуванню території, а саме: ділянку вкрито щебеневим покриттям. Використання таким чином земельної ділянки суперечить вимогам статтей 20, 96, 162, 163, 168 Земельного кодексу України, статтей 35, 37, 48 Закону України "Про охорону земель" та підпадає під дію статті 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", за що передбачено відповідальність згідно пунктів ґ) та и) частини першої статті 211 Земельного кодексу України та статтей 53, 53-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та класифікується, як "невиконання вимог щодо використання земель за цільовим призначенням " та "невиконання умов зняття, збереження і нанесення родючого шару ґрунту". Розмір заподіяної шкоди внаслідок використання земельної ділянки не за цільовим призначенням становить 465,93 гривень.

Про вчинення адміністративного правопорушення, у відповідності до ст.254 КУпАП, складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно розділу 2 пункту 1 Інструкції з оформлення державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель матеріалів про адміністративні правопорушення від 19.01.2017 року №6, зазначено, що у разі виявлення порушення законодавства у сфері використання та охорони земель, за яке Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачена адміністративна відповідальність, державний інспектор складає протокол про адміністративне правопорушення.

15.01.2020 державним інспектором Мельником В.В. складено протокол про адміністративне правопорушення №5-ДК/0008П/07/01/-20, згідно з яким встановлено, що 15 січня 2020 року гр. ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 використовується земельна ділянка приватної власності за кадастровим номером :07:001:0105 площею 0,0173 га, з цільовим призначенням "для ведення особистого селянського господарства" для розміщення змонтованого металевого навісу. На ділянці проведені роботи по облаштуванню території, а саме: ділянку вкрито щебеневим покриттям. Використання таким чином земельної ділянки суперечить вимогам саттей 20, 96, 162, 163, 168 Земельного кодексу України, статтей 35, 37, 48 Закону України "Про охорону земель" та підпадає під дію статті 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", за що передбачено відповідальність згідно пунктів ґ) та и) частина перша статті 211 Земельного кодексу України та статтей 53, 53-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та класифікується, як "невиконання вимог щодо використання земель за цільовим призначенням" та "невиконання умов зняття, збереження і нанесення родючого шару ґрунту".

Як вбачається із пояснень представника відповідача у судовому засіданні, розгляд справи про адміністративне правопорушення мав відбутися о 14.00 год. 15.01.2020 у приміщенні Відділу у Виноградівському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області. Однак, потім було вирішено, що справа розглядатиметься на місці, тим паче, що разом з позивачкою протягом всього періоду перевірки та складання відповідних процесуальних документів знаходився адвокат Нечаєв В. В. разом зі своїм помічником.

Позивачка була ознайомлена зі змістом протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, з висновками, зазначеними в ньому, не погодилась. Щодо розгляду справи на місці не заперечувала, що підтверджується відповідними записами та підписом позивачки у протоколі, зробленими нею власноруч. Також позивачка підписалася щодо отримання нею другого примірника протоколу.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний, зокрема з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Постановою державного інспектора Мельника В.В. № 5-ДК/0006По/08/01/-20 від 15.01.2020 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 53 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170,00 грн.

Згідно постанови державним інспектором на підставі протоколу від 15.01.2020 року № №5-ДК/0006По/08/01/-20 встановлено, що гр. ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 використовується земельна ділянка приватної власності за кадастровим номером :07:001:0105 площею 0,0173 га, з цільовим призначенням "для ведення особистого селянського господарства" використовується не за цільовим призначенням. Порушенням заподіяно матеріальну шкоду: шкоду на суму 753 грн. 87 коп., яка розрахована відповідно до "Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу", затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 25 липня 2007 року № 963. Другий примірник даної постанови позивачкою отримано під розпис 15.01.2020, що підтверджується її підписом.

Надаючи правову оцінку твердженням позивача про відсутність в його діях нецільового використання земельних ділянок, суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на категорії, зокрема землі сільськогосподарського призначення (пункт «а»).

Абзацами 1 та 2 частини п`ятої статті 20 Земельного кодексу України визначено, що види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

Земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених статтями 31, 33-37 цього Кодексу.

Частиною першою статті 22 Земельного кодексу України установлено, що землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Згідно з частиною другою статті 22 Земельного кодексу України до земель сільськогосподарського призначення належать:

а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги);

б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель інших категорій, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Відповідно до пункту «а» частини третьої статті 22 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

За нормами частини 1 статті 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальні власності, без встановлення строку.

Згідно з пунктом «а» частини першої статті 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки.

Абзацом 15 частини першої статті 1 Закону України від 22.05.2003 № 858-IV «Про землеустрій» визначено, що цільове призначення земельної ділянки - використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Статтею 2 Закону України від 19.06.2003 № 962-IV «Про охорону земель» (далі - Закон № 962-IV) передбачено, що об`єктом особливої охорони держави є всі землі в межах території України.

Власники і землекористувачі земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані, зокрема: дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України; проводити на земельних ділянках господарську діяльність способами, які не завдають шкідливого впливу на стан земель та родючість ґрунтів; підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі на основі застосування екологобезпечних технологій обробітку і техніки, здійснення інших заходів, які зменшують негативний вплив на ґрунти, запобігають безповоротній втраті гумусу, поживних елементів тощо; дотримуватися стандартів, нормативів при здійсненні протиерозійних, агротехнічних, агрохімічних, меліоративних та інших заходів, пов`язаних з охороною земель, збереженням і підвищенням родючості ґрунтів; забезпечувати використання земельних ділянок за цільовим призначенням та дотримуватися встановлених обмежень (обтяжень) на земельну ділянку; забезпечувати захист земель від ерозії, виснаження, забруднення, засмічення, засолення, осолонцювання, підкислення, перезволоження, підтоплення, заростання бур`янами, чагарниками і дрібноліссям (частина перша статті 35 Закону № 962-IV).

На землях сільськогосподарського призначення може бути обмежена діяльність щодо: вирощування певних сільськогосподарських культур, застосування окремих технологій їх вирощування або проведення окремих агротехнічних операцій; розорювання сіножатей, пасовищ; використання деградованих, малопродуктивних, а також техногенно забруднених земельних ділянок; необґрунтовано інтенсивного використання земель.

В матеріалах справи міститься витяг НВ-020 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку площею 0,0173 га з кадастровим номером :07:001:0105, з якого слідує, що видом угідь спірної земельної ділянки є рілля.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 затверджено Порядок ведення Державного земельного кадастру. Додатком 4 до цього Порядку визначено перелік угідь згідно з Класифікацією видів земельних угідь (КВЗУ), а саме:

- рілля. Група включає сільськогосподарські угіддя, які систематично обробляються і використовуються під посіви сільськогосподарських культур, включаючи посіви багаторічних трав, а також чисті пари (ГОСТ 26640-85) та парники, оранжереї і теплиці. До ділянок ріллі не належать сіножаті і пасовища, що розорані з метою їх докорінного поліпшення і використовуються постійно під трав`яними кормовими культурами для сінокосіння та випасання худоби, а також міжряддя садів, які використовуються під посіви.

У свою чергу позивачем на спірній земельній ділянці, яка відноситься за видом угідь до ріллі, змонтовано металевий навіс, та проведені роботи по облаштуванню території, а саме: ділянку вкрито щебеневим покриттям, що суперечить вимогам статтей 20, 96, 162, 163, 168 Земельного кодексу України, статтей 35, 37, 48 Закону України "Про охорону земель" та підпадає під дію статті 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", за що передбачено відповідальність згідно пунктів ґ) та и) частини першої статті 211 Земельного кодексу України та статтей 53, 53-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та класифікується, як "невиконання вимог щодо використання земель за цільовим призначенням " та "невиконання умов зняття, збереження і нанесення родючого шару ґрунту".

Оскаржувана постанова прийнята відповідачем у межах повноважень, наданих Конституцією та Законами України, в спосіб, який передбачений нормами КУпАП та Інструкції з оформлення державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель матеріалів про адміністративні правопорушення, та з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що при здійсненні перевірки щодо дотримання вимог земельного законодавства, позивачкою не надано жодних доказів, які могли б свідчити про відсутність факту використання земель не за цільовим призначенням та не спростовано факту використання земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0105 площею 0,0173 га не за цільовим призначенням, у зв`язку з чим твердження позивачки про незаконність оскаржуваної постанови з посиланням на процесуальні порушення при її винесенні є безпідставними.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, наведені позивачем доводи, які ґрунтувались виключно на формальних підставах, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, а деякі з них є занадто формальними і не дають підстав для скасування оскаржуваної постанови через непропорційність завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Водночас, суб`єктом владних повноважень у відповідності до ч.2 ст.77 КАС України доведено правомірність прийнятого ним рішення.

Підстави для розподілу судових витрат, відповідно до статті 139 КАС України, - відсутні.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. 287-289 КУпАП, ст.ст. 8-10, 241-246, 250, 255, 286, 294-297, п. 15.5 Перехідних положень КАС України, суд-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Нечаєв Валерій Валерійович, до Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області в особі старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель в Закарпатській області Мельника Володимира Володимировича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено 22.05.2020 року.

ГоловуючийГ. І. Рішко