Справа № 640/21585/18
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2020-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 травня 2020 року м. Київ № 640/21585/18
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Смолія І.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Командування Сухопутних військ Збройних Сил України (військової частини НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 (далі також - позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Командування Сухопутних військ Збройних Сил України (військової частини НОМЕР_1 ) (далі також - відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Командування Сухопутних військ Збройних Сил України (військової частини НОМЕР_1 ) щодо не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення;

- стягнути з Командування Сухопутних військ Збройних Сил України (військової частини НОМЕР_1 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 27.12.2017 у сумі 35912,84 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він проходив військову службу в Командуванні Сухопутних військ Збройних Сил України, де отримував грошове забезпечення. Наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 19.12.2017 №935 позивача було звільнено з військової служби у запас у зв`язку з закінченням строку контракту, а іншим наказом від 27.12.2017 №248 позивача виключено із списків особового складу військової частини та направлено для зарахування на військовий облік до Шевченківського РВК у м. Києві. Вважаючи, що за час проходження військової служби та під час звільнення позивачу не було проведено нарахування та виплату індексації його грошового забезпечення, він звернувся до відповідача із заявою про нарахування та виплату йому індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 27.12.2017. Відповідно до отриманої довідки-розрахунку позивач встановив, що йому за вказаний період була нарахована індексація грошового забезпечення, всього у сумі 35912,84 грн., яка при цьому не була виплачена.

Натомість в листі від 26.09.2018 №116/2/12/13487 відповідач повідомив позивача про те, що у виплаті нарахованої суми індексації грошового забезпечення йому відмовлено у зв`язку з відсутністю достатнього фінансування та з посиланням на відсутність відповідних роз`яснень від Міністерства соціальної політики України. Вважаючи таку бездіяльність відповідача щодо невиплати нарахованої індексації грошового забезпечення протиправною, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.12.2018 відкрито провадження у справі №640/21585/18 за вказаним позовом ОСОБА_1 та дану справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (суддя Аблов Є.В.).

У подальшому, справу передано на розгляд судді Смолію І.В., ухвалою від 30.05.2019 справу прийнято до провадження.

Від представника відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву. Свої заперечення проти позову відповідач мотивував тим, що за змістом пп. 2 п. 6 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, проведення індексації грошових доходів населення проводиться у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів на відповідний рік. Сухопутні війська Збройних Сил України є видом Збройних сил України, що фінансується за рахунок Державного бюджету України. Оскільки в 2016 році відбулося збільшення грошового забезпечення військовослужбовців, то на виконання вимог телеграми Міністра оборони України від 31.02.2015 №248/3/9/1/1150 щодо збільшення грошового забезпечення військовослужбовців, Департаментом фінансів Міністерства оборони України до військових частин (установ, організацій) доведені роз`яснення від 04.01.2016 №248/3/9/1/2, згідно яких, у зв`язку із внесенням змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» (із змінами), індексація грошового забезпечення військовослужбовців не нараховується до окремого роз`яснення. У свою чергу в межах наявного фінансового ресурсу можливості виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України у січні 2016 року - лютому 2018 року в Міністерства оборони України були відсутні. Також відповідач посилається на те, що Порядок №1078 не передбачає механізм нарахування та виплати індексації за попередні роки. З наведених підстав та підстави не оскарження позивачем у судовому порядку факту свого звільнення з військової служби представник відповідача просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Крім іншого, відповідачем разом із відзивом подано клопотання про застосування процесуального строку звернення до суду, під яким відповідачем розуміється, що позивачем порушено шестимісячний строк звернення до суду із позовними вимогами, з огляду на що, просить залишити позов без розгляду. Так, відповідачем зазначено, що позивач дізнався про порушення свого права 28.12.2017 року, коли отримав довідку про виплачені види грошового забезпечення, в той час, як звернувся до суду лише 17.12.2018 року, тобто, з пропуском строку, встановленого частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходив військову службу в Командуванні Сухопутних військ Збройних Сил України та в подальшому наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 19.12.2017 №497 звільнений з військової служби у запас за підпунктом «а» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з урахуванням пп. «ї» п. 1 ч. 8 цієї ж статті Закону, з правом насіння військового одягу.

Наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 27.12.2017 №248 полковника ОСОБА_1 , начальника загального відділу адміністративного управління Командування Сухопутних військ Збройних Сил України виключено із списків особового складу, всіх видів грошового забезпечення з подальшим зарахуванням на військовий облік до Шевченківського районного у м. Києві військового комісаріату з 27.12.2017.

У 18.09.2018 року позивач звернувся із письмовою заявою до Командування Сухопутних військ Збройних Сил України, де посилаючись на обставину не нарахування ОСОБА_1 під час проходження військової служби за період з 01.01.2016 по 27.12.2017 компенсації втрати частини доходів у вигляді індексації грошового забезпечення, просив відповідача здійснити нарахування та виплату такої індексацію грошового забезпечення за період по 27.12.2017, а також надати довідку із помісячним розрахунком індексації.

У відповідь на свою заяву позивач отримав від Військової частини НОМЕР_1 довідку-розрахунок індексації (вих. №116/156 від 26.09.2018), згідно якої позивачу була нарахована індексація за період проходження військової служби всього у розмірі 35912,84 грн., в т.ч. за період з січня по грудень 2016 року 14510,38 грн., за період з січня 2017 року по 27.12.2017 21402,46 грн.

Окремо листом від 26.09.2018 за №116/2/12/13487 Військова частина НОМЕР_1 повідомила ОСОБА_1 , що у фінансово-економічній службі штабу Командування Сухопутних військ Збройних Сил України розглянуто звернення позивача стосовно виплати індексації грошового забезпечення за 2016 - 2018 роки, надання довідки з розрахунком. Також в зазначеному листі від 26.09.2018 зазначено наступне: відповідно до ст. 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», п. 6 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, індексація грошових доходів населення здійснюється в межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів. Станом на сьогодні, відповідно до п. 7 наказу Міністерства соціальної політики України від 15.02.2018 №65 «Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2018 рік», витрати на грошове забезпечення військовослужбовців здійснюються в межах виділених асигнувань з дотриманням такого порядку: у першу чергу - щомісячне грошове забезпечення військовослужбовців, винагорода за безпосередню участь в операції об`єднаних сил; у другу чергу - розрахунки зі звільненими; у третю - грошова допомога на оздоровлення; у четверту - інші одноразові додаткові види грошового забезпечення за наявності коштів (матеріальна допомога, тощо). Крім того, відповідно до роз`яснення Міністерства соціальної політики від 08.08.2017 №78/0/66-17 механізму нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за попередні періоди немає. У межах наявного фінансового ресурсу можливості виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України у січні 2016 року - лютому 2018 року у Міністерства оборони України не було.

Вважаючи бездіяльність щодо невиплати позивачу індексації грошового забезпечення протиправною, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Щодо клопотання відповідача про залишення позову без розгляду, суд зазначає наступне.

Предметом спірних правовідносин у справі №640/21585/18 є бездіяльність суб`єкта владних повноважень - роботодавця, щодо невиплати позивачу - колишньому працівнику, індексації грошового забезпечення.

Відповідно до положень статті 1 Закону України від 03.07.1991 року №1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» (із змінами і доповненнями) індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Отже, слід дійти висновку, що індексація є частиною державної системи соціального захисту громадян, спрямованою на підтримання їх купівельної спроможності. Конституційний Суд України в рішенні від 15.10.2013 року у справі № 8-рп/2013 дійшов висновку, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, що йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що до правовідносин, які є предметом спору у цій справі, шестимісячний строк звернення до суду не підлягає застосуванню.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

В силу ст.1 і 2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно п. 1 ст. 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до п. 2, 3 ст. 9 Закону №2011-ХІІ, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 №1282-ХІІ (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, далі - Закон №1282-ХІІ).

Відповідно до ст. 2 Закону №1282-ХІІ, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

За змістом ст. 4, 6 Закону №1282-ХІІ, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (далі - Порядок №1078).

Відповідно до п. 1-1 Порядку №1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка (у 2016 році - 103 відсотка).

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Пунктом 2 Порядку №1078 визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

За змістом п. 4 Порядку №1078, індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Відповідно до п. 5 Порядку №1078, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Отже, місяць, в якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації.

Згідно п. 6 Порядку №1078, виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговість його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік (вказана норма застосовується із 01.12.2015).

З контексту наведених норм права можна дійти висновку, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці.

При цьому, хоча нормами Закону №1282-ХІІ та Порядку №1078 визначено джерело коштів на проведення індексації, однак, п. 6 Порядку №1078 безпосередньо не скасовує виплату індексації заробітної плати (грошового забезпечення) та не пов`язує індексацію з надходженням коштів до власника підприємства, установи, організації.

Також відповідачем під час розгляду даної справи не було надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що у бюджеті відповідного рівня, з якого фінансується Командування Сухопутних військ Збройних Сил України, відсутні кошти на індексацію грошового забезпечення.

У зв`язку з цим суд вважає, що посилання відповідача, як на підставу для невиплати позивачу нарахованої суми індексації грошового забезпечення, на положення ст. 5 Закону №1282-ХІІ та п. 6 Порядку №1078, згідно з яких проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів на відповідний рік, є необґрунтованими.

Крім того, слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 08 листопада 2005 року у справі «Кечко проти України» (заява №63134/00) зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм працівникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни до законодавства. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (пункт 23 рішення). Також Суд не прийняв аргумент Уряду України щодо відсутності бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Отже, реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 12.12.2018 у справі №825/874/17.

Крім того, безпідставними є посилання відповідача на роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України, згідно яких встановлено не нараховувати індексацію до окремого роз`яснення.

Як вже зазначалось вище по тексту цього судового рішення, обов`язок здійснення індексації грошових коштів (грошового забезпечення) населення визначений Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Законом України «Про індексацію грошових доходів населення». В свою чергу, роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України мають лише рекомендаційний характер, а тому не можуть бути підставою для не виплати позивачу нарахованої індексації за період з 01.01.2016 по 27.12.2017.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з нормами ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, перевіривши та проаналізувавши матеріали справи і надані сторонами докази за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 134, 139, 241-246, 250, 255, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Командування Сухопутних військ Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_1 ) (, адреса: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 19) про визнання бездіяльності протиправною, стягнення коштів задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Командування Сухопутних військ Збройних Сил України (військової частини НОМЕР_1 ) щодо не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення.

Стягнути з Командування Сухопутних військ Збройних Сил України (військової частини НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 27.12.2017 в розмірі 35912,84 грн. (тридцять п`ять тисяч дев`ятсот дванадцять гривень 84 коп.).

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) здійснені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Командування Сухопутних військ Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_1 ).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.В. Смолій