Справа № 440/1305/20
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2020-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/1305/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Клочка К.І., розглянувши за правилами спрощеного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АРКАДІЯ ОІЛ» до Головного управління ДПС у Полтавській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

10 березня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АРКАДІЯ ОІЛ» (далі-позивач, ТОВ «Аркадія ОІЛ») звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області, Державної податкової служби України (далі-відповідачі, ГУ ДПС у Полтавській області, ДПС України) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, у якій просить:

- визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС України у Полтавській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №1438578/42411968 від 14.01.2020, №1439492/42411986 від 15.01.2020;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №16 від 15.12.2019 та №12 від 12.12.2019, виписані та подані на реєстрацію Товариством з обмеженою відповідальністю «АРКАДІЯ ОІЛ».

На обгрунтування вимог позивач зазначив, що спірні рішення не відповідають вимогам податкового законодавства, оскільки квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних не містили посилання на конкретний критерій ризиковості платника податку, а також пропозиції щодо переліку документів достатніх для реєстрації податкових накладних. За твердженням позивача, після зупинення реєстрації податкової накладної надані усі наявні документи на підтвердження реальності здійснення господарської операції. Проте, відповідні документи не взяті відповідачем до уваги, з огляду на що ухвалено рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 16.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 11:30 05.05.2020 /а.с.63/.

22.04.2020 до суду від відповідачів надійшов відзив на позовну заяву, у якому останні заперечували стосовно позовних вимог. У відзиві на позов представник відповідачів просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю з огляду правомірність та обґрунтованість спірних рішень. Відповідачі зауважили, що позивачем не надано фіскальному органу усіх первинних документів, наявність яких є обов`язковою для певного виду господарських операцій, наявність яких передбачена договором та/або законодавством. Крім цього, наголосили, що реєстрація податкових накладних у ЄРПН зупинена з підстав відповідності останньої вимогам пп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Зважаючи на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України, а також відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив розглянути справу у порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ТОВ «Аркадія ОІЛ» () зареєстроване як юридична особа, номер запису у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 1 010404 від 23.08.2018. Основним видом діяльності є оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (код КВЕД 46.71) /а.с.34/.

Судом встановлено, що між ТОВ «Аркадія ОІЛ» (постачальник) та ТОВ «МАКС 19» (покупець) 25 листопада 2019 року укладено договір поставки нафтопродуктів №251119-105 (далі-Договір №251119-105), за умовами якого постачальник зобов`язався передати у власність покупцеві, а покупець прийняти та оплатити на умовах, викладених в Договорі і Додатках до нього нафтопродукти (пункт 1.1 Договору). Номенклатура товару, його кількість, ціна, умови поставки та оплати встановлюються сторонами за погодженням в додатках до Договору - специфікаціях, а також вказуються в розрахункових документах (рахунках-фактурах) та/або відвантажувальних документах (видаткових накладних) на товар (пункт 1.2 Договору). Кількість товару, що поставляється, визначається у видаткових накладних до Договору. Факт поставки товару підтверджується накладними документами на товар (видатковими накладними та/чи актами приймання-передачі), які підписані представниками обох сторін (пункт 2.1 Договору). Загальна ціна Договору визначається кількістю отриманого товару покупцем впродовж всього терміну дії Договору. Вартість кожної окремої партії товару визначається постачальником в рахунках-фактурах і накладних документах, а також у відповідних специфікаціях на кожну окрему партію товару (пункт 3.1 Договору). Покупець зобов`язується оплатити з дотриманням умов визначених у відповідній специфікації, повну вартість товару (у тому числі ПДВ), зазначену у Специфікації до цього Договору, а також в накладних документах на товар - видаткових накладних, актах прийому-передачі, на кожну окрему партію товару (пункт 3.2 Договору).

Із копії специфікації №2 від 13.11.2019 до Договору поставки №251119-105 від 25.11.2019 суд вбачає, що постачальник зобов`язався передати у власність покупцеві, а покупець прийняти та оплатити бензин автомобільний А-92-Євро 5 у кількості 2000 літрів за ціною 15,83 за літр на загальну суму 37992,00 грн, у тому числі ПДВ-6332,00 грн.

Судом встановлено, що ТОВ «Аркадія ОІЛ» відвантажено ТОВ «МАКС 19» бензин автомобільний А-92-Євро 5 у кількості 2000 літрів за ціною 15,83 за літр на загальну суму 37992,00 грн, у тому числі ПДВ-6332,00 грн, що підтверджується копіями видаткової накладної №484 від 15.12.2019 та товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів (нафти) №484 від 15.12.2019.

Також, судом встановлено, що між ТОВ «Аркадія ОІЛ» (постачальник) та ТОВ «Актант-Юг» (покупець) 09 грудня 2019 року укладено договір поставки нафтопродуктів №091219-108 (далі-Договір №091219-108), за умовами якого постачальник зобов`язався передати у власність покупцеві, а покупець прийняти та оплатити на умовах, викладених в Договорі і Додатках до нього нафтопродукти (пункт 1.1 Договору). Номенклатура товару, його кількість, ціна, умови поставки та оплати встановлюються сторонами за погодженням в додатках до Договору - специфікаціях, а також вказуються в розрахункових документах (рахунках-фактурах) та/або відвантажувальних документах (видаткових накладних) на товар (пункт 1.2 Договору). Кількість товару, що поставляється, визначається у видаткових накладних до Договору. Факт поставки товару підтверджується накладними документами на товар (видатковими накладними та/чи актами приймання-передачі), які підписані представниками обох сторін (пункт 2.1 Договору). Загальна ціна Договору визначається кількістю отриманого товару покупцем впродовж всього терміну дії Договору. Вартість кожної окремої партії товару визначається постачальником в рахунках-фактурах і накладних документах, а також у відповідних специфікаціях на кожну окрему партію товару (пункт 3.1 Договору). Покупець зобов`язується оплатити з дотриманням умов визначених у відповідній специфікації, повну вартість товару (у тому числі ПДВ), зазначену у Специфікації до цього Договору, а також в накладних документах на товар - видаткових накладних, актах прийому-передачі, на кожну окрему партію товару (пункт 3.2 Договору).

Судом встановлено, що ТОВ «Аркадія ОІЛ» відвантажено ТОВ «Актант-Юг» бензин автомобільний А-92-Євро 5 на загальну суму 76432,18 грн, у тому числі ПДВ-12738,70 грн, що підтверджується копіями видаткової накладної №191211/0013 від 11.12.2019, №480 від 12.12.2019 та товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів (нафти) №480 від 12.12.2019.

Із матеріалів справи суд вбачає, що перевезення товару здійснювалося перевізником ТОВ «АЛЬФА ГРУП 77» на підставі договору про надання послуг перевезення №30 від 01.08.2019.

Факт придбання ТОВ «Аркадія ОІЛ» нафтопродуктів для подальшого їх постачання на адресу ТОВ «МАКС 19» та ТОВ «Актант-Юг» підтверджується копіями договору поставки нафтопродуктів №6, товарно-транспортних накладних на відпуск нафтопродуктів (нафти) 191211/0011, №191211/0012, №191211/0013, №191211/0014 від 11.12.2019, №191213/0005, №191213/0006, №191213/0007 від 13.12.2019, видаткових накладних №191213/0012 від 13.12.2019, №191211/0013 від 11.12.2019, №191211/0014 від 11.12.2019.

За результатами кожної господарської операції позивачем складено податкові накладні №16 від 15.12.2019 на суму 37992,00 грн, у тому числі ПДВ 6332,00 грн - направлена на реєстрацію 27.12.2019, реєстраційний номер документу та №12 від 12.12.2019 на суму 19296,00 грн, у тому числі ПДВ 3216,00 грн - направлена на реєстрацію 27.12.2019, реєстраційний номер документу .

За результатами їх реєстрації платником податку отримані квитанції, де зазначено, що відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкових накладних зупинено, оскільки останні відповідають вимогам пп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку, запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН.

Позивачем складено та подано до ГУ ДПС у Полтавській області (Кременчуцька ДПІ (м. Кременчук) (за місцем перебування на обліку) письмові пояснення, разом з первинними документами, що підтверджується повідомленнями про подання письмових пояснень та копій долучених до них документів №2 від 11.01.2020 та №5 від 13.01.2020.

Комісією ГУ ДФС (ГУ ДПС) у Полтавській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийнято наступні рішення: №1438578/42411986 від 14.01.2020 про відмову в реєстрації податкової накладної № 16 від 15.12.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних; №1439492/42411986 від 15.01.2020 про відмову в реєстрації податкової накладної № 12 від 12.12.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

Не погоджуючись із вищезазначеними рішеннями про відмову у реєстрації податкових накладних, позивач оскаржив їх до суду.

Надаючи правову оцінку спірним рішенням суб`єкта владних повноважень та відповідним доводам сторін, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За змістом підпункту "б" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до абзацу першого пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Абзацами першим, другим пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Отже, платник податку - постачальник з настанням першої із умов виникнення податкових зобов`язань, визначених у пункті 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі та зареєструвати її в ЄРПН.

Згідно з пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.18 №117 (надалі - Порядок №117), визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з пунктом 5 Порядку №117, податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Пунктами 6, 7 Порядку №117 визначено, що у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється. У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна / розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Відповідно до пункту 12 Порядку №117 у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Пунктом 13 Порядку №117 передбачено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Наведені норми дають підстави для висновку, що законодавець встановлює перелік обов`язкової для фіксації в рамках квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної інформації. Без деталізації такого роду інформації відповідна квитанція не може вважатися належним чином оформленою.

Так, квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної повинна фіксувати: 1) порядковий номер та дату складення податкової накладної; 2) конкретний критерій або ж критерії, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної; 3) пропозицію про надання платником податків пояснень та/або перелік конкретних документів, що є достатніми для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної.

Відповідно до змісту пункту 10 Порядку №117 критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.

У спірний період Критерії ризиковості платника податку та Критерії ризиковості здійснення операцій були визначені листом ДФС України від 07.08.2019 р. N 1962/99-99-29-01-01.

Зі змісту залучених до матеріалів справи копій квитанцій судом встановлено, що контролюючим органом сформовано висновок про відповідність перелічених вище податкових накладних, складених позивачем критеріям ризиковості платника податку, визначених пп. 1.6 п.1 "Критеріїв ризиковості платника податку".

Оцінюючи наведені доводи контролюючого органу, суд зазначає, що підпунктом 1.6 пункту 1 листа ДФС від 07.08.2019 р. N 1962/99-99-29-01-01 "Критерії ризиковості платника податку" визначені критерії ризиковості платника податків, а саме комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків у таких випадках: керівник платника податку та/або головний бухгалтер, та/або особа, що має право підпису, згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстровані (перереєстровані) за адресою, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях і тимчасово окупованій території, в розумінні Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України"; платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс); в органах ДФС наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі поточної діяльності при реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданій на реєстрацію податковій накладній / розрахунку коригування.

З урахуванням положень наведеної норми, суд зауважує, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної на підставі підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку контролюючий орган має зазначити конкретний критерій ризиковості та деталізувати у чому саме податкова накладна відповідає такому критерію.

Однак, надіслані позивачу квитанції містять лише загальні посилання на підпункт 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку без деталізації критерію, якому відповідає платник податків.

Відповідачем не надано пояснень щодо конкретизації критерію ризиковості платника податків і в ході розгляду справи.

Крім цього, суд враховує, що квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних не містять пропозиції щодо надання конкретних документів, що є достатніми для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної, що позбавило позивача можливості надати документи на підтвердження обгрунтованості складення податкових накладних.

За вищевикладених обставин суд констатує, що контролюючим органом не доведено наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних №16 від 15.12.2019, №12 від 12.12.2019 у ЄРПН.

До того ж, суд звертає увагу на те, що листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами у розумінні статті 117 Конституції України, а відтак не є джерелом права відповідно до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України і не можуть бути підставою для прийняття рішення суб`єктом владних повноважень.

Слід також врахувати, що акти, які затверджують критерії ризиковості платників податку та здійснення операцій мають на меті закріплення норм права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси платників податків, а відтак підлягають обов`язковій реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством.

Отже, зупинення реєстрації податкових накладних на підставі критеріїв ризиковості, встановлених листом ДФС, порушує принцип правової визначеності та передбачуваності, а, відтак, є неправомірним.

Подібні правові висновки щодо правозастосування у даній категорії спорів викладено у численних постановах Верховного Суду, зокрема, у постанові від 2 квітня 2019 року у справі № 822/1878/18, постанові від 21 травня 2019 року у справі № 815/2791/18, постанові від 9 липня 2019 року у справі №140/2093/18, постанові від 30 липня 2019 року у справі №320/6312/18.

Згідно з пунктом 14 Порядку №117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Відповідно до пункту 15 Порядку №117, письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.

Пунктами 18-21 Порядку №117 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).

Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Відповідно до пунктів 23, 24 Порядку №117 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24.04.2019 №391, Комісією регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 15 цього Порядку:

щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в поточному місяці у Реєстрі, з урахуванням поданої податкової накладної/розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, менше 30 млн. гривень та які на дату зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі не відповідали критеріям ризиковості платника податку, приймається рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яке реєструється в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, та надсилається платнику податку у порядку, встановленому статтею 42 Кодексу;

щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в поточному місяці у Реєстрі, з урахуванням поданої податкової накладної/розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, більше 30 млн. гривень включно та/або які на дату зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі відповідали критеріям ризиковості платника податку, приймається рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яке попередньо реєструється в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, та надсилається до комісії центрального рівня.

Комісія центрального рівня протягом семи робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів відповідно до пункту 15 цього Порядку, але не раніше отриманого рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі комісії регіонального рівня, може прийняти інше рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі. Прийняте комісією центрального рівня рішення реєструється в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, та надсилається платнику податку у порядку, встановленому статтею 42 Кодексу, а рішення Комісії регіонального рівня скасовується.

Судом встановлено, що позивач, після отримання квитанцій про зупинення реєстрації податкових накладних №16 від 15.12.2019, №12 від 12.12.2019 у ЄРПН, подав до фіскального органу за місцем обліку письмові пояснення разом з копіями первинних документів щодо здійснення відповідних господарських операцій, а саме:

1) по податковій накладній №16 від 15.12.2019 (повідомлення №2 від 11.01.2020):

- договір поставки нафтопродуктів №251119-105 від 25 листопада 2019 року;

- специфікацію №2 від 13.11.2019 до Договору поставки №251119-105 від 25.11.2019;

- видаткову накладну №484 від 15.12.2019;

- товарну-транспортну накладну на відпуск нафтопродуктів (нафти) №484 від 15.12.2019;

- виписки на оплату товару;

- документи щодо придбання нафтопродуктів у ТОВ «Алекс-Петрол»;

- договір перевезення №30 від 01.08.2019;

- документи щодо якості товару.

2) по податковій накладній №12 від 12.12.2019 (повідомлення №5 від 14.01.2020):

- договір поставки нафтопродуктів №091219-108 від 09 грудня 2019 року;

- специфікацію №2 від 13.11.2019 до Договору поставки №251119-105 від 25.11.2019;

- видаткові накладні №191211/0013 від 11.12.2019, №480 від 12.12.2019;

- товарну-транспортну накладну на відпуск нафтопродуктів (нафти) №480 від 12.12.2019;

- виписки на оплату товару;

- документи щодо придбання нафтопродуктів у ТОВ «Алекс-Петрол»;

- договір перевезення №30 від 01.08.2019;

- документи щодо якості товару.

Наданими позивачем первинними документами бухгалтерського обліку в повній мірі підтверджено реальний характер господарських операцій щодо поставки товарів ТОВ «МАКС 19» та ТОВ «Актант-Юг».

Крім того, суд враховує, що у якості підстави для відмови у реєстрації податкових накладних №12 від 12.12.2019, №16 від 15.12.2019 у ЄРПН відповідач посилався на ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні.

Суд критично оцінює такі посилання відповідача з огляду на те, що квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних не містили конкретизованих відомостей ані про критерій ризиковості платника податків, ані щодо пропозиції надати конкретні документи, які б були достатніми для реєстрації податкових накладних.

Відсутність таких відомостей у квитанціях створило правову невизначеність для позивача у публічно-правових відносинах із контролюючим органом, а тому, з огляду на викладене, відмова у реєстрації податкових накладних з підстав не надання первинних документів не може вважатися обгрунтованою.

Також, суд зауважує, що будь-які рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, містити конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Натомість, оспорювані у цій справі рішення суб`єкта владних повноважень - Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, не містять чіткого визначення підстав та мотивів їх прийняття, що свідчить про необґрунтованість таких рішень.

Водночас частина друга статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав їх прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів їх прийняття.

Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічний висновок наведено у постановах Верховного Суду від 23.10.18 у справі №822/1817/18, від 02.04.19 у справі №822/1878/18.

Відповідачем у ході судового розгляду справи не доведено наявності достатніх підстав для зупинення та відмови у реєстрації податкових накладних, складених ТОВ "Аркадія ОІЛ", у ЄРПН.

З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку про протиправність спірних рішень №1438578/42411986 від 14.01.2020 про відмову в реєстрації податкової накладної № 16 від 15.12.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних; №1439492/42411986 від 15.01.2020 про відмову в реєстрації податкової накладної № 12 від 12.12.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання зареєструвати податкові накладні №16 від 15.12.2019 та №12 від 12.12.2019 суд виходить з такого.

Відповідно до пунктів 201.1, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних віднесено до обов`язків платника податків.

У той же час, наведені норми розраховані на відсутність спірних відносин, тому у випадку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування механізм її подальшої реєстрації в ЄРПН є іншим.

Згідно із пунктом 28 Порядку №117, податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій, зокрема, набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

При цьому, згідно з нормами пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

- прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

- набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);

- неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, реєстрація в ЄРПН податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої попередньо було зупинено, є повноваженням ДФС України (ДПС України).

За встановлених обставин суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є саме зобов`язання ДПС України зареєструвати податкові накладні №12 від 12.12.2019 та №16 від 15.12.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Беручи до уваги встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позову ТОВ "Аркадія ОІЛ" повністю.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 8408,00 грн, що підтверджено платіжним дорученням №307 від 24.02.2020, тому судовий збір у зазначеному розмірі належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС України у Полтавській області.

Керуючись статтями 2, 3, 5-10, 72-77, 90, 139, 241-246, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Аркадія ОІЛ» (вул. Горького,11-а, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ), Державної податкової служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №1438578/42411968 від 14.01.2020, №1439492/42411986 від 15.01.2020.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №12 від 12.12.2019, №16 від 15.12.2019.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) на користь «Аркадія ОІЛ» (вул. Горького,11-а, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 8408,00 грн (вісім тисяч чотириста вісім гривень нуль копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя К.І. Клочко