Справа № 553/179/20
Суддя: Парахіна Є. В.
Дата ухвалення: 2020-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/179/20
Провадження № 2-а/553/22/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22.05.2020 рокум. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Парахіної Є.В.,

при секретарі - Сіомашко В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 6 батальйону № 4 патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенанта поліції МАРЕНИЧА Олега Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора роти № 6 батальйону № 4 патрульної поліції УПП в Харківській області Маренича О.М. про визнання дій протиправними, визнання постанови про накладення адміністративного стягнення протиправною та скасування, закриття провадження, в якій вказує, що 17.01.2020 року відповідачем відносно нього винесено постанову ЕАК №1987290 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу 255 грн. Відповідно до змісту постанови 17.01.2020 року об 11:53:24 год на 423 км в населеному пункті Гонтів Яр він керував транспортним засобом зі швидкістю 85 км/год., що на 35 км/год перевищує максимально дозволену, швидкість вимірювалась приладом Трукам ТС 000464, чим порушив п.12.4. ПДР.

Вказав, що відповідач фактично не роз`яснив йому права, передбачені чинним законодавством, проігнорував заявлені клопотання про несення розгляду справи за місцем проживання та забезпечення можливості скористатися правовою допомогою адвоката.

Зазначив, що пристрій "Трукам" містить таку функцію, як "ефект косинуса", який не знайшов свого відображення в інструкціях, перекладених українською мовою, однак вказаний ефект став однією з основних причин того, що вказаний прилад у США давно не використовується. Суть використання вказаного ефекту полягає у можливості внесення інспекторами УПП автоматичної правки з метою "накручування" швидкості руху автомобіля, що не відображається на моніторі приладу, а тому встановити факт застосування або незастосування вказаного ефекту не представляється можливим для водія, та відомо лише інспектору. Вказує, що прилад знаходився в руках особи в формі працівника поліції без прив`язки до місця, доказів того, коли і де саме зафіксовано швидкість автомобіля, відповідачем надано не було. Відтак вважає, що вимірювання швидкості відповідачем здійснено не в автоматичному, а у ручному режимі, що суперечить чинному законодавству.

Просить визнати протиправними дії інспектора роти № 6 батальйону № 4 патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Маренича О.М. щодо складання постанови ЕАК № 1987290 від 17.01.2020 про порушення ОСОБА_1 ч. 1 ст.122 КУпАП, визнати протиправною постанову серії ЕАК № 1987290 від 17.01.2020 року та скасувати її, а провадження по справі закрити.

Ухвалою суду від 30.01.2020 року позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху, оскільки оформлена без дотримання вимог ст.ст. 160, 161 КАС України.

13.02.2020 року від позивача до суду надійшла заява на виконання вимог, викладених в ухвалі від 30.01.2020 року, та адміністративний позов, в якому позивачем уточнено зміст позовних вимог, викладено остаточну редакцію позовних вимог, згідно з якою він просить суд визнати постанову серії ЕАК № 1987290 від 17.01.2020 року протиправною та скасувати її.

Ухвалою суду від 17.02.2020 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, призначено розгляд справи.

Відповідач інспектор взводу № 2 роти № 6 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП лейтенант поліції Маренич О.М. надав суду відзив на позов, в якому вказав, що під час несення служби в с. Гонтів Яр Харківської області в межах автодороги М-03 "Київ-Харків-Довжанський", 423 км, 17.01.2020 року екіпажем патрульної поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості ТruCam LТІ 20/20, серійний номер ТС000464 , виявлено порушення Правил дорожнього руху. А саме, водій транспортного засобу Volkswagen Polo, номерний знак НОМЕР_2 , рухався зі швидкістю 85 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 35 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР України. Після зупинки транспортного засобу за вимогою працівника поліції на підставі ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" інспектор підійшов до водія, яким виявився позивач, належним чином представився, пояснив суть зупинки його транспортного засобу та суть правопорушення, запропонував пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України, на підставі ст. 32 Закону України "Про Національну поліцію" та пп. а"а п. 2.4 ПДР України. Водій виконав законну вимогу патрульного та надав документи для перевірки. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 12.4 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача. За результатами розгляду справи винесено постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень відповідно до санкції статті. Вказав, що в якості доказу перевищення швидкості долучено фото, відзняте за допомогою лазерного вимірювача швидкості ТruCam, на якому зафіксовано номерний знак транспортного засобу, швидкість, з якою він рухався, максимально допустиму швидкість, місце вчинення правопорушення. Інформація про долучення даного доказу до постанови зазначена в п. 6 оскаржуваної постанови. Правомірність використання приладу TruCam LTI 20/20 підтверджується відповідним свідоцтвом про повірку приладу та наявністю відповідного експертного висновку. Вказав, що постанова є обґрунтованою та винесеною з дотриманням норм КУпАП, просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Позивач в судовому засіданні вказав, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.

Відповідач інспектор взводу № 2 роти № 6 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП лейтенант поліції Маренич О.М., будучи повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з клопотанням провести розгляд справи без його участі.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, та заперечення відповідача проти позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 17.01.2020 року о 11 год. 53 хв. рухався на 423 км автомобільної дороги М-03 "Київ-Харків-Довжанський" в населеному пункті Гонтів Яр, керуючи транспортним засобом Volkswagen Polo, держ. номер НОМЕР_2 , зі швидкістю 85 км/год., що на 35 км. перевищує максимально дозволену швидкість, чим порушив п. 12.4 ПДР України. Швидкість руху вимірювалась приладом Трукам ТС 000464

По факту вчинення правопорушення 17.01.2020 року інспектором взводу № 2 роти № 6 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП лейтенантом поліції Мареничем О.М. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1987290, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, а також створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

В п. п. 1.1, 1.9 ПДР України встановлено, що ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватись на вимогах цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходи для їх усунення; вживає заходи з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Поліцейський може зупиняти транспортні засоби в разі, якщо водій порушив ПДР, згідно ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію".

Відповідно до п. 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

За змістом пп. "б" п. 12.9 ПДР України водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6, 12.7 на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак, відповідно до пп. "и" п. 30.3 цих Правил.

Згідно змісту диспозиції ч. 1 ст. 122 КУпАП, особи несуть відповідальність за вказаною нормою у разі перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП, покладено на органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В ч. 1 ст. 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оскаржуючи постанову серії ЕАК № 1987290 від 17.01.2020 року, позивач в обґрунтування позовних вимог послався фактично на відсутність належних та допустимих доказів перевищення ним швидкості руху 17.01.2020 року з огляду на неправомірне застосування приладу TruCam, серійний номер ТС 000464, тобто недоведеність наявності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Так, встановлені судом обставини свідчать про те, що швидкість руху автомобіля, яким 17.01.2020 року керував ОСОБА_1 , вимірювалась приладом TruCam, серійний номер ТС 000464.

Згідно фотографії, файл: _G7000_0117_115324.jmf, від 17.01.2020 року, час 11:53:24, зафіксованої за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam, серійний номер ТС 000464, особистий номер: 5840, виміряна швидкість: 85 км/ч, виміряна дистанція: 533.0 м, ліміт швидкості: 50 км/год, вулиця: М03, широта 49° 49' 04.13" N, довгота 35° 34' 43.08" Е.

Як вбачається з географічних координат, визначених за допомогою лазерного вимірювача TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000464), останні (координати) відповідають місцезнаходженню (при виїзді) населеному пункту с. Гонтів Яр Харківської області, який позначений дорожнім знаком 5.45 "Початок населеного пункту".

Судом було досліджено відеофайл № 157926200_4 G7000_0117_115324.avi з приладу TruCam LTI 20/20, серійний номер ТС 000464, наданий відповідачем, з якого вбачається, що при наведенні оптичного прицілу на транспортний засіб - автомобіль марки Volkswagen Polo, держ. номер НОМЕР_2 , зафіксовано перевищення встановленої швидкості руху. Автомобіль рухався зі швидкістю 85 км/год. при встановленому обмеженні швидкості руху - 50 км/год.

На підтвердження правомірності застосування при виконанні службових обов`язків лазерного вимірювача швидкості TruCam, серійний номер ТС 000464, відповідачем надано суду копії ряду документів, в тому числі свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/17462, чинного до 27.11.2020, згідно змісту якого лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20, № ТС 000464, виробник Laser Tecnology, Inc, США, за результатами повірки відповідає вимогам, технічної документації на вимірювач діапазон вимірювальної швидкості від 2 км/год до 320 км/год, максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах: ±2 км в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год; ± 1 % в діапазоні від 201 км/год до 320 км/год.; сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки № UA-MI/I-2903-2012, виданого 29.08.2012 року Міністерством економічного розвитку і торгівлі України; експертного висновку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 27.09.2018 року, відповідно до якого предметом дослідження був лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20, виробник Laser Tecnology, Inc, США, за результатами експертизи установлено, що в об`єкті експертизи правильно реалізовано криптографічний алгоритм шифрування АЕS відповідно до ДСТУ ISO/IEC 18033-3:2015, із довжиною ключа 256 біт, він забезпечує конфіденційність, цілісність та автентичність зареєстрованих даних.

Як вбачається з листа Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України за вих. 04/03/03-3878 від 04.10.2018 року, адресованого Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, виріб TruCAM LTI 20/20, виробництва Laser Tecnology, Inc, США, має чинний експертний висновок у сфері КЗІ від 27.09.2018 року № 04/02/03-3008, який підтверджує реалізацію криптографічного алгоритму шифрування АЕS відповідно до ДСТУ ІSО/ІЕС 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних; експертний висновок від 29.07.2011 року № 285 поширюється на вироби, які придбані під час його дії (29.07.2011-29.07.2014) в разі відсутності змін у програмному забезпечені цих виробів. Таким чином, на даний час можливе використання механізмів захисту інформації виробів при побудові комплексної системи захисту інформації у відповідності до вимог Закону України "Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах" та Правил забезпечення захисту інформації в інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних системах, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2006 року № 373.

Відтак, судом беззаперечно установлено, що пристрій TruCAM LTI20/20, виробник Laser Tecnology, Inc, США, має чинний експертний висновок щодо його використання.

Аналізуючи наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним, що вказаний прилад правомірно використовувався відповідачем при вимірюванні швидкості руху автомобіля, яким керував позивач ОСОБА_1 17.01.2020 року.

Лазерний вимірювач TruCAM відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, він також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху ТЗ в автоматичному режимі. Алгоритми обробки вимірювальної інформації забезпечують отримання результатів вимірювань швидкості руху ТЗ в межах максимально допустимої похибки, як в ручному, так і в автоматичному режимах: +/- 2 км/год в діапазоні від 2 до 200 км/год., +/- 1 % в діапазоні від 201 до 320 км/год.

Позивачем не доведено в судовому засіданні спотворення даних щодо швидкості руху автомобіля, яким він керував, визначених за допомогою приладу TruCAM, в тому числі за рахунок "ефекту косинуса".

Крім того, в ході дослідження відеозапису з нагрудного відеореєстратора (файл № ) судом встановлено, що позивач фактично не заперечував можливість вчинення правопорушення, вказував лише, що був засліплений сонячним світом під час руху та за швидкістю не слідкував, але впевнений, що рухався з допустимою швидкістю за іншим автомобілем, був упевнений, що автомобіль, який рухається попереду нього, також рухається з дозволеною швидкістю.

Таким чином, позивачем не доведено в ході судового розгляду справи факт відсутності порушень п. 12.4 ПДР 17.01.2020 року, як не спростовано шляхом подання належних та допустимих доказів достовірність висновків про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, викладених у оскаржуваній постанові серії ЕАК № 1987290 від 17.01.2020 року.

Поряд з цим, оспорюючи законність постанови серії ЕАК № 1987290 від 17.01.2020 року, позивач зокрема послався на те, що відповідач не роз`яснив йому права, передбачені чинним законодавством.

Зміст відеозапису з нагрудного відеореєстратора працівника поліції, наданого суду відповідачем (файл № ), відображає роз`яснення відповідачем прав позивачу, що спростовує відповідні твердження останнього. Досліджені в судовому засідання докази свідчать про те, що відповідачем було забезпечено можливість позивачу надати пояснення з приводу правопорушення, по факту якого він притягнутий до відповідальності, як і право заявляти клопотання.

Як вбачається з відеозапису з нагрудної камери працівника патрульної поліції, наданого суду відповідачем разом з відзивом на позовну заяву, зафіксованого у файлі , ОСОБА_1 звертався з усним клопотанням про перенесення розгляду справи за місцем проживання з метою надання можливості скористатися кваліфікованою допомогою адвоката. При цьому, інспектором поліції Мареничем О.М. було роз`яснено, що його юрисдикція розповсюджується лише по місцю несення служби в Харківській області, тим самим в задоволенні клопотання було відмолено. Після цього ОСОБА_1 погодився на розгляд справи безпосередньо на місці вчинення правопорушення що позивач фактично підтвердив також і в судовому засіданні.

Щодо доводів позивача про недотримання відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд враховує наступне.

Справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП , була розглянута відносно позивача безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що позивач розцінює як порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та притягнення його до відповідальності.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року по справі № 5-рп/2015 (Рішення) визначено, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Також, Конституційний Суд у вказаному рішенні звернув увагу на те, що у частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП, покладено на органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

В ч.ч. 2-4 ст. 258 КУпАП встановлено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до п. 4 розділу І "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Таким чином, при притягненні особи до адміністративної відповідальності працівником національної поліції за ст. 122 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається, постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення правопорушення, внаслідок чого провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом IV КУпАП, не здійснюється.

Враховуючи вищевикладене, аналізуючи та оцінюючи досліджені судом докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання протиправною та скасування постанови серії ЕАК № 1987290 від 17.01.2020 року, а тому вважає, що позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5-12, 192-194, 241-246 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_5 ) до інспектора роти № 6 батальйону № 4 патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенанта поліції МАРЕНИЧА Олега Миколайовича (місцезнаходження - м. Харків, вул. Шевченка, 315) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 22.05.2020 року.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Є. В. Парахіна