Справа № 500/369/19
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2020-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2020 рокуЛьвівСправа № 500/369/19 пров. № А/857/2370/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Пліша М.А.,

Судової-Хомюк Н.М.,

секретаря судового засідання Максим Х.Б.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Тернопільській області на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Дерех Н.В.) з питань роз`яснення судового рішення, постановлене у порядку письмового провадження в м.Тернополі 25 листопада 2019 року з питань роз`яснення судового рішення у справі №500/369/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Тернопільській області, Чортківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

04.02.2019 ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління ДФС у Тернопільській області, Чортківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області, просив визнати протиправним та скасувати наказ Чортківської об`єднаної державної податкової інспекції №1-0 від 04.01.2019, поновити ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора Заліщицької ДПІ Чортківського управління ДФС у Тернопільській області, стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 04.01.2019.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 30 травня 2019 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 жовтня 2019 року, позов задоволено.

29.07.2019 Головне управління ДФС у Тернопільській області подало заяву про роз`яснення рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.05.2019 року у справі №500/369/19 щодо: способу виконання резолютивної частини постанови суду, з врахуванням того, що посаду головного державного інспектора Заліщицької ДПІ Чортківського управління ДФС у Тернопільській області, на якій зобов`язано поновити позивача, він ніколи не займав; способу виконання резолютивної частини постанови суду з врахуванням того, що посада головного державного інспектора Заліщицького відділення Чортківської об`єднаної державної податкової інспекції відсутня згідно штатного розпису ГУ ДФС у Тернопільській області.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року в задоволенні заяви представника Головного управління ДФС у Тернопільській області про роз`яснення судового рішення відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що наведені заявником доводи не обґрунтовують необхідність надання роз`яснення резолютивної частини рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.05.2019 у справі №500/369/19, яка є чіткою і зрозумілою, труднощів для розуміння не викликає, суть його ясна та не двозначна, тому розширеного тлумачення шляхом його роз`яснення та винесення процесуального документу з цього приводу не потребує. Крім того, суд першої інстанції зазначив, що підстави, з яких заявник просить роз`яснити судове рішення, не відповідає нормам статті 254 КАС України.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Головне управління ДФС у Тернопільській області подало апеляційну скаргу, просить скасувати ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року та направити справу до суду першої інстанції для прийняття рішення про роз`яснення судового рішення. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом зобов`язано Головне управління ДФС у Тернопільській області поновити позивача на посаді, яку позивач ніколи не займав і яка не є рівнозначною в розумінні Закону України «Про державну службу». Крім того, скаржник вказує, що посада головного державного інспектора Заліщицького відділення Чортківської ОДПІ відсутня. Скаржник вважає, що без роз`яснення судового рішення таке важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного виконання такого.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, вказавши, що така є необґрунтованою, вимоги, викладеній у ній не відповідають чинному законодавству.

Представник відповідача 18.05.2020 в судове засідання не з`явився, подав клопотання про відкладення розгляду справи, у задоволенні якого суд апеляційної інстанції відмовив, враховуючи необхідність дотримання принципу розумності строків розгляду справи судом, можливість розглянути справу за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України та статті 230 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, секретарем забезпечено ведення протоколу судового засідання.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції вимогам ст.242 КАС України відповідає.

Так, заява Головного управління ДФС у Тернопільській області про роз`яснення судового рішення мотивована тим, що посаду, на яку позивача поновлено рішенням суду, останній ніколи не займав і така є вищою (не є рівнозначною) в розумінні Закону України «Про державну службу» по відношенню до посади з якої позивача звільнено. Вказано, що посада головного державного інспектора Заліщицького відділення Чортківської ОДПІ взагалі відсутня та ніколи не існувала.

Вказане стало підставою для звернення до суду першої інстанції із заявою про роз`яснення рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 30 травня 2019 року.

Відповідно до статті 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового рішення, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше, однак без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом. Тобто процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення. При цьому, роз`яснено може бути лише судове рішення, яке набрало законної сили та не скасоване на момент звернення щодо його роз`яснення.

Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить.

Водночас, ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення. Вимога логічності, зокрема, передбачає, що текст рішення має відображати причинно-наслідкові зв`язки у межах речення чи всього документу. Зокрема, мотивувальна частина рішення має відповідати його резолютивній частині. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення суду, а тому роз`ясненню підлягають рішення суду у разі, якщо без такого роз`яснення їх важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Роз`яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові вимоги або на невирішені вимоги, він лише пояснює положення постановленого ним рішенням, які нечітко сформульовані, або є незрозумілими для заінтересованих осіб.

В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. При розгляді заяви про роз`яснення судового рішення, яке набрало законної сили, суд не здійснює нового перегляду справи.

Надаючи правову оцінку рішенню Тернопільського окружного адміністративного суду від 30 травня 2019 року суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що таке є чітке і зрозуміле, в ньому наведено мотиви, з яких суд першої інстанції дійшов висновку щодо обґрунтованості позовних вимог; терміни, вжиті у ній, відповідають тому змістові, що вони мають згідно законодавства України; ці терміни чітко співвідносяться із поняттями, які вони означають; текст правової норми, застосованої судом, відтворений без перефразовування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд надає своє тлумачення її змісту з відповідними висновками в контексті аналізу обставин справи.

У вказаному судовому рішенні встановлено, що на день звільнення позивач працював головним державним інспектором Заліщицького відділення Чортківської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Тернопільській області. Суд першої інстанції дійшов висновку, що позовна вимога про визнання протиправним та скасування наказу Чортківської об`єднаної державної податкової інспекції №1-0 від 04.01.2019 «Про звільнення ОСОБА_1 » підлягає до задоволення, а отже і позовна вимога про поновлення позивача на посаді Головного державного інспектора Заліщицької державної податкової інспекції Чортківського управління Головного управління ДФС у Тернопільській області підлягає до задоволення.

Резолютивна частина постанови суду відповідає вимогам частини 5 статті 246 КАС України, а в мотивувальній частині, з врахуванням доводів позовної заяви та поданих заперечень, чітко зазначено, чому суд прийшов до відповідного висновку та яким законом керувався при винесенні такого.

Незгода з мотивацією судового рішення є підставою для апеляційного та в подальшому касаційного оскарження такого в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Також, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що в силу приписів статті 378 КАС України за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом) суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може встановити чи змінити спосіб або порядок виконання такого рішення.

Таким чином, законодавцем розмежовано порядок «роз`яснення судового рішення якщо таке є незрозумілим» (стаття 254 КАС України) та «встановлення способу і порядку виконання судового рішення в разі наявності обставин, що ускладнюють його виконання» (стаття 378 КАС України).

Суд апеляційної інстанції наголошує на обов`язковість виконання судових рішень (стаття 14 КАС України), які набрали законної сили, всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Обов`язковість судових рішень гарантується статтею 129-1 Конституції України, Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та практикою Європейського суду з прав людини, яка в силу статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», застосовується судами при розгляді справ як джерело права.

У справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (Заява №40450/04) рішення від 15 жовтня 2009 року Європейського Суду з прав людини зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. У таких справах відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Суд повторює, що право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Суд також повторює, що саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Таким чином, обов`язок виконати рішення суду, яке набрало законної сили, лежить саме на відповідачеві.

Відповідно до статті 235 Кодексу Законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При цьому, саме на відповідача покладено обов`язок працевлаштувати позивача у спосіб, достатній для відновлення прав останнього, що передбачає можливість подальшого використання позивача на службі, шляхом поновлення на посаді.

Надаючи правову оцінку ухвалі Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року, якою відмовлено в роз`ясненні судового рішення у справі №500/369/19, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції правильно зазначив, що підстави, з яких заявник просить роз`яснити судове рішення не відповідає нормам статті 254 КАС України.

Вирішення процесуальних питань, які випливають з судового рішення, чи надання правових порад щодо дій учасників справи після ухвалення судового рішення, не відповідає меті роз`яснення, а отже у межах процедури роз`яснення судового рішення є неможливим.

З огляду на викладене, враховуючи положення статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції приходить переконання, що судом першої інстанції при винесені оскаржуваної ухвали додержано норми процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстави для скасування ухвали суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 230, 241, 243, 254, 308, 310, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Тернопільській області залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року з питань роз`яснення судового рішення у справі №500/369/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді М. А. Пліш
Н. М. Судова-Хомюк
Повне судове рішення оформлене суддею-доповідачем 22.05.2020 згідно з ч.3 ст.321 КАС України