Справа № 753/24320/19
Суддя: Байбара Г. А.
Дата ухвалення: 2020-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/209/23/20
РІШЕННЯ

Іменем України

22 травня 2020 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Байбари Г.А.,

за участі секретаря Кулік О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві (регіон м. Київ) про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

18 грудня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову серії НК № 737671 від 08 грудня 2019 року, винесену службовою особою Управління патрульної поліції в м. Києві за ч.1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 475 грн.

На обґрунтування позову зазначив, що 08 грудня 2019 року приблизно о 00 годині 50 хвилин, він керуючи автомобілем «Тойота Корола», державний номерний знак НОМЕР_1 , та рухаючись по вул. Здолбунівській, 17 в м. Києві, був зупинений працівниками управління патрульної поліції м. Києва. На вимогу працівників поліції ним були надані документи на право керування вказаним транспортним засобом (реєстраційне посвідчення), посвідчення водія і поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Працівники патрульної поліції повідомили йому, що він, начебто, не має посвідчення водія. 08 грудня 2019 року відносно нього службовою особою УПП в м Києві було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 737671 за ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 475 грн. Посилаючись на ч.1 ст. 258, 268, 276, 283, КУпАП, вважає, що працівник поліції не мав права виносити постанову без складання відповідного протоколу і не мав права притягати його до адміністративної відповідальності без доказів та без з`ясування всіх обставин справи, бо звинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях працівника поліції. Крім того, під час прийняття рішення були порушені його права на захист, як особи, що притягається до адміністративної відповідальності, оскільки йому не було роз`яснено зміст ст. 268 КУпАП. Також вказує на те, що якщо у нього не було посвідчення водія, то яким чином працівник патрульної поліції при винесенні постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності встановив його особу за його ж посвідченням водія НОМЕР_2 , про що зробив відмітку в оскаржуваній постанові. Вважає, що постанова не відображає дійсних обставин справи, містить факти, які не відповідають дійсності, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо процедури її складення, а тому вона є незаконною та підлягає скасуванню.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, направив суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності.

Представник відповідача - Управління патрульної поліції в м. Києві в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав відзив на позовну заяву та не заявив клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 1, п.1 ч.3 ст. 205 КАС України, суд ухвалив розглянути справу в судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 08 грудня 2019 року поліцейським роти № 1 батальйону № 3 полку № 2 УПП в м. Києві Василенком Владиславом Ігоревичем була винесена постанова серії НК № 737671 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Згідно вказаної постанови, водій ОСОБА_1 08 грудня 2019 року о 00 годині 50 хвилин, керував транспортним засобом - автомобілем «Тойота Корола», державний номерний знак НОМЕР_1 , та рухався по вул. Здолбуновський, буд 17 в м. Києві, не маючи при собі посвідчення водія категорії «В», чим порушив 2.1«а» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП. За вчинення вказаного правопорушення до позивача було застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 475 грн. (а.с. 5).

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Як встановлено судом, у постанові серії НК № 737671 від 08 грудня 2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення не зазначені докази на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, що свідчить про те, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення самої постанови до неї не було долучено будь-яких доказів винуватості позивача, оскільки в графі 9 постанови «До постанови додаються» не вказано жодних додатків до неї.

Притягуючи позивача до адміністративної відповідальності за відсутність у нього посвідчення водія категорії «В», у постанові поліцейський посилається на те, що документом, який посвідчує особу ОСОБА_1 , є посвідчення водія НОМЕР_2 ,

Вказане дає підстави вважати, що інспектор поліції УПП у м. Києві Василенко В.І. виніс оскаржувану постанову, ґрунтуючись виключно на власному переконанні, не спираючись на докази у справі, а зазначення ним у постанові посвідчення водія в якості документу, що посвідчує особу позивача, підтверджує обґрунтованість доводів ОСОБА_1

Поліцейський Василенко В.І. також не долучив до постанови фото чи відеоматеріалів, пояснення свідків, рапорти працівників поліції, особисті пояснення позивача, які вказували б на наявність в діях ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він притягнутий до адміністративної відповідальності.

Не надало таких доказів суду і Управління патрульної поліції у м. Києві, де працює ОСОБА_3 , яке залучено позивачем до участі у справі в якості відповідача, і яке не скористалося своїм правом подати відзив на позов.

Таким чином, суд приходить до висновку, що обставини, які зазначені в оскаржуваній постанові, що наведені інспектором поліції Василенком В.І. без їх доказового підтвердження та спростовуються обґрунтованою позицією позивача, викликають сумніви щодо доведеності вини позивача, а тому, в силу ст. 62 Конституції України, тлумачаться на його користь.

Отже, судом встановлено, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на спростування наведених у позовній заяві аргументів щодо відсутності самої події адміністративного правопорушення, а сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення, без обґрунтування її доказами, передбаченими ст. 251 КУпАП, не може достовірно свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП.

Проте, суд при ухваленні рішення не приймає до уваги посилання позивача на те, що поліцейський повинний був скласти протокол про адміністративне правопорушення у разі вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, без якого він не мав права розглянути справу та винести постанову про притягнення його, позивача, до адміністративної відповідальності.

Згідно ч.1 ст. 222 КУпАП Органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху, у тому числі, передбачені частинами першою, другою та четвертою статті 126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною другою ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції, законом не перебачено складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно до ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи недоведеність вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, постанова у справі про адміністративне правопорушення серії НК № 737671 від 08 грудня 2019 року підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись статтями 242 - 246, 250, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві (регіон м. Київ) про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Скасувати постанову серії НК № 737671 від 08 грудня 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену поліцейським роти № 1 батальйону № 3 полку № 2 УПП в м. Києві Василенком Владиславом Ігоревичемпро притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 475, 00 грн.

Закрити справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.А. Байбара.