Справа № 640/3663/19
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2020-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2020 року м. Київ № 640/3663/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Добрянської Я.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СП ЛІФТ» (вул. Драйзера, 20, м.Київ,02222, )

до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (04655, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, )

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 17.09.2018р., -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «СП ЛІФТ» (далі - позивач) з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 17.09.2018р.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.03.2019р. відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що контролюючий орган перейняв на себе функції судового органу та прийшов до висновку, що господарські відносини між позивачем та ТОВ «СПЕЦ-АЛЬЯНС ГРУП» мають ознаки фіктивності чим сам знехтував статтею 41 Податкового кодексу України. Також зазначає, що у Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутні судові рішення, які набули законної сили, та згідно яких можна встановити, що контрагент позивача має ознаки фіктивності; щодо службових чи посадових осіб контрагента позивач не було жодного допиту, принаймні відсутні належним чином оформлені протоколи таких допитів, експертизи не проводились, згідно яких можна встановити ознаки фіктивності контрагента позивача. При цьому вказує на те, що підтвердженням того, що наявність кримінального провадження не є підставою для визнання фінансових операцій фіктивними є постанова Київського окружного суду у справі №810/1518/17 від 31.07.2017р., де встановлено, що інформація про фіктивний характер діяльності контрагента, одержана контролюючим органом з його власних інформаційних систем, що не оформлена рішенням суб`єкта владних повноважень і не є юридичним фактом, утворює лише привід і підстави для перевірки такої інформації; може породжувати певні сумніви щодо законності господарських операцій позивача, однак не є беззаперечним доказом того факту, що в дійсності розглянуті фінансово-господарські операції не відбулись.

Позивач стверджує, що в процесі перевірки відповідачем на проведення перевірки не були досліджені усі первинні документи, що встановлюють господарські відносини між позивачем та ТОВ «СПЕЦ-АЛЬЯНС ГРУП». Відтак, вважає, що податкове повідомлення-рішення № від 17.09.2018 року.

Відповідачем подано відзив на адміністративний позов в якому зазначає, що повідомлення-рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та в спосіб встановлений Податковим кодексом України, а відтак позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається із матеріалів справи Головним управлінням ДФС у м. Києві у період з 23.07.2018 року по 27.08.2018 на підставі наказу Головного управління ДФС у м. Києві №11344 від 18.07.2018 року було проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «СП ЛІФТ» () з питань дотримання вимог податкового законодавства під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «СПЕЦ-АЛЬЯНС ГРУП» (код 41163865) за листопад 2017 року.

За результатами документальної позапланової виїзної перевірки відповідачем складений Акт №755/26-15-14-04-05/39839574 від 03.08.2018 року (далі - Акт від 13.08.2018р.), в якому встановлено порушення позивачем:

-п. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст.185, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п.200.1 ст.200, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.10 №2755-VI, зі змінами і доповненнями, в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість за період з 01.11.2017 по 30.11.2017 на загальну суму 122 690,00 грн., в тому числі по періодах: листопад 2017 року - 122 690 гривень.

Не погоджуючись з висновками, які містяться в Акті №755/26-14-04-05/39839574 від 03.08.2018 року, позивач 04.09.2018 звернувся із запереченням на названий акт до Головного управління ДФС у м. Києві.

За результатами розгляду заперечення позивача від 04.09.2018р., відповідач залишив без задоволення заперечення, а висновок Акта від 03.08.2018 №755/26-15-14-05/39839574 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «СП Ліфт» (код 39839574) з питань дотримання вимог податкового законодавства під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Спец-Альянс Груп» (код 41163865) за листопад 2017» - без змін, що підтверджується листом відповідача від 13.09.2018 року №К63401/10/26-15-14-04-05.

На підставі вказаного Акту від 03.08.2018 року відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення від 17.09.2018 року №, відповідно до якого позивачу було донароховано податок на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 122 690 (сто двадцять дві тисячі шістсот дев`яносто) гривень та штрафні (фінансові) санкції у розмірі 30 673,00 (тридцять тисяч шістсот сімдесят три грн., 00 коп.).

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішень від 17.09.2018 року №, позивач 18.10.2018 повідомив відповідача про оскарження названого податкового повідомлення-рішення, про що подав скаргу до Державної фіскальної служби України, що підтверджується штампом відповідача про отримання 19.10.2018 року.

02.11.2018 року Державна фіскальна служба України листом №35775/6/99-99-11-01-02-25 повідомив позивача про продовження строку розгляду скарги позивача до 17.12.2018 року (включно) для з`ясування обставин справи.

Як слідує із матеріалів справи позивач 22.01.2019 року звернувся із заявою до Державної фіскальної служби України про видачу йому належним чином засвідчену копію рішення про результати розгляду його скарги.

У відповідь на названий лист позивача, Державна фіскальна служба України 14.02.2019 року листом №724/16/99-99-11-04-02-25 зазначила, що рішенням від 17.12.2018 року №40696/6/99-99-11-04-02-25 податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 17.09.2018 № було залишено без змін, а скаргу ТОВ «СП ЛІФТ» (вх.№57267/6 від 19.10.2018) без задоволення. Дане рішення було надіслано на адресу скаржника, що зазначена у скарзі ( вул . Драйзера , буд.20 , кв. 125, м. Київ, 02222 ) поштою з повідомленням про вручення, що засвідчено штрих-кодом на поштовому відправленні 221. Додатком до названого листа Державна фіскальна служба України додала копію рішення від 17.12.2018 №40696/6/99-99-11-04-02-25 та реєстру поштових відправлень ДФС наданих на Київ-53.

У зв`язку із неможливістю встановлення, що Державна фіскальна служба України направила рішення від 17.12.2018 №40696/6/99-99-11-04-02-25 позивачу, позивач з метою перевірки інформації, яка викладена у листі ДФС України від 14.02.2019р. №7261/6/99-99-11-04-02-25, листом від 19.02.2019 року звернувся до АТ «УКРПОШТА» із запитом про надання інформації чи направлялись будь-які поштові відправлення (листи) ДФС України Товариству з обмеженою відповідальністю «СП ЛІФТ» на адресу: 02222, м. Київ, вул. Драйзера, буд. 20, кв. 125 у період з 17.12.2018 по 22.01.2019, а якщо направлялись, то надати інформацію з яких причин такі поштові відправлення не були доставлені ТОВ «СП ЛІФТ».

Позивач, не погоджуючись з податковими повідомленнями-рішеннями, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд керується положеннями чинного законодавства, що діяло на час виникнення спірних правовідносин та звертає увагу на наступне.

Як вбачається з наявних у справі матеріалів, у період з 23.07.2018 року по 27.07.2018 року Головне управління ДФС у м. Києві на підставі направлення від 23.07.2018 року №1202/26-15-14-04-05 згідно наказу від 18.07.2018 року №11344 ГУ ДФС в м. Києві, проведено документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «СП ЛІФТ» () з питань дотримання вимог податкового законодавства під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «СПЕЦ-АЛЬЯНС ГРУП» (код 41163865) за листопад 2017 року, за результатами якої складено відповідний акт від 03.08.2018 року №755/26-15-14-04-05/39839574.

Даною перевіркою встановлено порушення ТОВ «СП ЛІФТ» вимог п. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст.185, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п.200.1 ст.200, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.10 №2755-VI, зі змінами і доповненнями, в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість за період з 01.11.2017 по 30.11.2017 на загальну суму 122 690,00 грн., в тому числі по періодах: листопад 2017 року - 122 690 гривень.

В тексті акту перевірки зазначено, що господарські операції здійснені ТОВ «СПЕЦ-АЛЬЯНС ГРУП» не мали реального характеру, оскільки не підтверджено факт реалізації послуг від контрагента ТОВ «СПЕЦ-АЛЬЯНС ГРУП» на адресу ТОВ «СП ЛІФТ», що свідчить про те, що правочини між ТОВ «СПЕЦ-АЛЬЯНС ГРУП» та ТОВ «СП ЛІФТ» на суму ПДВ 122 690,00 грн. здійснені без мети настання реальних наслідків. Оскільки реальність та можливість вчинення даної господарської операції у постачальника ТОВ «СПЕЦ-АЛЬЯНС ГРУП» відсутня, а наслідком для податкового обліку є лише фактичний рух активів, а не задекларований на папері, у ТОВ «СП ЛІФТ» не було підстав для податкового обліку вказаних операцій. В результаті допущених порушень податкового законодавства, ТОВ «СП ЛІФТ» до взаємовідносинах з ТОВ «СПЕЦ-АЛЬЯНС ГРУП» завищив показник податкового кредиту з податку на додану вартість на загальну суму 122 690,00 грн., у тому числі по періодах: листопад 2017 року - 122 690 грн. Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України вищевказані податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Також, у акті зазначено, що укладені між ТОВ «СПЕЦ-АЛЬЯНС ГРУП» та ТОВ «СП ЛІФТ» договори не опосередкувались реальним виконанням операцій, які становлять їх предмет. Фактично ТОВ «СПЕЦ-АЛЬЯНС ГРУП» здійснено безпідставне документальне оформлення нереальних господарських операцій з надання послуг для ТОВ «СП ЛІФТ» і складено первинні документи всупереч норм частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пп.2.1 і 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88. При перенесенні ТОВ «СП ЛІФТ» інформації з неправомірно складеного первинного документа до облікових регістрів порушено норми частини 5 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, абзацу 2 розділу І Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 №291. Оскільки реальність та можливість вчинення даної господарської операції у постачальника ТОВ «СПЕЦ-АЛЬЯНС ГРУП» відсутня, а наслідком для податкового обліку є лише фактичний рух активів, а не задекларований на папері, у ТОВ «СП ЛІФТ» не було підстав для податкового обліку вказаних операцій.

Крім того, згідно інформаційних баз даних ГУ ДФС у м. Києві, а саме: ІС «Податковий блок» встановлено, що по ТОВ «СПЕЦ-АЛЬЯНС ГРУП» заведено до картки суб`єктів фіктивного підприємництва від 14.05.2018, в результаті порушення кримінальної справи за фактом скоєння злочину передбаченого статтею 205 Кримінального кодексу України та зареєстровано (перереєстровано) та впроваджено фінансово-господарську діяльність без відома та зголи його засновників та призначених у законному порядку керівників, про що свідчить ухвала слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва у справі №755/15458/16-к.

Відтак, як вбачається із акту, відповідачем отримано пояснення про непричетність до реєстрації та ведення фінансово-господарської діяльності керівника (головного бухгалтера) ТОВ «СПЕЦ-АЛЬЯНС ГРУП» ОСОБА_1 , який перебував на посаді на момент здійснення операції; також встановлено наступне:

- не підтвердження поставки послуг ланцюгу постачання (згідно даних єдиного реєстру податкових накладних (ЄРПН);

- неможливо підтвердити операції стосовно врахування реального часу здійснення операцій, наявності трудових ресурсів, а також основних засобів, що економічно необхідні для виконання такої діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для здійснення відповідної господарської, економічної діяльності;

- наявна інформація, що підтверджує нереальність здійснення фінансово-господарської діяльності згідно з Єдиного реєстру судових рішень (ТОВ «СПЕЦ-АЛЬЯНС ГРУП» є учасником транзитно-конвертаційної групи).

На підставі виявлених порушень та вказаного акта перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 17.09.2018 року №, яким позивачу збільшено податок на додану вартість за період з 01.11.2017 по 30.11.2017 на загальну суму 122 690,00 грн., накладено штрафні (фінансові) санкції у розмірі 30 673,00 (тридцять тисяч шістсот сімдесят три грн., 00 коп.).

Суд зазначає, що відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування та повернення в разі переплати, права та обов`язки платників податків, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (надалі - ПК України).

Згідно пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України «податковий кредит» - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.

У відповідності до пп. «а» п. 198.1 ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

В силу норми п. 198.2 ст. 198 цього Кодексу, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках обов`язкові реквізити, перелік яких наведений у п. 201.1 ст. 201 ПК України. Правовий статус податкової накладної закріплений в положеннях норм ст. 201 цього Кодексу.

Крім того, зокрема, форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом державної податкової служби (п. 201.2 ст. 201 ПК України), а саме - Наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 № 1307 «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної», що був зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26 січня 2016 року за №137/28267.

Виходячи з аналізу наведених норм в сукупності, ПК України визначено окремі випадки, за яких неможливе формування податкового кредиту, зокрема це відсутність зв`язку з господарською діяльністю, фіктивність операцій (відсутність поставок), відсутність податкової правосуб`єктності, відсутність на момент перевірки податкових накладних або видача їх особою, яка не є платником податку додану вартість. Таким чином, із зазначеного вище також випливає те, що при дослідженні факту здійснення господарської операції, оцінці підлягають відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Між тим, у своєму листі від 02.06.2011 №742/11/13-11 Вищий адміністративний суд України одночасно зазначає, що за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Разом з тим, сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (про що було зазначено в листі Вищого адміністративного суду України від 01.11.2011 № 1936/11/13-11).

За приписами норм п. 44.1 і п. 44.3 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (абз. 2 п. 44.1 ст. 44 ПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХІV (в редакції на момент спірних правовідносин) (надалі - Закон № 996-ХІV), який визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні, бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

В розумінні Закону №996-ХІV, первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

При цьому згідно п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за №168/704 (в редакції чинній на момент існування спірних правовідносин) (надалі - Положення), яке встановлює порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (підприємства), «господарські операції» - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону №996-ХІV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до пункту 123.1. статті 123 ПК у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Як вбачається із матеріалів справи та не заперечувалося позивачем взаємовідносини між позивачем та ТОВ «СПЕЦ-АЛЬЯНС ГРУП» (код 41163865) регулювалися відповідно до договорів №10/17СП від 16.10.2017, №11/17СП від 16.10.2017, №12/17СП від 16.10.2017. Названі договори з додатками та акти приймання виконаних будівельних робіт підписані зі сторони ТОВ «СПЕЦ-АЛЬЯНС ГРУП» директором ОСОБА_1.

В той же час, суд звертає увагу, що із наявного у матеріалах справи протоколу допиту громадянина ОСОБА_1 в рамках кримінального провадження за №0000118 від 18.05.2018, який був надісланий відповідачу від СУФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Київ 25.07.2018 року за вих.№2986/10/26-55-23-01 вбачається, що ОСОБА_1 не має ніякого відношення до реєстрації та ведення фінансово-господарської діяльності керівника (головного бухгалтера) ТОВ «СПЕЦ-АЛЬЯНС ГРУП», який перебував на посаді на момент здійснення господарської операції з позивачем.

При цьому, позивачем не надано до суду жодних належних доказів та підтверджуючих документів на спростування висновків контролюючого органу щодо підписання названих вище договорів, укладених між позивачем та контрагентом ТОВ «СПЕЦ-АЛЬЯНС ГРУП» в особі ОСОБА_1.

Також суд керується правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 18.04.2018 у справі №2а/0470/14206/12, відповідно до якого в силу вимог наведених норм податкові накладні виписані від імені підприємства та від особи, яка заперечує свою участь у створенні та діяльності цього підприємства, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами, відповідно посвідчувати факт придбання товарів.

Відтак, суд не може залишити поза увагу вказану вище обставину, оскільки статус фіктивного підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, навіть за формального підтвердження її первинними документами.

Крім того, суд не погоджується з доводами позивача щодо залучення ТОВ «СПЕЦ-АЛЬЯНС ГРУП» третіх осіб для надання послуг позивачу для підтвердження виконаних робіт у розмірі 17558,54 люд-год., оскільки в матеріалах справи не міститься жодних доказів та документів, які б підтверджували даний факт.

Суд критично ставиться до доводів позивача щодо здійснення ним оплати за виконані роботи на банківські рахунки ТОВ «СПЕЦ-АЛЬЯНС ГРУП», оскільки укладені договори позивача із контрагентом ТОВ «СПЕЦ-АЛЬЯНС ГРУП» не містять поточного рахунку контрагента ТОВ «СПЕЦ-АЛЬЯНС ГРУП», та в матеріалах справи відсутні документи чи докази, які б свідчили той факт, що позивачу необхідно здійснити оплату саме на такий поточний рахунок контрагента, який зазначений у платіжному дорученні №475 від 18.12.2017 року, на який посилається позивач. доказів протилежного позивачем до суду не надано.

Оцінюючи докази, що надані сторонами, суд приходить до висновку про те, що зазначені первинні документи не підтверджують реальність здійснення спірних господарських операцій між позивачем та його контрагентом, містять неповну та недостовірну інформацію, відтак оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 17.09.2018р., прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оцінюючи подані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.2, 5, 8, 9, 73, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «СП ЛІФТ» (вул. Драйзера, 20, м.Київ, 02222, ) - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295, 296 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська