Справа № 163/2535/19
Суддя: Чишій С. С.
Дата ухвалення: 2020-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 163/2535/19
Провадження № 2-а/163/40/20
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2020 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Чишія С.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці Держмитслужби про визнання протиправною і скасування постанови у справі про порушення митних правил

в с т а н о в и в :

У позовній заяві представник позивача просить визнати протиправною і скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 1743/20500/19 від 29.05.2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ознаками ст.485 МК України.

Вимоги обґрунтовує тим, що провадження у цій справі проводилося необ`єктивно та однобічно, без з`ясування фактичних обставин справи та з грубим порушенням прав особи, що притягується до адміністративної відповідальності. Позивача не було повідомлено про складання протоколу про адміністративне правопорушення та про час та місце розгляду справи, що призвело до порушення його законних прав, передбачених, зокрема, ст.498 МК України. У зв`язку із цим позивач був позбавлений можливості бути присутнім під час розгляду справи, подавати докази, заявляти клопотання та відводи, користуватися правовою допомогою адвоката, надавати свої пояснення щодо правопорушення, які ставляться йому у провину, оскільки жодних дій на заниження митних платежів він не вчиняв. Автомобіль був придбаний у компанії "Amazone Sa", що підтверджується інвойсом, який подавався до митного оформлення та відповідачем не ставиться під сумнів. Додаткових перевірок при розмитненні автомобіля та зауважень з боку митних органів до митної вартості не було, хоча у повноваженнях митних органів є можливість в разі сумніву щодо ціни запитувати додаткові документи або коригувати митну вартість. При декларуванні товару позивач виходив виключно із договірної ціни, а до ціни, по якій компанія "Amazone Sa" придбала автомобіль, відношення не має.

На позовну заяву в.о. начальника Волинської митниці Держмитслужби Вістяк І.Я. подав відзив, у якому вказав на доведеність вини позивача у вчиненні порушення митних правил отриманими в порядку ст.352 МК України від литовських митних органів документами, які в розумінні ст.495 МК України є належними і допустимими доказами. Згідно цими документами транспортний засіб марки "Шкода Октавія" був проданий компанією UAB "Auksela" громадянці ОСОБА_2 за ціною 5000 євро. З метою з`ясування усіх обставин справи, отримання пояснень та вирішення питання щодо складання протоколу про порушення митних правил позивачу надіслано лист № 2170/03-70-20-02 про необхідність прибуття до Волинської митниці ДФС, який надісланий рекомендованим поштовим відправленням. 22.04.2019 року посадовою особою Волинської митниці ДФС складено протокол про порушення митних правил № 1743/20500/19, який надіслано позивачу також рекомендованим поштовим відправленням.

Вважає, що посадова особа Волинської митниці ДФС при розгляді справи та винесенні оскаржуваної постанови діяла у межах та у спосіб, визначений чинним законодавством.

Позивач в судове засідання не з`явився, доручивши представляти свої права та інтереси адвокату ОСОБА_3 .

Представник Осадовський Р. Е . в судове засідання не з`явився, в канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, підтримання позовних вимог.

Представник відповідача Кондратюк І.П. в судове засідання не з`явився, в канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника митниці.

Аналізом доказів по справі суд встановив такі фактичні обставини.

Митне оформлення легкового автомобіля "Шкода Октавія", ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , здійснене 02.11.2018 року посадовою особою митного поста "Луцьк" Волинської митниці ДФС за поданою декларантом (митним брокером) ТзОВ "Бін Торг" ОСОБА_3 митною декларацією типу ІМ40ДЕ № UA205090/2018/092825.

Згідно з рахунком-фактурою (свідоцтв про передачу прав на транспортний засіб) від 30.10.2018 року вартість транспортного засобу становить 3000 євро, його продавцем виступала компанія UAB "Auksela", отримувачем - ОСОБА_5 .

За митне оформлення цього автомобіля при його митній вартості у 121 904,96 гривні було нараховано та сплачено 59 125,68 гривень митних платежів.

Державною фіскальною службою України отримано запит литовських митних органів від 07.01.2019 року про підтвердження факту ввезення на митну територію України та митного оформлення транспортних засобів, серед яких також "Шкода Октавія", ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

15.02.2019 року документи литовських митних органів ДФС України надіслало Волинській митниці ДФС для проведення перевірки.

Згідно з литовською експортною митною декларацією MRN № 18LTLC0100EK12C0D8 від 29.10.2018 року, угодою купівлі-продажу № 685 від 29.10.2019 року автомобіль "Шкода Октавія" був проданий компанією UAB "Auksela" громадянці ОСОБА_2 за ціною 5000 євро.

З огляду на різницю вартості транспортного засобу, заявленої і прийнятої під час митного оформлення, стосовно вартості в литовській експортній митній декларації різниця розміру митних платежів становить 12 318,82 гривень, що визначено службовою запискою УАМП Волинської митниці.

22.04.2019 року інспектор Волинської митниці ДФС склав щодо ОСОБА_1 протокол про порушення митних правил № 1743/20500/19 за ознаками ст.485 МК України. В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 через декларанта ТзОВ "Бін Торг" ОСОБА_3 під час митного оформлення автомобіля "Шкода Октавія" вчинив дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати в повному обсязі митних платежів в сумі 12 318,82 гривень, тобто заявив в митній декларації неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару, та надав з цією метою органу доходів і зборів документи, що містять такі відомості.

29.05.2019 року заступник начальника Волинської митниці ДФС Герман В.М. виніс оскаржувану постанову, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України, відповідно до змісту протоколу № 1743/20500/19 і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, що становить 36 956,46 гривень.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України під час розгляду оскаржуваної постанови суд має з`ясувати, чи прийнята вона на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Крім цього, в рішенні "Надточій проти України" Європейський Суд з прав людини у справі зазначив, що "положення Митного кодексу безпосередньо поширюються на всіх громадян, які перетинають кордон та регулюють їх поведінку шляхом застосування стягнень (штраф та конфіскація), які є як покаранням, так і стримуванням від порушення. Таким чином, митні правопорушення, які розглядаються, мають ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції".

Згідно з рішенням Європейського Суду з прав людини у справі "Авшар проти Туреччини" в оцінці доказів Суд встановив стандарт доказування "поза розумним сумнівом". Таке доказування передбачає співіснування досить вагомих, чітких та узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій факту, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Отже, в справі про порушення митних правил винуватість особи має бути також доведена поза розумним сумнівом.

Статтею 485 МК України передбачена адміністративна відповідальність за дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

Зі змісту даної статті випливає, що в діях винної особи має міститись прямий умисел як форма вини та особлива мета ухилення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру.

В той же час закон відносить до предмета доказування визначення розміру митних платежів, від сплати яких має намір ухилитись винна особа. Визначення такого розміру має істотне значення і з огляду на санкцію ст.485 МК України, яка визначена в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Згідно з ч.1 ст.295 МК України митні платежі нараховуються декларантом або іншими особами, на яких покладено обов`язок із сплати митних платежів, самостійно, крім випадків, якщо обов`язок щодо нарахування митних платежів відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України та інших законів України покладається на органи доходів і зборів.

Митне оформлення транспортного засобу передбачає сплату акцизного податку, що справляється з огляду на об`єм циліндрів двигуна (ст.215 ПК України), а також ввізного мита і податку на додану вартість, що обраховуються, в тому числі, з митної вартості транспортного засобу (Закон України "Про митний тариф", розділ V ПК України).

Згідно із п.1 ч.1 ст.50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.55 МК України встановлено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.351 МК України орган доходів і зборів має право провести документальну невиїзну перевірку в порядку передбаченому ч.ч.3-9 цієї ж ст.351 МК України з використанням передбачених п.5 ст.352 МК України отриманих від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України …, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення.

Відповідно до ч.11 ст.354 МК України рішення про визначення грошових зобов`язань підприємства, що перевірялося, приймається керівником органу доходів і зборів або особою, яка виконує його обов`язки, з урахуванням результатів розгляду заперечень підприємства (у разі їх наявності).

По справі встановлено, що митне оформлення транспортного засобу проведено відповідно до декларації ІМ40ДЕ № UA205090/2018/092825, в якій митна вартість автомобіля визначена за 6 (резервним) методом.

Таке митне оформлення, в тому числі, визначення митної вартості, нарахування і сплата митних платежів, завершене, його результати не оспорені у встановленому порядку і не скасовані.

В досліджуваній справі про порушення митних правил розмір митних платежів встановлено службовою запискою управлінням адміністрування митних платежів Волинської митниці на підставі документів, що були отримані від литовських митних органів.

Досліджені матеріали справи про порушення митних правил свідчать, що рі-шення про коригування митної вартості в порядку ст.55 МК України митницею не виносилось, а невиїзна документальна перевірка в порядку ст.ст.351-354 МК України не проводилась.

Інших, передбачені законом, доказів щодо належного розміру митних платежів матеріали справи не містять.

Ні чинним Митним кодексом України, ні іншими законодавчими та підзаконними нормативними актами не передбачено право підрозділу органу доходів і зборів визначати розмір митних платежів у спосіб, відмінний від передбачений вищенаведеними положеннями Митного кодексу України.

Через це суд вважає визначення розміру митних платежів підрозділом митниці без винесення рішення про коригування митної вартості або за результатами документальної невиїзної перевірки незаконним, оскільки воно не відповідає положенням ст.ст.55, 295, 351-354 МК України.

З огляду на такі міркування службова записка підрозділу митниці може використовуватись для службових цілей, однак не відповідає ознакам допустимого доказу в справі про порушення митних правил.

Крім цього, згідно із ст.498 МК України особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом.

Частинами 1, 4 ст.526 МК України встановлено, що справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

В наданих суду матеріалах справи міститься адресоване ОСОБА_1 повідомлення № 2170/03-70-20-02 від 09.04.2019 року, в якому зазначено про необхідність прибуття до Волинської митниці ДФС для надання пояснень та вирішення питання щодо складання протоколу про порушення митних правил, яке надіслано рекомендованим листом з трек-номером № 537.

Листом № 2419/03-70-20-02 від 22.04.2019 року ОСОБА_1 надіслано примірник протоколу про порушення митних правил № 1743/20500/19 із зазначенням про розгляд справи 29.05.2019 року.

Жодних відомостей про рух поштового відправлення в адресу позивача та інформації про підтвердження вручення рекомендованого листа з трек-номером № 537 матеріали справи не містять.

Інформація про підтвердження надсилання листа № 2419/03-70-20-02 від 22.04.2019 року та його вручення ОСОБА_1 в справі відсутня.

З огляду на такі обставини твердження позивача про неповідомлення його про складання протоколу про адміністративне правопорушення та про час та місце розгляду справи, позбавлення можливості бути присутнім під час розгляду справи, подавати докази, заявляти клопотання та відводи, користуватися правовою допомогою адвоката, надавати свої пояснення знайшло своє підтвердження.

Таким чином, на момент винесення оскаржуваної постанови повідомлення про дату розгляду протоколу ОСОБА_1 не отримав, тобто даних про своєчасне сповіщення позивача про місце і час розгляду справи не було. У зв`язку з цим позивач був позбавлений можливості реалізувати свої процесуальні права, а заяв про розгляд протоколу за його відсутності він не подавав.

Наведене свідчить про порушення права позивача на захист і є безумовною підставою для визнання протиправною і скасування оскаржуваної постанови відповідно до положень п.4 ч.1 ст.531 МК України.

Разом з тим з досліджених матеріалів справи встановлено, що підставою для складання протоколу про порушення митних правил та головним доказом для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за передбачене ст.485 МК України правопорушення були одержані від литовських митних органів експортна митна декларація № 18LTLC0100EK12C0D8 та угода купівлі-продажу №685.

Між відомостями цієї експортної декларації, угодою купівлі-продажу і наданими для митного оформлення транспортного засобу на території України документами дійсно є невідповідність щодо вартості транспортного засобу.

Однак сама по собі експортна декларації доводить лише факт початку процедури оформлення експорту транспортного засобу із Європейського Союзу в Литовській Республіці. Експортна декларація № 18LTLC0100EK12C0D8 для митного оформлення надавалась експортером, тобто компанією UAB "Auksela", яка виступала і декларантом; покупцем товару в декларації зазначена громадянка ОСОБА_2 .

Отже, Волинська митниця ДФС, взявши до уваги єдиним і беззаперечним доказом документи литовських митних органів, не перевірила обставин завершення експорту товару; для усунення всякого роду сумнівів не вчинили запитів відповідним компаніям, які фігурують відправниками товару по литовських документах та документах, поданих до митного оформлення декларантом ОСОБА_3 ; не вжила заходів для встановлення та опитування особи ОСОБА_2 , яка значиться покупцем автомобіля у документах, отриманих від литовських митних органів.

Суд вважає, що самі по собі документи митних органів Литовської Республіки не є виключними, беззаперечними і визначальними доказами винуватості ОСОБА_1 у порушенні митних правил та не доводять наявності у його діях умислу на неправомірне звільнення від сплати митних платежів в повному обсязі шляхом надання неправдивих відомостей щодо вартості товару. Такі документи лише свідчать, що литовська компанія UAB "Auksela" задекларувала, але не здійснила експорт транспортного засобу з ЄС. Тим самим в оскаржуваній постанові посадова особа митниці жодним чином не обумовила підстав надання переваги в доказовій силі документам Литовської Республіки, аніж тим, що подані до митного оформлення на Волинській митниці ДФС.

Через такі обставини суд вважає встановленим факт неповноти і необ`єктивності провадження в справі про порушення митних правил, що свідчить про порушення принципу доведення винуватості "поза розумним сумнівом" і дає підстави для скасування оскаржуваної постанови відповідно до п.2 ч.1 ст.531 МК України.

У зв`язку з цим та відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України позов підлягає повному задоволенню.

Згідно із ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 року у справі № 543/775/17 зазначила, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VI, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України "Про Державний бюджет на 2020 рік" розмір такого прожиткового мінімуму визначено у 2102 гривні.

Отже, у справі за позовом ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 420,40 гривень (2102 х 0,2).

Відтак, в користь держави з відповідача як суб`єкта владних повноважень за рахунок його бюджетних асигнувань слід стягнути судовий збір у встановленому розмірі.

Керуючись ст.ст.242-247, 286 КАС України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити повністю.

Постанову заступника начальника Волинської митниці ДФС Германа Василя Миколайовича від 29.05.2019 року в справі про порушення митних правил № 1743/20500/19 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст.485 МК України з накладенням стягнення у вигляді штрафу скасувати.

Провадження в справі за протоколом про порушення митних правил № 1743/20500/19 закрити.

Стягнути з Волинської митниці Держмитслужби за рахунок її бюджетних асигнувань в користь держави 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його складення через Любомльський районний суд.

Відповідно до п.3 Прикінцевих положень КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), … строки … апеляційного оскарження … продовжуються на строк дії такого карантину.

Ім`я позивача - ОСОБА_5 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_2 .

Найменування відповідача - Волинська митниця Держмитслужби; місце знаходження: вулиця Призалізнична 13, село Римачі Любомльського району Волинської області; код ЄДРПОУ - 43350888.

Головуючий: суддя С.С.Чишій