Справа № 420/6872/19
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2020-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6872/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Бойко О.Я.,

за участі:

секретаря судового засідання Белінського Г.В.

представника відповідача Мельничука Р.В. за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Другий Приморський відділ державної виконавчої служби м. Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,-

І. Суть спору:

До Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернувся ОСОБА_1 до Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Другий Приморський відділ державної виконавчої служби м. Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 , в якій з урахуванням уточненого позову просив:

1.Визнати протиправною та скасувати постанову від 03.10.2018 р. Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області () 65102, м. Одеса, вулиця 1-а Сортувальна, 36-Г за виконавчим провадженням №44500839 про накладення штрафу у розмірі 30 550,50 грн.

ІІ. Аргументи сторін

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

03.10.2018 р. в рамках виконавчого провадження № 44500839 відносно позивача прийнято постанову про накладення штрафу в сумі 30 550,50 грн. з підстав несплати аліментів, сукупний розмір заборгованості якої перевищує суму відповідних платежів, які застосовуються для накладення на боржника штрафу відповідно до статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Позивач вважає зазначену постанову протиправною та такою що належить до скасування. Оскільки зі змісту розрахунку, вбачається, що він здійснений без врахування інформації щодо сплати аліментів. Стягувач приховує інформацію, що позивач перераховував кошти на її користь.

Позивач зазначив, що у період за 2017-2018-2019 роки ним здійсненні платежі на загальну суму 6500,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями.

Ухвалою суду від 21.12.2019 року суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження за правилами позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ.

27.01.2020 р. ухвалою суду занесеною до протоколу судового засідання, замінено відповідача його правонаступником Другим Суворовським відділом державної виконавчої служби м. Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Представник позивача, та треті особи в судове засідання не з`явилися про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином та завчасно.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог.

14.02.2020 р. через канцелярію суду надійшли копії матеріалів виконавчого провадження №44500839.

Від третіх осіб пояснення на позовну заяву до суду не надходили.

Статтею 287 КАС України встановлено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України не прибуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить до задоволення, свій висновок суд вмотивовує наступним чином.

ІІІ. Обставини, встановлені судом.

Так, суд встановив, що 03.10.2018 р. в рамках виконавчого провадження № 44500839 відносно позивача прийнято постанову про накладення штрафу в сумі 30 550,50 грн. з підстав несплати аліментів, сукупний розмір заборгованості якої перевищує суму відповідних платежів, які застосовуються для накладення на боржника штрафу відповідно до статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Надаючи належну правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами суд виходить з наступного.

ІV Джерела права та висновки суду.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 2 червня 2016 року (надалі - Закон № 1404-VIII).

Згідно з п.1 ч.1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ст.13 Закону №1404 передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч.1 ст.18 Закону № 1404 встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Суд зазначає, що в даному випадку виконавче провадження було відкрите щодо виконання судового рішення про стягнення аліментів із позивача порядку стягнення аліментів під час здійснення виконавчого провадження врегульовано положеннями ст.71 Закону №1404.

Згідно з ч.ч. 1, 8 ст.71 Закону № 1404 порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом У країни.

Відповідно до ч. 1 ст.26 Закону передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону зокрема за заявою стягувана про примусове виконання рішення.

Згідно з ч.2 ст.74 Закону рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» від 03.07.2018 року №2475-УІІІ, який вступив в дію з 28.08.2018 року, статтю 71 Закону доповнено частиною 14 абзац третій якої передбачає, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

Стаття 58 Конституції України, регламентує, що Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Відповідно до п.2 рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 у справі № 1-рп/99 за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення ч.1 ст.58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма). За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Враховуючи зазначені положення законодавства та рішення Конституційного Суду України, суд зазначає, що заборгованість щодо сплати аліментів утворилась до 2018 року, а відповідальність у формі штрафу за несплату аліментів, яка передбачена абзацом 3 ч.14ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» введена лише з 28.08.2018 року, а тому на позивача не може бути накладено відповідний штраф.

Таким чином, відповідач не мав права на застосування ч.14 чт.71 Закону України «Про виконавче провадження» , а саме накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми , заборгованості зі сплати аліментів, оскільки такі дії суперечать принципу, закріпленому в статті 58 Конституції України.

Статтю 11 Закону України «Про виконавче провадження» також доповнено зазначеним вище Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» від 03.07.2018 року №2475-УІІІ, який вступив в дію з 28.08.2018 року.

У той же час, норма Закону України «Про виконавче провадження» щодо фінансової відповідальності у вигляді штрафу за наявність заборгованості із сплати аліментів, не має зворотної дії в часі, а тому штраф не може бути застосований до заборгованості, яка виникла до дня набрання чинності законом - 28.08.2018.

Позивач зазначив, що у період за 2017-2018-2019 роки ним здійсненні платежі на загальну суму 6500,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями (а.с.25-32).

Крім того, відповідач надав суду матеріали виконавчого провадження, з огляду на які суд встановив , що у позивача станом на 01.01.2020 р. відсутня заборгованість по сплаті аліментів.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для прийняття відповідачем оскаржуваної постанови про накладення на позивача штрафу в розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів, а тому постанова по ВП №44500839 від 03.10.2018 р. є протиправною та належить до скасування.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд робить висновок про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 77, 90, 139, 242-246, 250, 271, 287 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1.Адміністративний позов задовольнити.

2.Визнати протиправною та скасувати постанову від 03.10.2018 р. Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області () 65102, м. Одеса, вулиця 1-а Сортувальна, 36-Г за виконавчим провадженням №44500839 про накладення штрафу у розмірі 30 550,50 грн.

3.Стягнути з Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім),40 грн.

4. Відповідно до ч.1 ст.272 КАС України судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої , статтями 286-288 цього Кодексу , набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Згідно з ч.6 ст.287 КАС України рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення повного тексту рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

5. Позивач : ОСОБА_1 , адреса АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 .

Відповідач - Другий Суворовський відділ державної виконавчої служби м. Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса): адреса: 65102, Одеська область, місто Одеса, вулиця Перша Сортувальна, будинок 36-Г, .

Треті особи:

Другий Приморський відділ державної виконавчої служби м. Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) адреса: 65023, м. Одеса, вул. Пастера,58 .

ОСОБА_2 адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя О.Я. Бойко

.