Справа № 360/1053/20
Суддя: Н.М. Басова
Дата ухвалення: 2020-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

27 травня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1053/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Басова Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, Управління Укртрансбезпеки у Луганській області про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач 1), Управління Укртрансбезпеки у Луганській області (далі - відповідач 2), в якому позивач після уточнення позовних вимог просив визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Луганській області від 26.02.2020 №130444 про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 1700,00 грн (а.с.20-23).

В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне.

03.02.2020 у ході проведення рейдової перевірки, проведеної на а/д Сєвєродонецьк-Новоастрахань, був перевірений транспортний засіб марки LLС, номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , як громадянину на праві власності, виявлено та зафіксовано в акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 03.02.2020 № 171850 за порушення надання послуг з перевезення вантажу, а саме: у водія транспортного засобу відсутня товарно-транспортна накладна або інший, визначений законодавством, документ про вантаж, тобто без оформлення обов`язкових документів, визначених статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Позивач зазначив, що ним був наданий товарний чек за №11000261 від 03.02.2020 на суму 18714,14 грн, на товар, який придбав та перевозив до смт. Біловодськ Луганської області для особистого користування.

Однак, як зазначає позивач, даний документ інспекторами не був взятий до уваги.

06.02.2020 Управлінням Укртрансбезпеки у Луганській області надіслано позивачу повідомлення на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, який призначено на 18.02.2020.

За результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт Управлінням Укртрансбезпеки у Луганській області 26.02.2020 винесено постанову № 130444 про застосування адміністративно-господарського штрафу, якою до ФОП ОСОБА_1 відповідно до абзацу 3 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" застосовано штраф у розмірі 1700,00 грн.

Оскаржувана постанова надіслана позивачу супровідним листом від 27.02.2020 за № 19408/29/24-20.

Вважаючи протиправною вищевказану постанову, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Державна служба України з безпеки на транспорті до відділу діловодства та обліку звернення громадян 28.04.2020 за вхідним реєстраційним номером 16913/2020 надала відзив на позовну заяву (а.с.34-37), в якому заперечувала проти задоволення позову. В обґрунтування зазначила, що Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 171850 складений 03.02.2020 о 15:00 про відсутність під час рейдової перевірки документів, передбачених статтею 48 Закону, а саме: товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж. Відповідач зазначив, що окрім прямої норми Закону, наявність товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж передбачена також пунктом 11.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.02.98 за № 128/2568: «11.1. Основним документом на перевезення вантажів є товарно- транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил. Доданий до позову товарний чек № 11000261 від 03 лютого 2020 року не містить відомостей, які містяться у вищевказаному додатку, а отже не може вважатись належним жокументом на перевезення вантажів.

На підставі вищевикладеного, відповідач просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 27.03.2020 справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с.25-26).

Ухвалою суду від 21.05.2020 закрито підготовче провадження та призначено до судового засідання на 27.05.2020 (а.с.55).

Представники сторін в судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляду справи за їх відсутністю (а.с.56-59,60,61).

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість розглянути справу у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-77, 90 КАС України, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , є фізичною особою-підприємцем з 16.06.1997, №0000405, основними видами діяльності як суб`єкта господарювання є оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням, оптова торгівля залізними виробами, водопровідним і опалювальним устаткуванням і приладдям до нього, інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах (а.с.6, 52-53).

Позивач є власником транспортного засобу марки LLC, номерний знак НОМЕР_1 (а.с.7-8).

В ході рейдової перевірки, проведеної 03.02.2020 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Луганській області, на автошляху м.Сєвєродонецьк - с.Новоастрахань проведена перевірка транспортного засобу LLC на шасі MAN 8163 , з номерним знаком НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 .

За наслідками перевірки складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 03.02.2020, яким виявлено порушення ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме надання послуг по перевезенню вантажу без оформлених документів передбачених цієї статтею - товарно-транспортної накладної або іншого документа згідно чинного законодавства (а.с.41).

Водій транспортного засобу з актом ознайомився та надав пояснення, в яких зазначив, що не згоден з порушеннями, які викладені у вищевказаному Акті (а.с.41).

Відповідно до пункту 26 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті Управлінням Укртрансбезпеки у Луганській області направлено позивачу повідомлення про розгляд справи про порушення від 06.02.2020 №11983/29-1/24-20 (а.с.42).

Постановою управління Укртрансбезпеки у Луганській області від 26.02.2020 № 130444 за порушення вимог статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме - надання послуг з перевезень вантажів без оформлення товаро-транспортної накладної або іншого документу на вантаж згідно чинного законодавства, відповідальність за яке передбачена частиною першою абзацу 3 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", до ОСОБА_1 застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 1700 грн (а.с.11).

Не погодившись із прийнятою постановою, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулює Закон України " Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 № 2344-ІІІ (в редакції на момент перевірки), Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою КМУ від 08.11.2006 №1567.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до абзацу четвертого статті 6 Закону № 2344 реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Частиною першою статті 48 Закону № 2344 визначено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Згідно із частиною другою статті 48 Закону № 2344 документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Перелік документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2009 № 207 (далі - Постанова № 207).

Пунктом 2 Постанови № 207 визначено, що особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, забороняється вимагати у водія юридичної особи або фізичної особи-підприємця документи, не передбачені Переліком, затвердженим цією постановою.

Відповідно до вимог Постанови № 207 наявність товарно - транспортної накладної є обов`язковою для водія юридичної особи або фізичної особи-підприємця, що здійснює вантажні перевезення на договірних умовах.

Отже, чинне законодавство зобов`язує мати товарно-транспортну накладну тільки на перевезення автотранспортом на договірних умовах.

Згідно з частиною першою абзацом 3 статті 60 Закону № 2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 1 Закону № 2344-ІІІ визначено, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах. Для виконання перевезень небезпечних вантажів автомобільний перевізник повинен одержати відповідну ліцензію (№ 2344-ІІІ).

Згідно із статтею 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Частинами першою - третьою статті 909 Цивільного кодексу України визначено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

З системного аналізу вищенаведених норм вбачається, що відповідальність у вигляді адміністративно - господарського штрафу передбачена саме за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 Закону № 48, товарно-транспортна накладна обов`язково повинна бути наявна у водія юридичної особи або фізичної особи-підприємця, що здійснює вантажні перевезення на договірних умовах, учасниками яких є три сторони - перевізник, вантажовідправник та вантажоодержувач, тобто відповідальність за наявність товарно - транспортної накладної під час перевезення вантажів на договірних умовах несуть саме перевізники, які надають послуги з перевезення вантажу.

З матеріалів справи та з позиції сторін не вбачається наявність у позивача статусу суб`єкта господарювання, що провадить діяльність саме у сфері автомобільного транспорту з наданням послуг по перевезенню вантажу або наявність договору про перевезення вантажу. Отже підстави вважати, що позивач здійснював перевезення в рамках договірних правовідносин, відсутні.

При цьому відповідальність у вигляді адміністративно - господарського штрафу застосовано саме у зв`язку з відсутністю товарно - транспортної накладної на товар при наданні послуг з перевезення вантажів, натомість, доказів надання позивачем таких послуг відповідачем суду не надано.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що в даному випадку позивач не здійснював перевезення вантажу від вантажовідправника до вантажоодержувача, а тому не підпадає під статус перевізника, який надає послуги з перевезення вантажу з обов`язковим оформленням товаро-транспортної накладної.

Отже, до позивача не може бути застосована відповідальність, що передбачена частиною першою абзацом 3 статті 60 Закону № 2344-ІІІ.

Згідно із частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про протиправність застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу за надання послуг з перевезення вантажу без оформлених документів, перелік яких визначений ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: не оформлення товарно-транспортної накладної або іншого документу на вантаж, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було сплачено судовий збір у загальному розмірі 840,80 грн, що підтверджується квитанцією від 10.03.2020 №0.0..1 (а.с.5).

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 19, 20, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 296, пунктом 15.5 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, Управління Укртрансбезпеки у Луганській області про визнання протиправною та скасування постанови- задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Луганській області № 130444 від 26 лютого 2020 року про застосування адміністративно-господарського штрафу до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (, місцезнаходження: 03135, м. Київ, проспект Перемоги, буд.14) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України строк оскарження судового рішення продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя Н.М. Басова