Справа № 602/1285/19
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2020-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2020 рокуЛьвівСправа № 602/1285/19 пров. № А/857/5055/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Марцинковської О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області,

на рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 19 березня 2020 року (суддя - Радосюк А.В., час ухвалення - на вказаний, місце ухвалення - смт.Ланівці, дата складання повного тексту - 19.03.2020 року),

в адміністративній справі №602/1285/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області,

про визнання дій протиправними, скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

У грудні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача поліцейського СРПП №2 Лановецького ВП Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області Мельничука А.О., в якому просив: 1) визнати дії відповідача протиправними; 2) скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії ДП18 №346680 від 12.12.2019р. про застосування адміністративне стягнення (штрафу) у розмірі 425 грн.; 3) закрити провадження в справі за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою Лановецького районного суду Тернопільської області від 03 лютого 2020 року в даній адміністративній справі замінено неналежного відповідача - поліцейського СРПП №2 Лановецького ВП Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області Мельничука А.О. на належного - Головне управління Національної поліції в Тернопільській області.

Відповідач позовних вимог не визнав, в суді першої інстанції подав відзив на позов, просив відмовити в задоволенні позову за безпідставністю.

Рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 19 березня 2020 року позов задоволено. Визнано дії Головного управління Національної поліції в Тернопільській області протиправними та скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №346680 від 12.12.2019 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.. Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП - закрито.

З цим рішенням суду першої інстанції від 19.03.2020 року не погодився відповідач ГУ Національної поліції в Тернопільській області та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржене рішення суду винесене всупереч фактичним обставинам справи, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що 12.12.2019 року позивач, кермуючи ТЗ на автодорозі Р43, під час обгону попутного транспортного засобу не ввімкнув покажчик повороту відповідного напрямку, чим порушив п.9.2-б ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. У зв`язку з наведеним поліцейським СРПП №2 Лановецького ВП Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області було винесено спірну постанову ДП18 №346680 від 12.12.2019р., якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та застосовано адміністративне стягнення (штраф) у розмірі 425 грн.. Також зазначає апелянт, що постанову ДП18 №346680 від 12.12.2019 р. винесено працівником поліції у межах повноважень та у суворому дотриманні закону, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 19.03.2020 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Також апелянт просив справу слухати за відсутності представника ГУНП у зв`язку з зайнятістю по службі.

У засідання суду апеляційної інстанції учасники справи не з`явились, явку повноважних представників не забезпечили, жодних заяв чи клопотань щодо відкладення розгляду справи не подавали, хоча належним чином усі були повідомленні про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до статті 313 КАС України суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість апеляційного розгляду справи у відсутності сторін (їх представників).

Згідно з ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з врахуванням наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що постановою серії ДП18 №346680 від 12.12.2019 року поліцейського СРПП №2 Лановецького ВП Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області визнано винним позивача ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн., за порушення вимог п.9.2 б ПДР України (а.с. 5).

Із змісту вказаної вище постанови серії ДП18 №346680 від 12.12.2019 року видно, що підставою для її винесення, стало те, що 12.12.2019 року о 16 год. 14 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat на автодорозі Р43 , під час обгону транспортного засобу, який рухався в попутному напрямку, не ввімкнув покажчик повороту, відповідного напрямку, чим порушив п.9.2-Б ПДР України та ч.2 ст.122 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення адміністративного позову, зокрема, скасування постанови серії ДП18 №346680 від 12.12.2019 року про накладення на позивача ОСОБА_1 адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача за ч.2 ст.122 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до пунктів 1.3, 1.9 Правил дорожнього руху України, що затверджені постановою КМ України від 10.10.2001р. № 1306 (із змінами і доповненнями), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п.9.2-б Правил, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Частиною 2 ст.122 КУпАП передбачено, зокрема, що порушення правил порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст.213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами внутрішніх справ, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Відповідно до ст.222 КУпАП, органи внутрішніх справ (Національна поліція) розглядають, зокрема, справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, зокрема, за частинами 1, 2, 3, 5 ст.122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Статтею 258 КУпАП передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Також, пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затв. наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно статей 276, 280, 283 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУпАП).

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Крім цього, судом першої інстанції вірно враховано, що статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 статті 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.74 КАС України).

З матеріалів справи видно, що підставою для винесення оскарженої постанови від 12.12.2019 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, стало те, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, під час обгону транспортного засобу, який рухався в попутному напрямку, не ввімкнув покажчик повороту, відповідного напрямку.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що належна фіксація вчинення адміністративного правопорушення позивачем, може підтвердити правомірність накладення адміністративного стягнення та буде вважатися належним доказом по справі.

Таким чином, уповноважена особа органу Національної поліції має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення особою (водієм) адміністративного правопорушення.

Судом першої інстанції вірно встановлено та не спростовано доводами апеляційної скарги те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази фіксації правопорушення.

Отже, судом апеляційної інстанції встановлено, що матеріалами справи не підтверджено того, що позивач під час обгону транспортного засобу, який рухався в попутному напрямку, не ввімкнув покажчик повороту, відповідного напрямку та порушив п.9.2-Б ПДР України.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні та відповідачем не надано суду належних доказів про порушення позивачем п.9.2-Б ПДР України.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що оскаржена позивачем постанова про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 12.12.2019 року винесена з порушенням вимог встановлених законодавством та без урахування обставин, що мають значення для прийняття рішення про накладення адміністративного стягнення передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України.

Судом першої інстанції також вірно зазначено, що суд при розгляді даної категорії адміністративних справ перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та наділений повноваженнями згідно ст.286 КАС України, скасувати постанову і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують обгрунтованих висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для скасування оскарженої постанови серії ДП18 №346680 від 12.12.2019 року та закриття справи про адміністративне правопорушення.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду винесене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому немає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 243, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області - залишити без задоволення.

Рішення Лановецького районного суду Тернопільської області від 19 березня 2020 року в адміністративній справі №602/1285/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання дій протиправними, скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий: В. В. Гуляк
Судді: Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль
Повний текст постанови складено 22.05.2020 року