Справа № 200/11853/19-а
Суддя: Галатіна О.О.
Дата ухвалення: 2020-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2020 р. Справа№200/11853/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Галатіної О.О.;

при секретарі Мирониченко А.О.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача Браташевської Я.Ю.

представника відповідача - 1 не з`явився

представника відповідача - 2 не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Службових та посадових осіб Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради, Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, суд -

В С Т А Н О В И В:

04 жовтня 2019 року на адресу Донецького окружного адміністративного суду ОСОБА_1 до Службових та посадових осіб Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради, Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, в якому, з урахуванням доповнених позовних вимог позивач просив:

припинити незаконну бездіяльність, яка полягає у ненаданні відповідних документів на заяви, декларації про дохід, які позивач надіслав поштою до УСЗН і які не поступили на обробку до відділу прийняття рішень;

зобов`язати відповідача здійснити розрахунок житлової субсидії з періоду, в разі її скасування - продовжити термін дії до вирішення справи в суді;

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що претендує на призначення житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива. З приводу зазначеного питання він особисто звертався до управління із письмовими заявами від 07.08.2019, 28.08.2019 та 19.09.2019 на зазначені звернення відповіді посадовими особами не надані, а саме: секретарем, робітником юридичного відділу в особі ОСОБА_2 . Також, зазначає, що начальник відділу прийняття рішень не залучений до розгляд його звернень. Відповідно субсидію призначено не було, що і спричинило звернення до суду за захистом своїх прав.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити.

Представники відповідачів до судового засідання не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

28.11.2019 року відповідач-2 надав відзив на позовну заяву, в якій зазначив, що на всі звернення, які надходили до управління сектором кадрово-правового забезпечення та моніторингу соціальних програм позивачу надавались відповіді у повному обсязі. З приводу прийняття рішення про призначення субсидії позивачу, відповідач посилається на пп. 5 і 6 пункту 6 "Положення про порядок надання населенню субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 № 848 та наголошує, що ОСОБА_1 жодного разу не надав управлінню до заяви та декларації про призначення та надання житлової субсидії, встановленого зразка ухвали про відкриття провадження у справі по заборгованостям, які розглядались управлінням та міською комісією з вирішення спірних питань для надання населенню пільг та субсидій. На підставі зазначеного просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши та оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Дружківським МВ УМВС України в Донецькій області 19 жовтня 2004 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Сторонами не оспорюється, що позивач претендує на отримання житлової субсидії та скерував на адресу відповідача звернення з приводу вказаного питання. Як вбачається з матеріалів справи, відповіді на звернення позивача були надані, а саме:

на звернення позивача від 07.08.2019 (вхідні №№ ДА-335-1.2. та ДА-336-1.2.) надана відповідь 14.08.2019 № ДА-335-336-1.2, отримана позивачем особисто 14.08.2019 про що свідчить підпис позивача із зазначенням дати отримання відповіді;

на звернення позивача від 28.08.2019 (вхідний № ДА-359-1.1 від 28.08.2019) надана відповідь 09.09.2019 № ДА-359-1.1, направлена позивачу поштою 09.09.2019 про що свідчить фіскальний чек, дана відповідь повернута управлінню поштою 11.10.2019 у зв`язку із закінченням терміну зберігання;

на звернення позивача від 19.09.2019 (вхідний № ДА-377-1.1 від 19.09.2019) надана відповідь 23.09.2019 № ДА-377-1.2, направлена позивачу поштою 09.09.2019 про що свідчить фіскальний чек, дана відповідь повернута управлінню поштою 25.10.2019 у зв`язку із закінченням терміну зберігання;

на звернення позивача від 26.09.2019 (вхідний № 4792 від 26.09.2019) надана відповідь 01.10.2019 № 01-12/7114/09, направлена позивачу поштою 03.10.2019 про що свідчить фіскальний чек, дана відповідь повернута управлінню поштою 06.11.2019 у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Відповідно преамбули Закону України "Про звернення громадян" від 2 жовтня 1996 року № 393/96-ВР (далі - Закон України № 393) , цей Закон регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Згідно ч. 1 ст .1 Закону України № 393, громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Як закріплено в ч. 1 ст .7 Закону України № 393, звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Відповідно ст .15 Закону України № 393, органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення тощо.

Згідно ст. 20 Закону України № 393, звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. На обгрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну. Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

Аналізуючи вищенаведені положення законодавства в контексті даного спору суд зазначає, що на всі заяви ОСОБА_1 були надані своєчасні відповіді. Таким чином суд не вбачає порушень прав позивача по першому пункту позовних вимог та відмовляє в їх задоволенні.

З приводу фактичного змісту звернення, яке полягає в прийнятті рішення про надання позивачу субсидії суд зазначає наступне.

Згідно п. 1 Положення про призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 р. № 848 (далі- Положення № 848), це Положення визначає механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті Мінсоцполітики для виплати пільг і житлових субсидій громадянам на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу у грошовій формі, умови призначення та порядок надання громадянам певних житлових субсидій.

Згідно пп. 5, 7 п. 15 Положення № 848, житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), якщо: структурним підрозділом з питань соціального захисту населення отримано інформацію про наявність простроченої понад два місяці (на дату надання такої інформації) заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком, строк позовної давності якої не минув і загальна сума якої перевищує 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день звернення за призначенням житлової субсидії (крім заборгованості за послугу з постачання та розподілу природного газу, що нарахована виконавцем комунальної послуги з посиланням на рішення суду щодо норм споживання природного газу побутовими споживачами у разі відсутності лічильників газу та у зв`язку з приведенням об`ємів використаного природного газу побутовими споживачами до стандартних умов, а також заборгованості, що виникла у зв`язку з тим, що управитель, об`єднання, виконавець комунальних послуг не уклали договору з АТ "Ощадбанк" (його установами) для перерахування сум житлових субсидій у грошовій безготівковій формі). Житлова субсидія у випадку, передбаченому підпунктом 5 цього пункту, призначається з початку опалювального (неопалювального) сезону за умови документального підтвердження сплати заборгованості або укладення договору про її реструктуризацію, або оскарження заборгованості в судовому порядку (ухвали про відкриття провадження у справі) протягом двох місяців з початку такого сезону, в іншому випадку - з місяця, що настає за тим, в якому до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення надійшло документальне підтвердження сплати заборгованості або укладення договору про її реструктуризацію, або оскарження заборгованості в судовому порядку (ухвали про відкриття провадження у справі).

Як вже було зазначено вище та що не заперечується сторонами, у позивача наявний борг за сплату комунальних послуг у опалювальному сезоні, за який на думку ОСОБА_1 повинна бути призначена субсидія. Проте позивачем а ні до відповідача, а ні до суду не надано документальне підтвердження сплати заборгованості або укладення договору про її реструктуризацію, або оскарження заборгованості в судовому порядку (ухвали про відкриття провадження у справі).

Відтак станом на час розгляду справи, позивач не набув права на призначення субсідії., відповідно позовні вимоги про зобов`язання відповідача здійснити розрахунок житлової субсидії з періоду, в разі її скасування - продовжити термін дії до вирішення справи в суді, - також задоволенню не підлягають.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У даному випадку, відповідачі довели правомірність своїх дій, відтак позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Також, керуючись приписами статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України та враховуючи відмову в задоволенні позовних вимог, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України судового збору в розмірі 768, 40 грн.

Враховуючи викладене, керуючись положеннями КАС України , суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 до Службових та посадових осіб Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради, Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на корить Державного бюджету України судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Вступна та резолютивна частина рішення складена в нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 13.05.2020 року.

Повний текст рішення складено 22.05.2020 року.

Відповідно до частини першої статті 293 КАС України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 255 КАС України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Роз`яснити сторонам, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 КАС України, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя О.О. Галатіна