Справа № 638/2374/20
Суддя: Шестак О. І.
Дата ухвалення: 2020-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 638/2374/20
Провадження № 2-а/638/177/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2020 Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Шестака О.І.,

при секретарі Цуваревій Р.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до рядового поліції роти №1 батальйону №1 УПП у Харківській області Іваненко Ірини Іванівни про визнання протиправними дій та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

19.02.2020 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до рядового поліції роти №1 батальйону №1 УПП у Харківській області Іваненко І.І., в якому просить: визнати протиправними дії відповідача при винесенні постанови серія ЕАК №2104387 від 13.02.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП і скасувати указану постанову.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 13.02.2020 рядовим поліції роти №1 батальйону №1 УПП у Харківській області Іваненко І.І. була винесена постанова серії ЕАК №2104387 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 425 грн. Відповідно до постанови, він, нібито о 20:53 год., рухаючись за кермом автомобіля у м. Харків по вул. Клочківська, 206, на заборонний жовтий сигнал світлофору здійснив проїзд перехрестя, чим порушив вимоги п. 8.7.3.Г ПДР.

Зазначені дії інспектора позивач вважає протиправними, а постанову незаконною, винесеною з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, яка підлягає скасуванню.

Позивач вказує, що 13.02.2020 він рухався в своєму транспортному засобі «Geely MR-7151F», д.н.з НОМЕР_1 , проїжджаючи по вул. Клочківська в напрямку аеропорту. В районі вул. Клочківська, 206, він був зупинений патрульним автомобілем «Тоyota Prius», білого кольору. Підійшовши до його автомобіля співробітник патрульної поліції невнятно представився та вимагав пред`явити йому документи: водійське посвідчення, свідоцтво про реєстрацію ТЗ та поліс обов`язкової цивільної відповідальності власників наземних ТЗ, і сказав, що ОСОБА_1 , нібито порушив вимогу п. 8.7.3.Г ПДР, перетнувши перехрестя заборонний сигнал світлофору жовтого кольору. На що ОСОБА_1 пояснив, що завершував маневр проїзду перехрестя на жовтий сигнал світлофора, так як дорога була мокра, а він рухався зі швидкістю близько 45 км/год, позаду себе бачив фари автомобіля, що рухався на близькій відстані від його автомобіля, і при різкому гальмуванні на мокрому асфальті він міг створити аварійну ситуацію. Щоб запобігти зіткненню, позивач прийняв рішення завершити проїзд перехрестя на жовтий сигнал світлофору, оскільки дорога попереду була порожньою і це не створювало аварійної ситуації.

Позивач вказує, що попри його заперечення і вимогу про розгляд справи інспектор вручив йому постанову, винесену іншим поліцейським Іваненко І.І., яка не зупиняла його транспортний засіб і не розмовляла з ним.

Таким чином, вказує ОСОБА_1 , після зупинки його транспортного засобу інспектор одразу виніс постанову, не розглянувши справу по суті. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, дослідженні докази, заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи та свідки, та взагалі не було з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також інші обставини, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи.

Позивач вважає, що викладене свідчить про халатне ставлення відповідача до розгляду справи, і своїми діями співробітник патрульної поліції грубо порушив вимоги ст.ст. 278-280 КУпАП, а також його право на захист, гарантоване Конституцією України.

Посилаючись позицію, викладену Конституційним судом в рішенні №5-рп/2015 від 26.05.2015 по справі №1-11/2015, позивач вказує, що складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження. Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

ОСОБА_1 вважає, що інспектор не міг об`єктивно з`ясувати обставини справи, що є грубим порушенням принципу всебічного розгляду справи навіть не розглянувши справу, позбавивши його всіх гарантованих законом прав, одразу виніс постанову.

Посилаючись на вимоги ст. 284 КУпАП, позивач вказує, відсутні будь-які додатки до постанови, в тому числі і обов`язкові зазначення технічного засобу (що є імперативною вимогою), якими здійснено фото- або відеозапис. Таким чином, в справі відсутні та не розглядались будь-які докази, які б могли підтвердити правопорушення.

Ухвалою судді від 20.02.2020 по справі відкрито провадження, ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв, клопотань або заперечень до суду не подавав.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (в тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене і своєчасне вирішення судом спорів в сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод і інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких гуртуються її вимоги і заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень і у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, в межах повноважень і у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність і обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення. Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача в указаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у поліцейського УПП підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладення адміністративного стягнення в виді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК №2104387, винесеної поліцейським УПП в Харківській області рядовим поліції 1 батальйону 1 роти Іваненко І.І., 13.02.2020, о 20:53 год., м. Харків, вул. Клочківська, 206, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Geely MR-7151A», державний номер НОМЕР_1 , проїхав перехрестя на заборонений «жовтий» сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3ґ ПДР України порушення проїзду на заборонний жовтий сигнал, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. До ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення в вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

З матеріалів справи вбачається, що фактичною підставою для складання постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАК №2104387 є те, що 13.02.2020, о 20:53 год., м. Харків, Клочківська, 206, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Geely MR-7151A», державний номер НОМЕР_1 , здійснив рух на заборонений жовтий сигнал світлофора.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за проїзд на заборонний сигнал світлофора.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких в визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Однак, на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення належних доказів щодо порушення ним Правил дорожнього руху України, передбачених ст. 251 КУпАП, відповідачем не надано.

Відповідачем також не надано заперечень проти позовних вимог ОСОБА_1 ; він жодного разу до суду не з`явився, ніяких пояснень і заяв суду не надавав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд зазначає, що в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумція його вини. Презумція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності і спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Як вже було зазначено, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Між тим, всупереч даним вимогам, відповідачем до суду не надано ні заперечень на позов, ні жодного доказу в обґрунтування законності винесеної ним постанови і накладення на ОСОБА_1 штрафу, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 1221 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За таких обставин, відповідно до чинного законодавства України, всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 тлумачиться на його користь.

В зв`язку з вищевикладеними обставинами, постанова від 13.02.2020 серії ЕАК №2104387 по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню, із закриттям провадження по справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 288 КУпАП, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5-11, 73, 77, 211, 217, 229, 241-246, 250, 251, 255, 271, 286 КАС України, ст.ст. 7, 9, 122, 251, 280, 288 КУпАП, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до рядового поліції роти №1 батальйону №1 УПП у Харківській області Іваненко Ірини Іванівни про визнання протиправними дій та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського Управління патрульної поліції в Харківській області рядового поліції 1 батальйону 1 роти Іваненко Ірини Іванівни, серія ЕАК №2104387 від 13.02.2020, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги особою, яка її оскаржує, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: Шестак О.І.