Справа № 127/9511/20
Суддя: Гриневич В. С.
Дата ухвалення: 2020-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Cправа № 127/9511/20
Провадження № 2-а/127/212/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 травня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Гриневича В.С.,

секретар судового засідання: Бондар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження адміністративну справу №127/9511/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що 27.04.2020 поліцейським 1 батальйону 4 роти УПП у Вінницькій області сержантом поліції Гульком Сергієм Олександровичем відносно нього було винесено постанову серії ЕАК №2448295 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. 00 коп. Зі змісту постанови вбачається, що позивач 26.04.2020 о 23 год. 52 хв. в м. Вінниці по вул. Пирогова, 5, керував автомобілем марки «Ford Fiesta» д.н.з. НОМЕР_1 з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла, чим порушив п. 31.4.3. ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Вищевказану постанову позивач вважає незаконною та необґрунтованою, оскільки відомості зазначені в ній не відповідають дійсним обставинам справи, а дії інспектора патрульної поліції при винесенні постанови були незаконними та такими, що грубо порушили права позивача.

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що 26.04.2020 під час руху транспортного засобу сталася несправність лампи лівої фари в режимі ближнього світла, при цьому автомобіль підсвічувався передніми світловими приладами, що не спростовував і сам поліцейський. Однак, працівники поліції в порушення п. 31.5 ПДР не надали можливості позивачу усунути несправність, а одразу розпочали оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Жодних доказів про те, що позивач свідомо та навмисно розпочав рух транспортним засобом у якому не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла матеріали справи не містять.

Крім того, в постанові працівником поліції зазначено, що позивач керував транспортним засобом Ford Fiesta, д.н.з. НОМЕР_1 , однак насправді позивач керував транспортним засобом «Хонда Аккорд», що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, а також з відеореєстратора встановленого в транспортному засобі позивача.

Отже, на думку позивача, постанова складена з порушенням ст. 283 КУпАП, оскільки містить недостовірні відомості про транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення.

На підставі вищевикладеного позивач просив позовні вимоги задовольнити та скасувати постанову серії ЕАК №2448295 від 27.04.2020 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Ухвалою від 05.05.2020 відкрито провадження у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Також відповідачу було запропоновано протягом трьох днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази.

На виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі, представником відповідача було надіслано суду відзив. Зі змісту даного відзиву вбачається, що, на думку відповідача, вимоги позивача є безпідставними. Так, під час патрулювання 26.04.2020 інспектором роти №4 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП сержантом поліції Гульком С.О. було зупинено автомобіль Ford Fiesta, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 з технічною несправністю, а саме непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п. 31.4.3. «в» ПДР України та скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП. Згідно пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Представник відповідача зазначає, що інспектор як посадова особа, що наділена дискреційними повноваженнями, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням докази порушення позивачем ПДР, маючи відповідні повноваження зробив висновок про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Таким чином, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. Враховуючи зазначене представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, натомість звернувся до суду з заявою в якій просив розгляд справи провести у його відсутність, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується відповідним повідомленням про вручення поштового відправлення та телефонограмою, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Згідно частиною третьою статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до частини статті 268 КАС України учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Частиною четвертою статті 229 КАС України передбачено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Із матеріалів справи вбачається, що 26.04.2020 інспектором роти №4 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП сержантом поліції Гульком С.О. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії ЕАК №2448295 від 27.04.2020, якою визнано винним ОСОБА_1 в тому, що він 26.04.2020 року о 23 год. 52 хв. в м. Вінниці по вул. Пирогова, 5, керував автомобілем марки «Ford Fiesta» д.н.з. НОМЕР_1 з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла, чим порушив п. 31.4.3. ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в сумі 340 гривень.

Відповідно до статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Частиною другою та четвертою статті 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в тому числі ст. ст. 122,126 КУпАП). У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Частиною 5 ст. 258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо порушення.

Аналогічне положення міститься і в підпунктах 1, 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Отже, у разі скоєння правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься відразу на місці вчинення правопорушення, що і було вчинено інспектором роти №4 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП сержантом поліції Гульком С.О.

Згідно з частиною першою статті 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як уже зазначалося та вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, позивач керуючи транспортним засобом порушив вимоги ПДР, а саме керував транспортним засобом з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла, чим порушив п. 31.4.3.в. ПДР України.

Згідно з пунктом 31.4.3.в ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема з несправними зовнішніми світловими приладами: не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла .

Відповідно до пункту 31.5 ПДР України у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

В позовній заяві позивач зазначає про те, що несправність лівої фари в режимі ближнього світла він виявив в дорозі під час руху автомобіля, однак працівники патрульної поліції не надали йому можливості усунути несправність як того передбачає п. 31.5 ПДР України.

Дана обставина не була спростована відповідачем.

Судом було оглянуто наданий до відзиву на позов представником відповідача диск з відеозаписом обставин правопорушення.

Дослідивши даний відеодоказ в судовому засіданні було встановлено, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб Хонда Акорд, д.н.з. НОМЕР_2 . Позивачу, повідомлено про те, що у нього виявлено технічну несправність автомобіля, а саме: не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла. Водій пояснює працівнику поліції про, те що при виїзді з дому лампа горіла та під час руху автомобіля сталася несправність. Після цього водію запропоновано надати документи та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». Тривалий час водій очікує приїзду іншого патруля поліції, який доставляє відповідний прилад. ОСОБА_1 проходить огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» - результат негативний. Після чого, працівник поліції, не зважаючи на те, що водій неодноразово пояснює, що при виїзді з дому лампа лівої фари в режимі ближнього світла горіла та технічна несправність автомобіля виникла під час руху автомобіля та просить надати можливість усунути несправність, як того вимагають ПДР, виносить постанову про порушення правил дорожнього руху, копію якої надає водію.

Тобто працівник поліції не взяв до уваги пояснення ОСОБА_1 про те, що технічна несправність автомобіля виникла під час руху транспортного засобу та всупереч п. 31.5 ПДР України не надав йому можливості доїхати до місця стоянки або ремонту.

Нормою частини першої статті 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Однак, жодних доказів того, що водій ОСОБА_1 свідомо та навмисно розпочав рух транспортним засобом, у якому не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла матеріали справи не містять.

Крім того, згідно з положеннями статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Однак, як зазначено позивачем в позовній заяві, та вбачається із оскаржуваної постанови, постанова ЕАК №2448295 містить інформації про марку та модель транспортного засобу, на якому було вчинено правопорушення, а саме: в пункті 5 постанови вказано - Транспортний засіб (марка, модель, номерний знак) «Ford Fiesta» д.н.з. НОМЕР_1 .

Однак, з дослідженого в судовому засіданні відеодоказу було встановлено, що водій ОСОБА_1 рухався транспортним засібом Хонда Акорд, д.н.з. НОМЕР_2 , а не транспортним засобом «Ford Fiesta» д.н.з. НОМЕР_1 .

Отже, оскаржувана постанова не містить таких обов`язкових складових, як марку і модель транспортного засобу, на якому було вчинено правопорушення.

Приймаючи рішення про накладення адміністративного стягнення за вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідач, як посадова особа УПП у м. Вінниця, вважав доведеними обставини вчинення даного правопорушення, однак доказів на підтвердження викладеного у постанові до справи не долучив та не надав суду.

Проте, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП. (ч. 2 ст. 251 КУпАП)

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

За правилами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Посилання на жоден із доказів, які передбачені статтею 251 КУпАП, у винесеній постанові відсутні.

Таким чином, оскільки відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що водій ОСОБА_1 допустив вказане правопорушення, а тому притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 121 КУпАП не може бути здійснено, за відсутності доказів вчинення такого правопорушення.

Єдиним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, є сама оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення. Однак, зазначена постанова є предметом спору між сторонами та не може розглядатися, як доказ, за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Згідно частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірність свого рішення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, а постанова скасуванню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Поряд з цим, положеннями частини третьої статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на вищевикладене суд вважає за необхідне скасувати постанову серії ЕАК №2448295 від 27 квітня 2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень за порушення ч. 1 ст. 121 КУпАП, винесену поліцейським 1 батальйону 4 роти УПП у Вінницькій області сержантом поліції Гулько Сергієм Олександровичем та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 121, 247, 293 КУпАП, ст.ст. 72, 77, 118-119, 122, 243-244, 246, 262, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Постанову серії ЕАК №2448295 від 27 квітня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн., винесену поліцейським 1 батальйону 4 роти УПП у Вінницькій області сержантом поліції Гульком Сергієм Олександровичем скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: поліцейський 1 батальйону 4 роти УПП у Вінницькій області сержант поліції Гулько Сергій Олександрович, місце роботи: 21010, м. Вінниця, вул. Ботанічна, 24.

Суддя: