Справа № 462/607/20
Суддя: Пилип'юк Г. М.
Дата ухвалення: 2020-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 462/607/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2020 року Залізничний районний суд м.Львова в складі:

головуючого - судді - Пилип`юк Г.М.

за участю секретаря Зубрицької О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної служби Левицького Тараса Миколайовича, Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції м.Львова про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушеннявід 22.01.2020 року, посилаючись на те, що даною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.175-1 КУпАП, а саме за те, що він 22.01.2020 року о 17.00 год. він на вул. Клепарівська, біля АЗС ОККО» у м.Львові, знаходився у місці, де куріння заборонено та встановлено знак заборони куріння. Даною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170,00 грн. Вказує, що даного правопорушення взагалі не вчиняв, оскільки знак заборони куріння розміщений на паркані, який відгороджує резервуарний парк від АЗС, а на самій АЗС знак заборони куріння відсутній, крім того зазначає, що ст. 175-1 КУпАП не передбачає відповідальності за куріння на АЗС. Вважає оскаржувану постанову такою, що підлягає скасуванню з підстав відсутності правопорушення.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав.

Відповідач в судове засідання не з`явився, повторно, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Подав відзив, у якому зазначив, що позивач курив на території АЗС, що являється громадським місцем. Окрім цього покликається на те, що резервуарний парк теж являється територією АЗС.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що постановою серії ГАА №499594 від 22.01.2020 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, в якій вказано, що 22.01.2020 року о 17.00 год., він, на вул. Клепарівська, біля АЗС ОККО» у м. Львові знаходився у місці, де куріння заборонено та встановлено знак заборони куріння.

Згідно ч. 1 ст. 175-1 КУпАП, відповідальність за цією статтею передбачена за куріння тютюнових виробів у місцях, де заборонено законом, а також в інших місцях, визначених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради. Проте, притягаючи позивача до відповідальності за даною статтею, інпектор зазначив, що позивач 22.01.2020 року о 17.00 год. на вул. Клепарівська, біля АЗС ОККО» у м. Львові знаходився у місці, де куріння заборонено та встановлено знак заборони куріння. Однак сам факт знаходження, а не куріння у визначених місцях, не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175-1 КУпАП.

Вирішуючи питання про винність ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху, суд враховує викладені позивачем пояснення в позовній заяві та постанові у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Згідно із вимогами ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з вимог статті 77 КАС України, відповідач повинен був довести, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, проте будь-яких доказів цього не надав.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до ст. 245 КпАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Суд погоджується із доводами позивача, про те, що відповідачем, не з`ясовано всіх обставин відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, всупереч ст. 77 КАС України ним не надано суду доказів та не зазначено обставин, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача, і які б дозволили встановити достовірність порушенням вимог закону.

Відповідно до п. 3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Тому спростувати пояснення позивача немає можливості, і будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь позивача, оскільки наявні у справі докази, зокрема, постанова, не дають суду підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 175-1 КУпАП.

Тому, з огляду на вищевказане, з врахуванням з`ясованих фактичних обставин по справі та досліджених доказів, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню та справа про адміністративне правопорушення - закриттю, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена.

На підставі вищенаведеного, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.245,251,254,256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст.77,241,244,246,268,271, 286,Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Постанову серії ГАА №499594 від 22.01.2020 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.175-1 КУпАП скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. 286, 293, п. 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Г. М. Пилип`юк

Оригінал рішення.