Справа № 161/1667/20
Суддя: Філюк Т. М.
Дата ухвалення: 2020-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/1667/20
Провадження № 2-а/161/144/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2020 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Філюк Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Стецюка Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Житомирській області лейтенанта поліції Поліщука Дмитра Вадимовича, Управління патрульної поліції у Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2036661 від 28 січня 2020 року,-

ВСТАНОВИВ:

31 січня 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до інспектора 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Житомирській області лейтенанта поліції Поліщука Дмитра Вадимовича, Управління патрульної поліції у Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2036661 від 28 січня 2020 року.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28 січня 2020 року, керуючи транспортним засобом, він був зупинений інспектором поліції, який вимагав пред`явити поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності в оскаржуваній постанові зазначено те, що він не ввімкнув покажчик лівого повороту під час зміни руху та не пред`явив поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, оскільки він не порушував Правил дорожнього руху, а тому поліцейський не мав права вимагати в нього пред`явити поліс обов`язкового страхування. Вказує, що в той час, поки він телефонував на гарячу лінію, поліцейський склав відносно нього постанову про притягнення до адміністративної відповідальності. При цьому поліс на той час в нього був і він надав його поліцейському вже після винесення оскаржуваної постанови. Про безпідставність притягнення його до адміністративної відповідальності свідчить, на його думку, той факт, що до постанови не додано будь-яких доказів його вини у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. Крім того, під час розгляду поліцейським справи про притягнення його до адміністративної відповідальності йому не надали можливість скористатися правовою допомогою, хоча він заперечував свою вину. Інспектор не склав протокол про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 256 КУпАП. Застосовуючи до нього адміністративне стягнення, відповідач визначив штраф в розмірі 425 гривень, хоча відповідальність за частиною 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу у твердій грошовій сумі не передбачена.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 просить постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №2036661 від 28 січня 2020 року скасувати, як незаконну, а провадження у справі закрити.

Ухвалою від 04 лютого 2020 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання.

26 лютого 2020 року на адресу суду від відповідача інспектора 1 роти 1 батальйону УПП у Житомирській області лейтенанта поліції Поліщука Д.В. надійшов відзив на позовну заяву. Заперечуючи позов, відповідач зазначає, що зупинка транспортного засобу позивача була мотивована ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», оскільки водій порушив Правила дорожнього руху. Положеннями чинного законодавства закріплений безумовний обов`язок при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особою, яка керує ним, мати при собі посвідчення водія, реєстраційні документи на транспортний засіб та страховий поліс (сертифікат). Під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності позивач не пред`явив поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому, вважає, що оскаржувана постанова є законною і обґрунтованою. Відмову позивача пред`явити страховий поліс (сертифікат) зафіксовано на нагрудний відеореєстратор інспектора. Також зазначає, що всі процесуальні передумови притягнення позивача до адміністративної відповідальності були ним чітко дотримані, що також підтверджується відповідним відеозаписом. Після розгляду справи позивача було ознайомлено з винесеною постановою. Крім того, відповідач вважає, що обставини, зазначені в позовній заяві не відповідають дійсності, позивач таким чином намагається уникнути адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху. На підставі вищенаведеного просить в задоволенні позову відмовити за безпідставністю.

Позивач в судове засідання не з`явився, попередньо подав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач інспектор 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Житомирській області лейтенанта поліції Поліщук Д.В. в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у Житомирській області в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, суд дійшов висновку щодо можливості розгляду даної справи у письмовому провадженні на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволені позовних вимог слід відмовити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28 січня 2020 року інспектором 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Житомирській області лейтенанта поліції Поліщуком Д.В. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №2036661, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн (а.с. 6).

Відповідно до змісту постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАК №2036661 від 28 січня 2020 року, ОСОБА_1 28 січня 2020 року о 17 год. 29 хв. на пр. Миру, 69 в м. Житомир, керуючи транспортним засобом, не ввімкнув покажчик лівого повороту під час зміни напрямку руху маневрування, не пред`явив поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 ґ Правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до пункту 9.2. ПДР України, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: а) перед початком руху і зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Отже, починаючи рух, водій зобов`язаний проінформувати інших учасників дорожнього руху про початок виконання маневру, при цьому, вказана норма визначає перелік маневрів перед виконанням яких водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту.

Частиною 2 статті 122 КУпАП встановлено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з вимогами статті 254 Кодексу України про адміністративне правопорушення про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 статті 258 Кодексу України про адміністративне правопорушення протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема частини перша, друга, третя, п`ята і шоста ст. 121, ст. 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя ст. 122, частина перша ст. 123, ст. ст. 124-1-126).

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до приписів частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази, надані сторонами по справі, мають бути належним чином досліджені судом із наданням їм відповідної правової оцінки на предмет їх належності і допустимості, повноти та достатності для визнання правомірності дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

Так, в матеріалах справи наявний диск DVD-R з відеофайлами, який було долучено до відзиву відповідачем та досліджено судом.

З вказаного відеозапису вбачається, що позивач на неодноразові вимоги поліцейських відмовився пред`явити поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки вважав, що в нього відсутній такий обов`язок.

Згідно з частиною першою статті 32 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Відповідно до частини другої статті 16 Закону України від 30 червня 1993 року №3353-XII «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з пунктом 21.3 статті 21 Закону України від 01 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті (підрозділів Національної поліції), на їх вимогу.

Відповідно до пункту 2.1 «ґ» ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та згідно з пунктом 2.4 «а» ПДР на вимогу працівника міліції пред`явити такий для перевірки.

Частиною першою статті 126 КпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що згідно законодавства України на вимогу поліцейського, водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб.

Разом з тим, відеозаписом, долученим відповідачем до відзиву підтверджується той факт, що позивач на неодноразові вимоги поліцейських відмовився пред`явити поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, дана обставина також не заперечується й позивачем, про що зазначено у позовній заяві, що вказує на правомірність притягнення його до відповідальності та накладення адміністративного стягнення на підставі частини першої статті 126 КУпАП.

Відтак, враховуючи те, що адміністративне порушення, допущене позивачем, підтверджено належними та допустимими доказами, зокрема відеоматеріалами з місця події, суд дійшов висновку, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП відповідає вимогам Закону, а підстави для її скасування - відсутні.

Зазначені обставини свідчать про те, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення поліцейським обґрунтовано притягнуто позивача до адміністративної відповідальності та застосовано адміністративне стягнення у розмірі 425 грн.

Аналогічні висновки викладені й у постанові Верховного суду від 25.09.19 року (справа № 127/19283/17).

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на наведене суд вважає, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбулось у відповідності до чинного законодавства та підстави для скасування рішення суб`єкта владних повноважень відсутні.

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний, має право прийняти одне з передбачених ч. 3 ст. 286 КАС України рішення.

Керуючись ст. ст. 5, 19,77, 205, 241-246, 255, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Житомирській області лейтенанта поліції Поліщука Дмитра Вадимовича, Управління патрульної поліції у Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2036661 від 28 січня 2020 року - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Філюк Т.М.