Справа № 580/251/20
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2020-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2020 року справа № 580/251/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, Адміністрації Державної кримінально-виконавчої служби України, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Міністерства юстиції України, про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

20.01.2020 до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовною заявою до Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (далі - відповідач 1), Адміністрації Державної кримінально-виконавчої служби України (далі - відповідач 2), в якій, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просить:

- визнати протиправною бездіяльність Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції щодо ненаправлення до підрозділу персоналу апарату Міністерства юстиції України завіреної копії розрахунку вислуги років та двох фотокарток розміром 35 х 45 мм ветерана ОСОБА_1 , як то передбачено пунктом 6 Порядку оформлення та видачі посвідчень і нагрудних знаків "Ветеран Державної кримінально-виконавчої служби України", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 10.02.2012 №234/5, а також, наказу про звільнення зі служби та довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією про встановлення інвалідності ІІ групи, яка настала внаслідок захворювання, одержаного в період проходження служби, як то передбачено пунктом 3 Порядку видачі посвідчення і вручення нагрудного знака, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 №1601;

- визнати протиправним повернення без розгляду документів Адміністрацією Державної кримінально-виконавчої служби України листом від 10.12.2019 № 5/3-11692;

- зобов`язати Центральне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції направити завірену копію розрахунку вислуги років та двох фотокарток розміром 35 х 45 мм ветерана ОСОБА_1 , як то передбачено пунктом 6 Порядку оформлення та видачі посвідчень і нагрудних знаків "Ветеран Державної кримінально-виконавчої служби України", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 10.02.2012 № 234/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.02.2012 за № 207/20520, а також, копію наказу про звільнення зі служби та довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією про встановлення інвалідності II групи, яка настала внаслідок захворювання, одержаного в період проходження служби, як то передбачено пунктом 3 Порядку видачі посвідчення і вручення нагрудного знака, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1601 - до підрозділу персоналу апарату Міністерства юстиції України для вирішення питання про видачу позивачу посвідчення і нагрудного знаку "Ветеран Державної кримінально-виконавчої служби України".

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що з метою реалізації свого права на отримання посвідчення і нагрудного знаку "Ветеран Державної кримінально-виконавчої служби України", ним подано письмову заяву до Державної установи "Черкаська виправна колонія (№ 62)", яка передала дану заяву та відповідні матеріали до Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.

Водночас, в порушення положень п. 6 Порядку оформлення та видачі посвідчень і нагрудних знаків "Ветеран Державної кримінально-виконавчої служби України", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 10.02.2012 № 234/5, Центральне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції замість того, щоб направити дані документи до підрозділу персоналу апарату Мін`юсту, направило їх до Адміністрації Державної кримінально-виконавчої служби України, яка не входить до складу апарату Міністерства юстиції України, є окремою юридичною особою із кодом .

В подальшому, Адміністрацією Державної кримінально-виконавчої служби України листом від 10.12.2019 №5/3-11692 фактично відмовлено позивачу у видачі посвідчення та нагрудного знаку "Ветеран Державної кримінально-виконавчої служби України". У листі вказано про відсутність підстав для встановлення позивачу статусу "Ветеран Державної кримінально-виконавчої служби України", оскільки, тривалість проходження ним служби, є меншою за 20 календарних років. Цим же листом вказано, що документи повернуті без розгляду, а вищевказані доводи, ніби то підтверджуються тим, що за статтями 12 і 23 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" передбачено обчислення стажу роботи у календарних, а не пільгових роках.

Позивач стверджує, що статті 12 і 23 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" взагалі не застосовуються по відношенню до нього, оскільки вони визначають умови призначення пенсій за вислугу років та призначення пенсій по інвалідності в розмірі пенсії за вислугу років.

Оскільки, за частиною третьою статті 5 Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист", на підставі якої позивач маю право на статус "Ветеран Державної кримінально-виконавчої служби України" і відповідно видачу йому посвідчення і нагрудного знаку "Ветеран Державної кримінально-виконавчої служби України", не визначено кваліфікуючих ознак для обрахунку стажу (календарний чи пільговий), як те зроблено в деяких інших частинах цієї статті, позивач вважає, що його стаж має бути обрахований виходячи із максимального сукупного, на який він має право, в тому числі, враховуючи і пільговий.

Ухвалою суду від 07.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Міністерства юстиції України.

02.03.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач 1 заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що листом Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 27.11.2019 №4.2-8696/Пв направлено до Адміністрації Державної кримінально-виконавчої служби України матеріали для виготовлення посвідчення та нагрудного знаку «Ветеран Державної кримінально-виконавчої служби України» ОСОБА_1. До листа додано: заяву від 20.11.2019; дві фотокартки 3,5*4,5; витяг з наказу від 26.06.2018 №84/ОС-18; розрахунок вислуги років; копію паспорта; копію виписки з акта огляду МСЕК.

Відповідач 1 вказує, що Адміністрація Державної кримінально-виконавчої служби України входить до складу Міністерства юстиції та на неї покладено завдання щодо вирішення питання оформлення та видачі посвідчень та нагрудних знаків відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Таким чином, направляючи до Адміністрації Державної кримінально-виконавчої служби України документи для виготовлення посвідчення та нагрудного знаку «Ветеран Державної кримінально-виконавчої служби України» ОСОБА_1., відповідач 1 діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений законом.

10.03.2020 до суду надійшли пояснення третьої особи, в яких вона зазначає, що відсутні підстави для надання позивачу статусу «Ветеран Державної кримінально-виконавчої служби України», оскільки вислуга років позивача станом на час звернення в календарному обчисленні становила менше 20 років.

10.03.2020 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач повторно зазначає про порушення відповідачем 1 пункту 6 Порядку оформлення та видачі посвідчень і нагрудних знаків «Ветеран Державної кримінально-виконавчої служби України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 10.02.2012 №234/5.

12.03.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач 2 заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що Міністерство юстиції України делегувало свої повноваження в частині видачі посвідчень і нагрудних знаків «Ветеран Державної кримінально-виконавчої служби України» Адміністрації ДКВС України, закріпивши відповідний пункт у Положенні про Адміністрацію ДКВС України.

Відповідач 2 також вказує, що ветеранами Державної кримінально-виконавчої служби України можуть бути інваліди І та ІІ групи, інвалідність яких настала внаслідок захворювання, одержаного в період проходження служби в Державній кримінально-виконавчій службі України, які мають вислугу років військової служби 20 років і більше, саме в календарному обчисленні вислуги років. Враховуючи факт проходження служби в особливих умовах, що інколи тягне за собою розлади здоров`я та виникнення різного роду захворювань, законодавцем визначено пільговий залік вислуги років, саме у зв`язку із «службою особливого характеру».

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд виходить з такого.

Згідно із записами в трудовій книжці НОМЕР_1 з 15.08.1998 по 25.06.2018 позивач проходив службу в органах внутрішніх справ та Державній кримінально-виконавчій службі України безперервно 19 років 10 місяців 10 днів.

Відповідно до наказу Державної установи «Черкаська виправна колонія (№62)» від 26.06.2018 №84/ОС-18 ОСОБА_1 звільнено зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України за п. 2 ч. 1 ст. 77 (через хворобу) Закону України «Про Національну поліцію», з 26.06.2018; вислуга років у календарному обчисленні становить: 19 років 10 місяців 10 днів, у пільговому обчисленні: 25 років 05 місяців 24 дні.

Згідно з довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААБ №125892 позивачу 10.07.2018 безстроково встановлено ІІ групу інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в поліції.

20.11.2019 позивач звернувся до Державної установи «Черкаська виправна колонія (№62)» із заявою про отримання посвідчення і нагрудного знаку «Ветеран Державної кримінально-виконавчої служби України».

Державна установа «Черкаська виправна колонія (№62)» направила матеріали заяви позивача до Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.

Листом Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 27.11.2019 №4.2-8696/Пв направлено до Адміністрації Державної кримінально-виконавчої служби України матеріали для виготовлення посвідчення та нагрудного знаку «Ветеран Державної кримінально-виконавчої служби України» ОСОБА_1. До листа додано: заяву від 20.11.2019; дві фотокартки 3,5*4,5; витяг з наказу від 26.06.2018 №84/ОС-18; розрахунок вислуги років; копію паспорта; копію виписки з акта огляду МСЕК.

Згідно з листом Адміністрації Державної кримінально-виконавчої служби України від 10.12.2019 №5/3-11692 поінформовано Центральне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про повернення без розгляду матеріалів ОСОБА_1 , та роз`яснено, що тривалість проходження служби ОСОБА_1 є меншою за 20 календарних років і підстави для встановлення статусу «Ветеран Державної кримінально-виконавчої служби України» відсутні. У вказаному листі також зазначається, що оскільки Закон України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист» в питанні обрахунку вислуги років не може суперечити Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», то відповідно до ст.ст. 12 і 23 останнього Закону, час проходження служби обчислюється в календарних, а не в пільгових роках.

Листом Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (а.с. 15) до державної установи «Черкаська виправна колонія (№62)» направлено листа Адміністрації Державної кримінально-виконавчої служби України від 10.12.2019 щодо повернення документів для виготовлення посвідчення та нагрудного знаку «Ветеран Державної кримінально-виконавчої служби України» ОСОБА_1 .

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача 1 щодо ненаправлення до підрозділу персоналу та апарату Міністерства юстиції України матеріалів про видачу посвідчення та нагрудного знаку «Ветеран Державної кримінально-виконавчої служби України» ОСОБА_1., та протиправним рішення відповідача 2 в частині повернення вказаних матеріалів без розгляду, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з такого.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.05.2016 №343 «Деякі питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції» ліквідовано Державну пенітенціарну службу, поклавши на Міністерство юстиції завдання і функції з реалізації державної політики у сфері виконання кримінальних покарань та пробації; установлено, що Міністерство юстиції є правонаступником Державної пенітенціарної служби, що ліквідується, в частині реалізації державної політики у сфері виконання кримінальних покарань та пробації.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13.09.2017 № 709 утворено як юридичну особу публічного права міжрегіональний територіальний орган Міністерства юстиції з питань виконання кримінальних покарань - Адміністрацію Державної кримінально-виконавчої служби України.

Відповідно до п. 1 Положення про Адміністрацію Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.11.2019 №3442/5 (далі - Положення), Адміністрація Державної кримінально-виконавчої служби України (далі - Адміністрація ДКВС України) є міжрегіональним територіальним органом Міністерства юстиції України вищого рівня. Адміністрація ДКВС України є органом Державно кримінально-виконавчої служби України. Адміністрація ДКВС України реалізує повноваження Мін`юсту у сфері виконання кримінальних покарань. Адміністрація ДКВС України здійснює керівництво оперативно-службовою діяльністю підпорядкованих їй міжрегіональних управлінь з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань, підприємств установ виконання покарань.

Порядок оформлення та видачі посвідчень і нагрудних знаків "Ветеран Державної кримінально-виконавчої служби України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 10.02.2012 № 234/5 (далі - Порядок № 234/5), визначає процедуру оформлення, обліку та видачі посвідчень і нагрудних знаків "Ветеран Державної кримінально-виконавчої служби України" особам, які набули статусу ветеранів Державної кримінально-виконавчої служби відповідно до Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист" (далі - ветеран).

Посвідчення "Ветеран Державної кримінально-виконавчої служби України" є документом, що підтверджує статус ветерана і його право на отримання пільг згідно із Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист" (п. 2 Порядку № 234/5).

Відповідно до п. 3 Порядку № 234/5 для отримання посвідчень і нагрудних знаків "Ветеран Державної кримінально-виконавчої служби України" ветерани звертаються за останнім місцем проходження служби із заявами, до яких додають дві фотокартки розміром 35 х 45 мм.

Пункт 6 Порядку № 234/5 визначає, що для видачі посвідчень і нагрудних знаків «Ветеран Державної кримінально-виконавчої служби України» міжрегіональні управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції надсилають до підрозділу персоналу апарату Мін`юсту завірені копії розрахунків вислуги років та по дві фотокартки розміром 35 х 45 мм на кожного ветерана.

Згідно з абз. 29 п. 3 Положення основним завданням Адміністрації ДКВС України є: організація забезпечення видачі пенсіонерам ДКВС України та здійснення обліку відповідних документів для користування пільгами, що встановлені діючим законодавством, посвідчень і нагрудних знаків, виданих відповідно до Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист», а також надання допомоги у вирішенні їх соціально-побутових питань.

Таким чином, Адміністрація ДКВС України є міжрегіональним територіальним органом Міністерства юстиції України вищого рівня, до основних завдань якого входить, зокрема, організація забезпечення видачі пенсіонерам ДКВС України та здійснення обліку посвідчень і нагрудних знаків, виданих відповідно до Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач 1, направляючи до Адміністрації ДКВС України матеріали для виготовлення посвідчення та нагрудного знака «Ветеран Державної кримінально-виконавчої служби України» ОСОБА_1., діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений законом.

Відтак, позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції щодо ненаправлення до підрозділу персоналу апарату Міністерства юстиції України матеріалів для виготовлення посвідчення та нагрудного знаку «Ветеран Державної кримінально-виконавчої служби України» ОСОБА_1., є необґрунтованими і такими, що не підлягають до задоволення.

Надаючи оцінку рішенню відповідача 2 щодо залишення без розгляду матеріалів позивача для виготовлення посвідчення та нагрудного знака «Ветеран ДКВС України», суд встановив таке.

Закон України від 24.03.1998 № 203/98-ВР «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист» (далі - Закон № 203/98-ВР) встановлює статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, Національної поліції, ветеранів податкової міліції, ветеранів державної пожежної охорони, ветеранів Державної кримінально-виконавчої служби України, ветеранів служби цивільного захисту, ветеранів Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, визначає основні засади державної політики щодо соціального захисту громадян, звільнених з військової служби, служби в органах внутрішніх справ, Національної поліції, державній пожежній охороні, Державній кримінально-виконавчій службі України, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, та членів їх сімей, визначає гарантії, які забезпечують їм гідне життя, активну діяльність, шану та повагу в суспільстві.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 5 Закону № 203/98-ВР ветеранами військової служби, ветеранами органів внутрішніх справ, ветеранами Національної поліції, ветеранами податкової міліції, ветеранами державної пожежної охорони, ветеранами Державної кримінально-виконавчої служби України, ветеранами служби цивільного захисту, ветеранами Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України визнаються громадяни України:

- які бездоганно прослужили на військовій службі, в органах внутрішніх справ, Національній поліції, податковій міліції, державній пожежній охороні, Державній кримінально-виконавчій службі України, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України 25 і більше років у календарному або 30 та більше років у пільговому обчисленні (з яких не менше 20 років становить вислуга у календарному обчисленні) і звільнені в запас або у відставку відповідно до законодавства України або колишнього Союзу РСР чи держав СНД;

- особи з інвалідністю I та II групи, інвалідність яких настала внаслідок захворювання, одержаного в період проходження військової служби і служби в органах внутрішніх справ, Національній поліції, податковій міліції, державній пожежній охороні, Державній кримінально-виконавчій службі України, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, і які мають вислугу військової служби і служби в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній кримінально-виконавчій службі України, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України 20 років і більше.

Позивачу встановлено другу групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції, тому, для надання йому статусу ветерана Державної кримінально-виконавчої служби органів вислуга років повинна складати 20 років і більше.

Суд зазначає, що положення п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону № 203/98-ВР взагалі не містить вимог про наявність календарної або пільгової вислуги служби для надання статусу ветерана внутрішніх справ, а містить лише вимоги про наявність вислуги служби в органах внутрішніх справ 20 років і більше.

Тобто, п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону № 203/98-ВР не містить імперативної норми щодо того, що вислуга років має бути саме календарною.

Крім того, відповідач 2 в обґрунтування своїх доводів не навів жодного нормативно-правового акту, чинного на час виникнення спірних відносин, що визначає порядок розрахунку вислуги років у пільговому та календарному обчисленні саме відповідно до пункту 3 статті 5 Закону № 203/98-ВР та надає відповідачу право здійснювати такий розрахунок під час вирішення питання про встановлення статусу ветерана Державної кримінально-виконавчої служби України.

При цьому, суд вважає необґрунтованими посилання відповідача 2 на положення статей 12 та 23 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", оскільки вказаний нормативно-правовий акт регулює інші правовідносини, зокрема, щодо пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

Виходячи з наведеного, фактичні обставини справи об`єктивно засвідчують право позивача на отримання статусу ветерана Державної кримінально-виконавчої служби України, а тому суд вбачає наявність підстав для визнання протиправним та скасувати рішення Адміністрації Державної кримінально-виконавчої служби України про повернення без розгляду документів заяви ОСОБА_1 , оформленого листом від 10.12.2019 № 5/3-11692.

Згідно зі ст. 10 Закону № 203/98-ВР ветеранам військової служби, ветеранам органів внутрішніх справ, ветеранам Національної поліції, ветеранам податкової міліції, ветеранам державної пожежної охорони, ветеранам Державної кримінально-виконавчої служби України, ветеранам служби цивільного захисту, ветеранам Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України вручаються посвідчення та нагрудні знаки.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.11.2009 №1226 затверджено зразки та описи посвідчення і нагрудного знака "Ветеран Державної кримінально-виконавчої служби України", що додаються; поширено дію Порядку видачі посвідчення і вручення нагрудного знака "Ветеран військової служби", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 р. N 1601, на видачу посвідчення і вручення нагрудного знака "Ветеран Державної кримінально-виконавчої служби України", встановивши, що видача посвідчення і вручення нагрудного знака здійснюється Міністерством юстиції.

Відповідно до п. 1 Порядку видачі посвідчення і вручення нагрудного знака "Ветеран військової служби", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 №1601 (далі - Порядок №1601), посвідчення та нагрудні знаки "Ветеран військової служби" видаються (вручаються) особам, які набули статусу ветеранів військової служби відповідно до Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Згідно з п. 3 Порядку №1601 підставою для видачі посвідчення і вручення нагрудного знака "Ветеран військової служби" є: наказ про звільнення з військової служби в запас або у відставку та довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією про встановлення інвалідності I чи II групи, яка настала внаслідок захворювання, одержаного в період проходження військової служби, - для осіб, зазначених у пункті 3 статті 5 Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене, з метою ефективного захисту прав позивача, суд дійшов висновку вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача 1 направити до відповідача 2 документи про видачу посвідчення та нагрудного знака «Ветеран Державної кримінально-виконавчої служби України» ОСОБА_1., та зобов`язати відповідача 2 повторно розглянути документи про видачу посвідчення та нагрудного знаку «Ветеран Державної кримінально-виконавчої служби України» ОСОБА_1., та прийняти рішення, з урахуванням висновків суду у даній справі.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат у суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 241-246, 255, 295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Адміністрації Державної кримінально-виконавчої служби України про повернення без розгляду документів про видачу посвідчення та нагрудного знака «Ветеран Державної кримінально-виконавчої служби України» ОСОБА_1., оформлене листом від 10.12.2019 № 5/3-11692.

Зобов`язати Центральне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції направити до Адміністрації Державної кримінально-виконавчої служби України документи про видачу посвідчення та нагрудного знака «Ветеран Державної кримінально-виконавчої служби України» ОСОБА_1, а саме: розрахунок вислуги років та дві фотокартки розміром 35 х 45 мм, копії наказу про звільнення зі служби та довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності II групи, згідно з пунктом 6 Порядку оформлення та видачі посвідчень і нагрудних знаків "Ветеран Державної кримінально-виконавчої служби України", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 10.02.2012 № 234/5, та пунктом 3 Порядку видачі посвідчення і вручення нагрудного знака «Ветеран військової служби», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 №1601.

Зобов`язати Адміністрацію Державної кримінально-виконавчої служби України повторно розглянути документи про видачу посвідчення та нагрудного знака «Ветеран Державної кримінально-виконавчої служби України» ОСОБА_1, та прийняти рішення з урахуванням висновків суду у даній справі.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня підписання рішення, з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

1) позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

2) відповідач 1 - Центральне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (04071, м. Київ, вул. Воздвиженська, 2, );

3) відповідач 2 - Адміністрація Державної кримінально-виконавчої служби України (04050, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 81, );

4) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Міністерства юстиції України (01001 м. Київ, вул. Городецького, 13, ).

Суддя О.А. Рідзель