Справа № 361/3792/19
Суддя: Сердинський В. С.
Дата ухвалення: 2020-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 361/3792/19
Провадження № 2-а/361/33/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2020 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Мищенко С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого лейтенанта Управління патрульної поліції в місті Києві Журавльова В.В., лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в місті Києві Атамась С.В., Управління патрульної поліції в місті Києві про визнання дій незаконними, притягнення до адміністративної відповідальності та відшкодування моральної шкоди,

установив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до старшого лейтенанта Управління патрульної поліції в місті Києві Журавльова В.В., лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в місті Києві Атамась С.В., Управління патрульної поліції в місті Києві про визнання дій незаконними, притягнення до адміністративної відповідальності та відшкодування моральної шкоди.

Позивач зазначав, що 09 жовтня 2018 року приблизно о 16 год. 00 хв. він рухався на власному автомобілі ВАЗ по автодорозі Київ-Чернігів, в бік міста Київ та був безпричинно зупинений працівниками поліції.

Жодного з пунктів ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» він не порушував, розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення будь якого з пунктів цієї статті відповідачем не проводився, тому вважає що дії поліцейських щодо зупинки його транспортного засобу були незаконними та такими що підлягають адміністративній відповідальності на підставі ст.14 КУпАП, ст.15 КУпАП.

03 грудня 2018 року він звернувся до Міністерства внутрішніх справ України та просив притягнути до дисциплінарної відповідальності відповідачів старшого лейтенанта Управління патрульної поліції в місті Києві Журавльова В.В. та лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в місті Києві Атамась С.В. У цьому зверненні він також повідомив і про інші порушення з боку працівників поліції, але з відповіді Департаменту патрульної поліції від 08 лютого 2019 року за підписом заступника начальника департаменту патрульної поліції Євдокімова Д.А йому стало відомо що жодної відповідальності за вчинені правопорушення відповідачі не понесли.

Посилаючись на викладене, з врахуванням уточнених позовних вимог, позивач просив суд: визнати незаконними дії відповідачів старшого лейтенанта Управління патрульної поліції в місті Києві Журавльова В.В. та лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в місті Києві Атамась С.В., що виразились у безпричинній зупинці його транспортного засобу; притягнути до адміністративної відповідальності відповідачів старшого лейтенанта Управління патрульної поліції в місті Києві Журавльова В.В. та лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в місті Києві Атамась С.В. за порушення ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію»; визнати незаконними дії відповідача Управління патрульної поліції в місті Києві щодо не притягнення до відповідальності старшого лейтенанта Управління патрульної поліції в місті Києві Журавльова В.В. та лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в місті Києві Атамась С.В. у зв`язку із незаконними діями останніх; стягнути з відповідачів на його користь завдану йому моральну шкоду у розмірі по п`ять тисяч гривень з кожного відповідача.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

В судове засідання відповідачі старший лейтенант Управління патрульної поліції в місті Києві Журавльов В.В., лейтенант поліції Управління патрульної поліції в місті Києві Атамась С.В., та представник відповідача Управління патрульної поліції в місті Києві не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, 09 жовтня 2018 року приблизно о 16 год. 00 хв. позивач рухався на власному автомобілі ВАЗ по автодорозі Київ-Чернігів, в бік міста Київ та був безпричинно зупинений працівниками поліції.

03 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Міністерства внутрішніх справ України та просив притягнути до дисциплінарної відповідальності старшого лейтенанта Управління патрульної поліції в місті Києві Журавльова В.В. та лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в місті Києві Атамась С.В. У цьому зверненні він також повідомив і про інші порушення з боку працівників поліції (а.с. 5).

Згідно відповіді Департаменту патрульної поліції від 08 лютого 2019 року за підписом заступника начальника департаменту патрульної поліції Євдокімова Д.А. позивача повідомлено, що дійсно 09 жовтня 2018 року на автомобільній дорозі М01 ніс службу екіпаж патрульної поліції № 1208 у складі старшого лейтенанта Журавльова В.В. та лейтенанта поліції Атамась С.В. За фактом неналежного виконання службових обов`язків вказаним працівникам Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції суворо наголошено щодо необхідності додерження службової дисципліни та належного виконання своїх професійних обов`язків (а.с. 6).

Згідно з ч. 1 і 2 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист; захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також у будь-який спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Стаття 251 КУпАП передбачає, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Таким чином протокол, на рівні з поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями свідків, є одним із засобів встановлення фактичних даних на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративне правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення (стаття 8 КУпАП).

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил Дорожнього Руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху. Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють ПДР.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Стаття 35 Закону України «Про Національну поліцію» зазначає випадки у разі яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв;

10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Поліцейський зобов`язаний зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо є інформація, що свідчить про порушення власником транспортного засобу митних правил, виявлені митними органами відповідно до Митного кодексу України, а саме: порушення строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту іншого транспортного засобу особистого користування, використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, розкомплектування чи передачу у володіння, користування або розпорядження такого транспортного засобу особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту;

2) якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб, який зареєстрований в іншій країні, не зареєстрований в Україні у встановлені законодавством строки чи перебуває на території України з порушенням строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту, чи використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, чи переданий у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

3. Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Виходячи із норм, викладених в ст. 77 КАС України, встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод та інтересів.

Право особи на доступ до правосуддя гарантоване ст. 55 Основного Закону, положення якого є нормами прямої дії. Відповідно до наведеної статті Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав та свобод і можливість оскаржити до суду рішення, дії та бездіяльність органів державної влади, місцевого самоврядування, громадських об`єднань і посадових осіб.

Гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження про порушення прав було обґрунтованим. Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення (висновок, що сформований у постанові Верховного Суду України від 15 листопада 2016 року у справі №800/301/16).

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову в частині визнання незаконними дій відповідачів старшого лейтенанта Управління патрульної поліції в місті Києві Журавльова В.В. та лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в місті Києві Атамась С.В., оскільки відповідачами не надано доказів правомірності їх дій щодо законності зупинки транспортного засобу позивача ОСОБА_1 .

Вимога позивача про визнання незаконними дії відповідача Управління патрульної поліції в місті Києві щодо не притягнення до відповідальності старшого лейтенанта Управління патрульної поліції в місті Києві Журавльова В.В. та лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в місті Києві Атамась С.В. у зв'язку із незаконними діями останніх задоволенню не підлягають, оскільки позивач не довів факту порушення особисто своїх прав відповідачем, тому підстав для задоволенню позову немає. Крім того, звернення до суду є способом захисту порушених суб'єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів (п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України); приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (п. 4 ч. 2 ст. 23 ЦК України).

Частиною 1 ст.5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Частиною 5 ст. 21 Кодексу адміністративного судоинства передбачено, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Позивач не надав суду жодних переконливих доказів на підтвердження причинного зв'язку між незаконними діями відповідачів та завданням моральної шкоди (у вигляді розладів здоров'я внаслідок душевних страждань, психологічних переживань тощо). При цьому, сам лише факт порушення прав позивача не може слугувати виключною підставою для стягнення моральної шкоди. Крім того, визнання судом протиправною бездіяльності відповідача стосується виключно меж застосуання статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», у той час як моральна шкода має бути обов'язково підтверджена належними та допустимими доказами.

З огляду на викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення з відповідачів старшого лейтенанта Управління патрульної поліції в місті Києві Журавльова В.В., лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в місті Києві Атамась С.В. та Управління патрульної поліції в місті Києві є не обгрунтованими та такими що не підлягають задоволенню.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2020 року провадження у справі стосовно вимог позивача про притягнення відповідачів старшого лейтенанта Управління патрульної поліції в місті Києві Журавльова В.В. та лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в місті Києві Атамась С.В. до адміністративної відповідальності закрито.

За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. 23 ЦК України, ст.ст. 2, 5, 6, 9, 21, 77, 78, 90, 242, 243, 244, 245, 246, 271 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до старшого лейтенанта Управління патрульної поліції в місті Києві Журавльова В.В., лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в місті Києві Атамась С.В., Управління патрульної поліції в місті Києві про визнання дій незаконними, притягнення до адміністративної відповідальності та відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Визнати незаконними дії старшого лейтенанта Управління патрульної поліції в місті Києві Журавльова В.В. та лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в місті Києві Атамась С.В., що виразились у безпричинній зупинці транспортного засобу ОСОБА_1 .

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. С. Сердинський