Справа № П/320/373/20
Суддя: В.А. Гайдаш
Дата ухвалення: 2020-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2020 року справа № П/320/373/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гайдаш В.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 09.08.2019 ВП №53682720 на суму 27470 грн. 54 коп., що винесена заступником начальника Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Стебловською Ю.О.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02 березня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12 березня 2020 року адміністративну справу №П/320/373/20 за позовом ОСОБА_1 до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови передано за підсудністю до Черкаського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 13.05.2020 прийнято до свого провадження матеріали адміністративної справи №П/320/373/20 за позовом ОСОБА_1 до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем до відкриття виконавчого провадження ВП №53682720 сплачено борг стягувачу, у зв`язку з чим заступником начальника Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Стебловською Ю.О. на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову від 09.08.2019 про закінчення виконавчого провадження. Разом з цим, постанова про стягнення виконавчого збору від 09.08.2019 ВП №53682720 на суму 27470 грн. 54 коп. є протиправною, оскільки частиною 9 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Представник позивача в судове засідання не прибув, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не прибув, відзиву на позов у визначений судом строк не подав, про причини неподання відзиву суд не повідомив, із клопотанням про продовження строку для подачі до відзиву до суду не звертався.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, відсутня потреба заслухати свідка чи експерта, суд дійшов висновку розглянути справу у письмовому провадженні без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши подані до суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що на виконанні у Києво-Святошинському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області перебувало виконавче провадження №53682720, яке відкрито 04.05.2017 з примусового виконання виконавчого листа №695/4658/14-ц, виданого Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» боргу в сумі 274705 грн. 37 коп.

03.07.2019 на адресу відповідача від стягувача АТ «УкрСиббанк» надійшла заява про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку зі сплатою ОСОБА_1 23.02.2017 заборгованості по кредитному договору від 01.11.2006 №0.

Заступником начальника Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Стебловською Ю.О. на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову від 09.08.2019 про закінчення виконавчого провадження №53682720.

Крім того, постановою начальника Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Стебловською Ю.О. від 09.08.2019 №53682720 стягнуто з позивача виконавчий збір у сумі 27470 грн. 54 коп.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує, що спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 2 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII).

Згідно пункту 1 частини 2 статті 18 Закону №1404-VIII, виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Суд звертає увагу, що частиною 9 ст. 27 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

З аналізу вказаних норм слідує, що виконавчий збір не стягується у разі добровільного виконання рішення суду до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Як встановлено судом із матеріалів справи, 03.07.2019 на адресу відповідача від стягувача АТ «УкрСиббанк» надійшла заява про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» через сплату 23.02.2017 ОСОБА_1 заборгованості по кредитному договору від 01.11.2006 №0, тобто до відкриття виконавчого провадження №53682720, яке було відкрито 04.05.2017.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскільки заступником начальника Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Стебловською Ю.О. на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову від 09.08.2019 про закінчення виконавчого провадження №53682720, тому виконавчий збір не повинен стягуватись із боржника вказаного виконавчого провадження - ОСОБА_1 .

На підставі викладеного вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу адвоката у сумі 10000 грн., то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Положеннями ч. 4 ст. 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу у сумі 10000 грн. позивачем надано: договір про надання правничої (правової) допомоги від 12.09.2019 №270; додаткову угоду від 12.09.2019 №1 акт прийняття-передачі наданих адвокатських послуг від 22.05.2020.

Відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З огляду на викладене, враховуючи співмірність наданих позивачу послуг адвокатом із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу лише у сумі 5000 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 14, 139, 242-245, 255, 287, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Стебловської Ю.О. від 09.08.2019 ВП №53682720 про стягнення виконавчого збору.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. та витрати на правничу допомогу адвоката у сумі 5000 (п`ять тисяч) грн.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення та з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Гайдаш