Справа № 640/21934/18
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2020-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2020 року м. Київ № 640/21934/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Бояринцевої М.А., розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
провизнання протиправними дій,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач та/або ОСОБА_1 ) з позовом до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - відповідач та/або Департамент) та просить суд:

- визнати дії Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо порушення строку надання відповіді на інформаційний запит ОСОБА_1 №1 від 07.09.2018 року протиправними.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач, серед іншого зазначає, що відповідачем при наданні відповіді на його інформаційний запит №1 від 07.09.2018 року порушено строки надання такої відповіді.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому останній просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог та посилається на рішення в адміністративній справі №800/369/17.

Справа вирішується на підставі наявних в ній документів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

07.09.2018 року ОСОБА_1 звернувся Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) із запитом на інформацію №1, у якому просив надати інформацію щодо факту присвоєння поштової адреси об`єкту нерухомого майна (будівлі), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; АДРЕСА_5 ; АДРЕСА_2.

Листом від 14.09.2018 року №055-11964 Департаментом надано позивачу відповідь щодо порушених ним питань у запиті №1 від 07.09.2018 року. Вказану відповідь відповідачем скеровано ОСОБА_1 . 17.09.2018 року.

ОСОБА_1 вважає порушеними строки складання відповідачем відповіді на його інформаційний запит №1 від 07.09.2018 року, з огляду на що звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Вирішуючи спір по суті суд керується положеннями чинного законодавства, яке діяло на час виникнення спірних правовідносин та звертає увагу на наступне.

Згідно статті 40 конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації регулює Закон України «Про інформацію» від 02.10.1992 року №2657-XII (далі - Закон №2657-XII).

Статтею 1 Закону №2657-XII визначено, що інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Основними принципами інформаційних відносин, в контексті положень частини 1 статті 2 Закону №2657-XII є: гарантованість права на інформацію; відкритість, доступність інформації, свобода обміну інформацією; достовірність і повнота інформації; свобода вираження поглядів і переконань; правомірність одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації; захищеність особи від втручання в її особисте та сімейне життя.

Згідно положень частини 1 статті 5 Закону №2657-XII кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Між тим, порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закон України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 року №2939-VI (далі - Закон №2939-VI).

Частиною 1 статті 3 Закону №2939-VI право на доступ до публічної інформації гарантується: 1) обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; 2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; 3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; 4) доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; 5) здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; 6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Згідно частини 1 статті 12 Закону №2939-VI суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання (п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону №2939-VI).

Приписами частини 1 статті 14 Закону №2939-VI визначено, що розпорядники інформації зобов`язані: 1) оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами; 2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; 3) вести облік запитів на інформацію; 4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; 5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації; 6) надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Відповідно до частини 1 статті 19 Закону №2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Положеннями статті 20 Закону встановлено наступне.

Розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

У разі якщо запит на інформацію стосується інформації, необхідної для захисту життя чи свободи особи, щодо стану довкілля, якості харчових продуктів і предметів побуту, аварій, катастроф, небезпечних природних явищ та інших надзвичайних подій, що сталися або можуть статись і загрожують безпеці громадян, відповідь має бути надана не пізніше 48 годин з дня отримання запиту.

Клопотання про термінове опрацювання запиту має бути обґрунтованим.

У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Аналіз наведених правових норм дає суду підстави дійти до висновку, що доступ до інформації забезпечується шляхом подання суб`єктом відповідного запиту на отримання інформації та його розгляду розпорядниками інформації, зокрема у строки встановлені частиною 1 статті 20 Закону №2939-VI , тобто відповідь на запит на інформацію має бути надана не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Як свідчать матеріали адміністративної справи запит на інформацію №1 складений позивачем 07.09.2018 року та скерований на електронну адресу відповідача о 16:50.

Згідно офіційної інформації розміщеної на сайті https://kyivcity.gov.ua/kyiv_ta_miska_vlada/struktura_150/vikonavchiy_organ_kivsko_misko_radi_kivska_miska_derzhavna_administratsiya/departamenti_ta_upravlinnya/departament_mistobuduvannya_ta_arkhitekturi_2/ графік роботи Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (київської міської державної адміністрації понеділок - четвер з 09:00 до 18:00, п`ятниця з 09:00 до 16:45 год., обідня перерва з 13:00 до 13:45.

Тобто, звідси слідує, що запит на інформацію №1 від 07.09.2018 року був направлений позивачем поза робочим часом Департаменту, а відтак строк на надання відповіді на нього має обчислюватися з 10.09.2018 року (з урахуванням вихідних днів (08.09.2018 та 09.09.2018 року).

Таким чином, останнім днем строку надання відповіді на інформаційний запит позивача, в контексті положень частини 1 статті 20 Закону №2939-VI є 14.09.2020 року

Разом з цим, як свідчать матеріали адміністративної справи, відповідь на інформаційний запит №1 Департаментом було скеровано позивачу засобами поштового зв`язку 17.09.2018 року.

У пункті 9.5 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29.09.2016 року №10 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації» зазначено, що при вирішенні питання, в який момент часу обов`язок надання відповіді на запит на інформацію вважається виконаним у разі переселання відповіді на запит поштою, суди повинні застосовувати положення частини дев`ятої статті 120 Кодексу адміністративного судочинства України, за яким під таким моментом мається на увазі здача документа на пошту; реєстрація відповіді на запит як вихідного документа в системі діловодства розпорядника інформації не є моментом завершення перебігу згаданого строку.

Приймаючи до уваги те, що відповідь на інформаційний запит позивача скеровано відповідачем 17.09.2018 року, у той час коли п`ятиденний строк для надання відповіді сплинув 14.09.2018 року, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги ОСОБА_1 .

Разом з цим при вирішенні спору по суті суд не враховує посилання Департаменту на рішення в адміністративній справі №800/369/17 мотивуючи це наступним.

Так, судом встановлено, що постановою Великої Палати Верховного Суду від 19.03.2019 року по справі №800/369/17 рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 13.11.2018 року скасовано.

У наведеному рішенні вказано про наступне: «В силу приписів пункту 5 частини другої статті 23 Закону №2939-VI позивач як запитувач інформації, попри фактичне надання відповіді на запит відповідачем, має право на оскарження несвоєчасного надання інформації, і, звертаючись до суду із цим позовом, ОСОБА_4 вважав порушеними свої права внаслідок недотримання встановленого законом строку надання інформації на запит.

Із цього слідує, що висновок суду першої інстанції про відсутність у позивача обґрунтованого інтересу в оскарженні до суду несвоєчасного надання інформації відповідачем є помилковим.

Ураховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що оскільки ВККС самостійно виправила оскаржуване порушення шляхом надання позивачу запитуваної інформації, проте, не надавши відповідь на запит у встановлений Законом № 2939-VI п`ятиденний строк, допустила протиправну бездіяльність, то захистити порушене право ОСОБА_4 на своєчасне отримання інформації можливо лише шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача.».

Таким чином, з урахуванням наведеного доводи відповідача в цій частині є безпідставними та необґрунтованими.

Відповідно до частини 2 статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд враховує наступне.

Відповідно до частини 1 статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно частини 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що представником позивача з метою підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надано до суду: договір про надання правової (правничої) допомоги №11/06- від 11.06.2018 року, квитанцію про сплату грошових коштів у розмірі 5600,00 грн., рахунок №1 від 03.02.2018 року до договору про надання правової (правничої) допомоги №11/06-1 від 11.06.2018 року, акт виконаних робіт згідно договору про надання правничої допомоги №11/06-1 від 11.06.2018 року від 20.12.2018 року, свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю серія КВ №6075, диплом магістра, свідоцтво про реєстрацію фізичної особи-підприємця № НОМЕР_1 , ставки гонорару адвоката на 2018 рік.

З наданих документів судом вбачається, що позивачем понесено витрати на правову допомогу у розмірі 5600,00 грн. за складання адміністративної позовної заяви до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про стягнення з Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 5600, 00 грн., що були понесені у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції.

При цьому, суд не бере до уваги доводи Департаменту в частині відсутності зазначення кількості годин, що була витрачена адвокатом при наданні правової допомоги, оскільки в акті виконаних робіт згідно договору про надання правничої допомоги №11/06-1 від 11.06.2018 року від 20.12.2018 року визначено їх кількість - 8 (вісім) годин роботи.

Також, не можуть бути взяті до уваги посилання відповідача на те, що основною метою для відповідного позову є стягнення судових витрат у розмірі 5600,00 грн., суд відхиляє, які такі, що по суті не відносяться до предмету доказування в даній частині. Таке твердження Департаменту є виключно його суб`єктивною думкою, яка належними та достатніми доказами не підтверджена.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 5, 73, 77-78, 139, 143, 243-246, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; адреса для листування: АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, б. 32, ) задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо порушення строку надання відповіді на інформаційний запит ОСОБА_1 №1 від 07.09.2018 року.

3. Стягнути з Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, б. 32, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; адреса для листування: АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) понесені ним витрати на правову допомогу у розмірі 5600 (п`ять тисяч шістсот) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя М.А. Бояринцева