Справа № 377/270/20
Суддя: Теремецька Н. Ф.
Дата ухвалення: 2020-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/270/20

Провадження №2-а/377/9/20

20 травня 2020 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Теремецької Н.Ф.,

за участю: секретаря судових засідань - Прядко Н.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача Ситенка Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до старшого сержанта поліції Славутицького відділення поліції Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Ситенка Юрія Миколайовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

УСТАНОВИВ:

16 квітня 2020 року поштою до суду надійшов адміністративний позов, в якому позивач просив:

- поновити строк звернення до адміністративного суду з позовом про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень та скасування постанови поліцейського СРПП № 2 Славутицького ВП Броварського ВП ГУНП в Київській області старшого сержанта поліції Ситенка Юрія Миколайовича про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП;

- визнати протиправним рішення поліцейського СРПП № 2 Славутицького ВП Броварського ВП ГУНП в Київській області старшого сержанта поліції Ситенка Юрія Миколайовича про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП;

- скасувати постанову серії ГАА № 796030 від 18 січня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, за якою ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, і на нього був накладений штраф в розмірі 51 гривні, та закрити справу;

- стягнути на його користь понесені судові витрати за надання професійної правничої допомоги в сумі 500 гривень.

Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що старшим сержантом поліції Славутицького ВП Броварського ВП ГУНП в Київській області Ситенком Ю.М. винесено постанову серії ГАА № 796030 від 18.01.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 183 КУпАП. У постанові зазначено, що 18.01.2020 року, о 16:25 годин, ОСОБА_1 здійснив завідомо неправдивий виклик поліції, а саме зателефонував на спецлінію «102» та повідомив, що в сусідній квартирі чоловік б`є дружину, хоча цього факту насправді не було. Так, 18.01.2020 року, позивач, знаходячись у себе вдома за адресою: АДРЕСА_1 , приблизно о 10:00 годині, почув з квартири № 38 , що розташована над його квартирою, або нижче поверхом - з квартири № 30 , неодноразові гучні жіночі крики, а також звуки, які свідчили про побиття чоловіком жінки, гучний звук падаючих меблів, плач та крик маленької дитини. В зв`язку з чим він зателефонував до поліції за телефоном «102» та повідомив про вказані обставини. По приїзду працівників поліції, останні письмові пояснення у нього не відбирали, а лише поспілкувалися з сусідами з квартири № 38 . З сусідами з квартири № 30 та інших, поруч розташованих квартир, працівники поліції не спілкувалися та не з`ясовували обставини зазначених ним подій. Після проведення такої поверхневої перевірки, поліцейським Ситенком Ю.М. було заявлено до нього претензії з-приводу того, що він здійснив безпідставний виклик поліції. Після чого працівники поліції пішли, повідомивши, що стосовно нього буде складена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності та надіслана на його адресу. Зміст оскаржуваної постанови не відповідає вимогам ст. 280, ч. 2 ст. 283 КУпАП, оскільки вона не відображає обставини, установлених під час розгляду справи, та відсутні докази, на підставі яких ґрунтується обвинувачення у вчинення правопорушення. Також не відображено обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Всупереч вимогам ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП, відповідачем не було вчинено повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, перевірки доводів та причин його звернення до поліції, на які він зазначав, в тому числі, і під час співбесіди з працівниками поліції. Не були опитані сусіди з квартир, з однієї з яких він чув крики жінки та плач маленької дитини, гуркіт падаючих меблів, звуки побиття чоловіком жінки, тобто ознаки насильства в сім`ї. Не опитувалися й інші особи, що мешкають у квартирах поруч. Дані обставини вказують на те, що йому безпідставно було інкриміновано в провину здійснення завідомо неправдивого виклику працівників поліції та притягнуто до адміністративної відповідальності за відсутності для цього законних підстав.

Ухвалою судді від 21 квітня 2020 року визнано поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду та поновлено позивачу строк звернення до адміністративного суду, відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду та зупинено стягнення на підставі виконавчого документа - постанови поліцейського СРПП № 2 Славутицького ВП Броварського ВП ГУНП в Київській області старшого сержанта поліції Ситенка Юрія Миколайовича серії ГАА № 796030 від 18 січня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, за якою ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, і на нього був накладений штраф в розмірі 51 гривні.

28 квітня 2020 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив залишити позовну заяву без розгляду. Відзив обґрунтований тим, що 18.01.2020 року, він спільно з поліцейським СРПП капралом поліції Музикою В. перебував на чергуванні в складі наряду сектору реагування патрульної поліції Славутицького ВП. О 16 годині 35 хвилин 27 секунд, на службовий логістичний пристрій зі служби «102» надійшла інформація про отримання виклику від ОСОБА_1 .. Заявник повідомив: «Став свідком, як сусід зверху неодноразово бив дружину. В квартирі знаходиться маленька дитина, яка на даний момент плаче. ШМД не потрібна. Просить терміново наряд поліції тому, що по звукам чути, що чоловік агресивний». Вказаний факт зареєстровано до Єдиного обліку за № 217. Прибувши за адресою: АДРЕСА_1 , заявник ОСОБА_1 повідомив, що в квартирі АДРЕСА_4 кварталу, чоловік б`є дружину. Піднявшись у вказану квартиру двері відчинила ОСОБА_2 , яка пояснила, що 18.01.2020 року будь-якої сварки і конфлікту з чоловіком не було, так як чоловіка взагалі немає вдома. За результатами перевірки повідомлення ОСОБА_1 про насильство в сім`ї було прийнято рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП за завідомо неправдивий виклик спеціальних служб. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 283 КУпАП, було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГАА № 796030 щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП. Постанова по справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 285 КУпАП була оголошено негайно ОСОБА_1 після закінчення розгляду адміністративної справи. Отримувати копію постанови ОСОБА_1 відмовився, про що у постанові було внесений відповідний запис. Постанова була направлена ОСОБА_1 23.01.2020 року поштою, що підтверджується реєстром на відправлення кореспонденції Славутицького ВП, фіскальним чеком АТ «Укрпошта» та роздруківкою АТ «Укрпошта. Таким чином, вважаю, що позивач, будучи особою, щодо якої винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення та достеменно знаючи про це, не використав право на оскарження постанови в порядку, визначеному ст. 268 КУпАП, та в строк, визначений ст. 289 КУпАП.

В судовому засіданні, яке відбулося 04 травня 2020 року, позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Суду пояснив, що 18.01.2020 року, він знаходився у себе вдома за адресою: АДРЕСА_1 . Приблизно о 10:00 годині, почув з квартири № 38 , що розташована над його квартирою, або нижче поверхом - з квартири № 30 , неодноразові гучні жіночі крики, а також звуки, які свідчили про побиття чоловіком жінки, гучний звук падаючих меблів, плач та крик маленької дитини. В зв`язку з чим він зателефонував до поліції за телефоном «102» та повідомив про вказані обставини. По приїзду працівників поліції, останні письмові пояснення у нього не відбирали, а лише поспілкувалися з сусідами з квартири № 38 . З сусідами з квартири № 30 та інших, поруч розташованих квартир, працівники поліції не спілкувалися та не з`ясовували обставини зазначених ним подій, адже вказані крики могли доноситися із квартири № 30 , яка знаходиться під його квартирою, і в якій теж постійно відбуваються сварки між чоловіком та жінкою. Після чого поліцейським Ситенком Ю.М. було заявлено до нього претензії з-приводу того, що він здійснив безпідставний виклик поліції, та повідомлено, що стосовно нього буде складена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності та надіслана на його адресу. Для винесення постанови про адміністративне правопорушення його до Славутицького ВП не викликали. Про винесення постанови щодо нього він дізнався лише 10 квітня 2020 року, коли поштою отримав постанову в.о. начальника Славутицького міського відділу державної виконавчої служби.

Відповідач в судовому засіданні, яке відбулося 04 травня 2020 року, просив відмовити у задоволенні позову. Суду пояснив, що 18.01.2020 року, він спільно з поліцейським СРПП капралом поліції Музикою В. перебував на чергуванні в складі наряду сектору реагування патрульної поліції Славутицького ВП. О 16 годині 35 хвилин 27 секунд, на службовий логістичний пристрій зі служби «102» надійшла інформація про отримання виклику від ОСОБА_1 який повідомив про те, що став свідком, як сусід зверху неодноразово бив дружину та в квартирі знаходиться маленька дитина, яка на даний момент плаче. Прибувши за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 повідомив, що в квартирі АДРЕСА_4 кварталу, чоловік б`є дружину. Піднявшись у вказану квартиру двері відчинила ОСОБА_2 , яка пояснила, що 18.01.2020 року будь-якої сварки і конфлікту з чоловіком не було, так як чоловіка взагалі немає вдома. Він спустився до ОСОБА_1 та повідомив його про це, тоді ОСОБА_1 сказав, що ймовірно ці крики він чув із квартири № 30 , проте двері вказаної квартири ніхто не відчинив. З урахуванням наведеного, ОСОБА_1 було повідомлено про те, що відносно нього буде винесена постанова за ст.183 КУпАП.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні, яке відбулося 04 травня 2020 року, суду показала, що вона є дружиною позивача та проживає разом з ним за адресою: АДРЕСА_1. В квартирі № 38 , яка знаходиться над їхньою квартирою , та у квартирі № 30 , яка знаходиться під їхньою квартирою, постійно відбувалися сварки між чоловіком та жінкою.18 січня 2020 року її вдома не було. Коли вона повернулася додому, то чоловік їй розповів про події, які відбулися вдень та сказав, що йому почулися крики з квартири № 38 , але не виключив можливості того, що ці крики могли бути із квартири № 30 .

В судове засідання, яке відбулося 20 травня 2020 року, позивач не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином. До канцелярії суду подав заяву, в якій просив проводити судовий розгляд справи за його відсутності. Крім того, при винесенні рішення у справі просив не стягувати з відповідача на його користь понесені ним судові витрати за надання професійної правничої допомоги в сумі 500 гривень.

Відповідач в судове засідання, яке відбулося 20 травня 2020 року, не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином. До канцелярії суду подав заяву, в якій просив проводити судовий розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та надані докази, суд вважає необхідним задовольнити позов частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно постанови серії ГАА № 796030 від 18.01.2020 року про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення, винесеної старшим сержантом поліції Славутицького ВП Броварського ВП ГУНП в Київській області Ситенком Юрієм Миколайовичем, ОСОБА_1 , позивача у справі, притягнутодо відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 51 гривня.

Як вбачається із зазначеної постанови, 18.01.2020 року, о 16:25 годин, ОСОБА_1 здійснив завідомо неправдивий виклик поліції, а саме зателефонував на спецлінію «102» та повідомив, що у сусідній квартирі чоловік б`є дружину, хоча цього насправді не було.

Не погодившись з постановою від 18.01.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, винесеної старшим сержантом поліції Славутицького ВП Броварського ВП ГУНП в Київській області Ситенком Юрієм Миколайовичем , позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Вирішуючи спір відповідно до встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 183 КУпАП передбачена відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежної охорони, поліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю прямого умислу, правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

За змістом статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про дміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ст. 252 цього Кодексу орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з наведеного, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

На підтвердження обставин, зазначених в оспорюваній постанові, суду надано рапорт начальника ГРПП Славутицького ВП Броварського ВП ГУНП в Київській області Литвиненка Є.М., з якого вбачається, що 18.01.2020 року, о 16:34 годин, від ОСОБА_1 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 18.01.2020 року, о 16:34 годин, він став свідком як сусід зверху бив дружину, в квартирі знаходиться маленька дитина, яка на даний момент плаче. Просив терміново наряд поліції, тому що по звукам чути, що чоловік агресивний. По прибуттю на місце події, заявник повідомив, що в квартирі АДРЕСА_4 , чоловік б`є дружину. Під час перевірки вищевказаної адреси, двері квартири відкрила власниця квартири ОСОБА_2 , яка надала письмові пояснення, що ніяких сварок та бійок в неї не відбувались, так як вона вдома знаходиться одна з дитиною.

Крім того, було надано письмові пояснення ОСОБА_2 від 18.01.2020 року, з яких вбачається, що 18.01.2020 року ніякої сварки та конфліктів не було, так як чоловіка немає вдома, тілесних ушкоджень їй ніхто не завдавав.

В судовому засіданні позивач пояснив, що по приїзду поліцейських він повідомив, що сварка могла відбуватися і у квартирі № 30 , яка знаходиться під його квартирою, що відповідачем не заперечувалося.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Сторони в процесі повинні подати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Суд зазначає, що в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Всупереч даним вимогам, відповідачем об`єктивних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення, передбачених ст. 251 КУпАП, не надано. Так, письмові пояснення ОСОБА_2 про те, що 18.01.2020 року у квартирі АДРЕСА_4 , де вона проживає, ніякої сварки та конфліктів не було, не можуть бути самі по собі об`єктивним та достатнім доказом вчинення правопорушення позивачем та свідчити про завідомо неправдивий виклик ним поліції. А оскаржувана постанова не може бути беззаперечним доказом вчинення правопорушення ОСОБА_5 , оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Так, із змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 повідомив, що у сусідній квартирі чоловік б`є дружину, хоча цього факту не було. Натомість, пояснення відібрані лише у мешканки квартири АДРЕСА_4 . Сусіди з інших квартир, які знаходяться поруч, не опитувалися.

Таким чином, суд не вбачає в діях позивача умислу на вчинення завідомо неправдивого виклику поліції, оскільки відповідачем не було вжито заходів для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, що мали значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до п. п. 4.1, 4.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України). Згідно з частиною другою статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Необхідність індивідуалізації адміністративної відповідальності передбачена частиною другою статті 33 Кодексу, якою визначено, що при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Кодексом закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності.

В сукупності з наведеними конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту вказаних осіб. За змістом статті 9 Кодексу саме винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність суб`єкта адміністративної відповідальності є однією з ознак адміністративного правопорушення (проступку).

Об`єктивних доказів, необхідних для вирішення справи про наявність обставин вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, відповідачем зібрано не було.

Відтак, вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не підтверджується належними та допустимими доказами.

Системний аналіз вищевказаних норм чинного законодавства України дає підстави для висновку про те, що відповідачем не доведено правомірність оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Доводи відповідача, наведені у відзиві на позовну заяву, про те, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду, оскільки ним пропущено строк звернення до адміністративного суду без поважних причин, тому що копію постанови він одержав 27 лютого 2019 року, суд до уваги не приймає, виходячи з такого.

Відповідно до ч.3 ст.123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

За змістом ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення(постанови).

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Разом з позовною заявою позивачем була подана до суду заява про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, яка обґрунтована тим, що оскаржувану постанову серії ГАА № 796030 від 18 січня 2020 року позивач отримав 10 квітня 2020 року у Славутицькому міському відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Зазначені обставини підтверджені долученими до позовної зави копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 08.04.2020 року, копією постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ГАА № 796030 від 18 січня 2020 року, супровідним листом в.о. начальника Славутицького міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 08.04.2020 року.

З урахуванням наведених в заяві обставин, ухвалою судді від 21 квітня 2020 року було визнано поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду та поновлено ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду.

Надані суду реєстр на відправлену кореспонденцію Славутицького ВП, фіскальний чек АТ Укрпошта не свідчать про вручення копії постанови позивачу 27 лютого 2020 року, оскільки згідно повного відстеження поштового відправлення, роздрукованого із сайту АТ Укрпошта видно, що відправлення за № 178 24 січня 2020 року не вручене під час доставки та повернулося і 27.02.2020 року вручене за довіреністю відправнику.

Як пояснив в судовому засіданні позивач, так і свідок ОСОБА_4 , копія постанови поштою до них не надходила.

Таким чином, відповідачем суду не надано належних доказів того, що копія постанови була вручена позивачу 27.02.2020 року, тому підстав для залишення її без розгляду немає.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що постанова старшого сержанта поліції Славутицького відділення поліції Броварського відділу поліції Національної поліції в Київській області про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ГАА № 796030 від 18.01.2020 року, згідно якої застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 гривня за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, із зазначених вище підстав є протиправною, тому підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Разом з тим, позовна вимога щодо визнання протиправним рішення поліцейського СРПП № 2 Славутицького ВП Броварського ВП ГУНП в Київській області старшого сержанта поліції Ситенка Юрія Миколайовича про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП задоволенню не підлягає, оскільки статтею 286 КАС України передбачено вичерпний перелік дій місцевого загального суду, які він має право прийняти за наслідком розгляду даної категорії справ. Визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень вказаною статтею не передбачено, а тому у задоволенні вказаної вище вимоги необхідно відмовити.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з ч.1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За змістом п.1 ч.3 цієї статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач подав заяву, в якій просив не стягувати витрати на професійну правничу допомогу адвоката.

Таким чином, виходячи із змісту ч.ч. 2, 3 ст.9 КАС України, такі витрати стягненню на користь позивача не підлягають.

Керуючись ст. ст. 243-246, 286 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого сержанта поліції Славутицького відділення поліції Броварського відділу поліції Національної поліції в Київській області про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ГАА № 796030 від 18.01.2020 року, згідно якої застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 гривня за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В іній частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через Славутицький міський суд. Апеляційні скарги можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: старший сержант поліції Славутицького відділення поліції Броварського відділу поліції Національної поліції України в Київській області, адреса місця знаходження: Київська область, м. Славутич, вул. Героїв Дніпра, 4.

Суддя Н. Ф. Теремецька