Справа № 319/339/20
Суддя: Солодовніков Р. С.
Дата ухвалення: 2020-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/339/20
Провадження №2-а/319/8/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2020 року смт.Більмак

Куйбишевський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Солодовнікова Р.С.,

при секретарі судового засідання Куриленко Т.В.,

за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі, розглянувши в залі Куйбишевського районного суду Запорізької області в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В :

До Куйбишевського районного суду Запорізької області 24 квітня 2020 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до УПП в Дніпропетровській області (далі відповідач) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2389584 від 14 квітня 2020 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу в сумі 340 гривень, в якому позивач просить скасувати вищезазначену постанову і закрити провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що 14.04.2020 інспектором УПП в Дніпропетровській області Дрожжаком Є.Л., який перебуває на службі у відповідача, відносно позивача винесено постанову серія ЕАК №2389584 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, за ч.1 ст.121 КУпАП у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, яке зафіксоване не в автоматичному режимі.

Згідно зазначеної постанови 14.04.2020 об 23 годині 41 хвилин водій керував транспортним засобом з шинами, що мали пошкодження, що оголюють корд, зупинено авто було у зв`язку з п.3 ч.1 ст.35 ЗУ «Про національну поліцію», а саме лівий стоп сигнал був пошкоджений та тонований, чим порушив п.31.4.5 ПДР керування водієм ТЗ, що має технічні несправності колес і шин.

ОСОБА_1 зазначає, що посадовою особою відповідача здійснено його зупинку безпідставно, лівий стоп його транспортного засобу не був пошкоджений. Одна з шин причепу мала невеликі поверхневі пошкодження без слідів оголення корду. Інспектор патрульної поліції не здійснював вимір пошкодження, до постанови про накладення стягнення не долучені докази пошкодження шини, що оголює корд.

Позивач із зазначеною постановою не погоджується, зазначає що не порушував Правил дорожнього руху України. Обставини, викладені у постанові, не відповідають фактичним обставинам справи, збирання і фіксування доказів правопорушення, розгляд адміністративної справи та винесення постанови у справі проведені з порушенням вимог чинного законодавства. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам статті 283 КУпАП: постанова не містить зазначення місця скоєння адміністративного правопорушення.

Ухвалою суду від 28.04.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 13.03.2020 у відповідача витребувані матеріали адміністративної справи, з якою позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності, які до суду не надійшли.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України до судового засідання не направив свого представника, сповіщений належним чином. Однак в матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву від 08.05.2020 року, наданий Департаментом патрульної поліції Національної поліції України зі змісту якого випливає, що вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. 14.04.2020 року близько 23-50 години відповідачем винесено оскаржувану постанову, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 340 грн, яка обґрунтована тим, що позивач керував транспортним засобом КАМАЗ номер НОМЕР_1 , у якого колеса були з оголеним кордом, чим останній не виконав вимоги пункту 31.4.5 (б) ПДР України. Постанова відповідає вимогам п.5 Розділу 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №13956 від 07.11.2015. Притягнення особи до адміністративної відповідальності фактично відбувається у скороченому проваджені, а фіксація адміністративного правопорушення, розгляд справи і накладення адміністративного стягнення на правопорушника проводиться на місці його вчинення без складання протоколу про адміністративне правопорушення, що відповідає вимогам законодавства. Поліцейським після виявлення факту порушення вимог ПДР та зупинки транспортного засобу було встановлено особу правопорушника, ступінь його вини, позивачу були роз`яснені його права, якими користується особа, що притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи позивача було ознайомлено з матеріалами справи, а саме відеозаписом з автомобільного реєстратора, встановленого на службовому автомобілі. Вважає пояснення позивача, що викладені ним в позовній заяві щодо відсутності в його діях складу правопорушення є лише спробою уникнути встановленої законом відповідальності.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи, відповідно до положень цього Кодексу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України, судом не здійснювалося.

Суд, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, які мають значення для вирішення спору по суті, прийшов до наступних висновків.

В силу вимог встановлених правил ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху: створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. При цьому водій має право відступати від вимог Закону та відповідно правил дорожнього руху лише в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян.

Згідно із ч. 1ст. 8 Закону України "Про Національну поліцію", поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Отже, згідно Конституції та Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський, під час виконання своїх службових обов`язків, зобов`язаний діяти виключно на підставі у порядку у межах повноважень та у спосіб визначений Конституцією України, Законами України, зокрема КУпАП, іншими нормативно-правовими актами, що регламентують діяльність поліції.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Матеріалами справи встановлено, що згідно постанови серії ЕАК №2389584 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 14.04.2020 до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень за те, що він 14.04.2020 об 23 годині 41 хвилин керував транспортним засобом з шинами, що мали пошкодження, що оголюють корд, чим порушив п.31.4.5 ПДР керування водієм ТЗ, що має технічні несправності колес і шин.

Оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення правил дорожнього руху.

Диспозицією ст. 121 ч.1 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за керування водієм транспортним засобом, що має технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється.

Згідно із п. 31.4.5 (б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р., забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у випадках, коли шини мають місцеві пошкодження (порізи, розриви тощо), що оголюють корд, а також розшарування каркаса, відшарування протектора і боковини.

Відповідно до ч.2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР України відповідними доказами.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

З огляду на положення ПДР України, належним доказом даного правопорушення, виходячи з його природи, є вимірювання пошкодження (поріза, розрива тощо)шини, що оголюють корд на місці вчинення правопорушення та (або) його фіксація за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, що підтверджувало б факт керування водієм транспортним засобом, що має відповідні технічні несправності шин, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється.

Зазначених доказів посадовою особою відповідача не здобуто і суду їх на підтвердження правомірності прийнятого ним рішення не надано.

Разом з тим, позивач у позові заперечує про наявність пошкодження шин, що оголюють корд,також вказуючи, що відповідно до п.2.3 ПДР перед виїздом і під час поїздки перевіряв і забезпечив технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, ніяких пошкоджень шин не було. Припускає, що наявне поверхневе пошкодження шини без оголення корду могло утворитись в цей же день 14.04.2020 на ділянці дороги, яка мала значні пошкодження дорожнього покриття.

У відповідності до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Матеріали справи не містять даних не тільки про наявність пошкодження шини, що забороняє експлуатацію транспортного засобу, а і даних про обізнаність водія про таке пошкодження до зупинки посадовою особою відповідача, що виключає у його діях наявність протиправної, винної поведінки.

За таких обставини, на які вказує позивач, виключається наявність події інкримінованого йому правопорушення та складу такого правопорушення у його діях.

Разом з тим, оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення містить посилання на порушення пункту 31.4.5 ПДР, однак без зазначення підпункту, який на думку посадової особи відповідача був порушений і недотримання якого позивачем є наслідком притягнення до адміністративної відповідальності. Крім того, в розділі 6 постанови (час, та місце скоєння, суть і обставини правопорушення) не зазначене місце скоєння адміністративного правопорушення.

Зазначені недоліки в сукупності свідчать про порушення посадовою особою відповідача вимог щодо змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до ст.283 КУпАП.

Відповідно до ч.1ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до вимог ст.ст. 73, 74 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Частиною 2ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були прокладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ч. 1.ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно п.2 ч.1ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Таким чином, в судовому засіданні відповідачем не надано доказів і не доведено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення ним проведений з виконанням вимог ст.ст. 280,283 КУпАП, що є підставою для скасування постанови серії ЕАК №2389584 від 14 квітня 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у відношенні ОСОБА_1 .

Відповідно до частини третьої ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 5,9,10,19,77, 86, 90, 251, 241-246, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2389584 від 14 квітня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 121 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 420,40 гривень (чотириста двадцять грн 40 коп).

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через Куйбишевський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня проголошення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) процесуальні строки щодо апеляційного оскарження судового рішення продовжуються на строк дії такого карантину.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Позивач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 )

Відповідач Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції (ЕДРПОУ 40108646, місцезнаходження: 49000 м. Дніпро, вул. Троїцька площа, 2а).

Повний текст рішення складено 26 травня 2020 року.

Суддя: Р.С.Солодовніков