Справа № 607/2459/20
Суддя: Кунцьо С. В.
Дата ухвалення: 2020-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2020 Справа №607/2459/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді: Кунцьо С.В.

з участю секретаря с/з: Дуркало Т.В.

представника позивача: адвоката Кметика В.С.

представника відповідача: Кондрат Л.Р.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Кметик Володимир Степанович,

до: Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції

про: скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Кметик В.С., звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із адміністративним позовом до відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що постановою інспектора УПП в Тернопільській області ДПП Гладчука Ю.С. серії ЕАК № 2054541 від 01.02.2020 року на нього накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП в розмірі 425 грн. Відповідно до даної постанови громадянин ОСОБА_1 01 лютого 2020 року о 21 год. 16 хв. в м. Тернополі, просп. Злуки, 10, керуючи автомобілем марки «Subaru Outback», державний номерний знак НОМЕР_1 , не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при зміні напрямку руху, чим порушив вимоги п. 9.2 «б» Правил дорожнього руху України. Із зазначеною постановою не згідний, вважає її незаконною, необґрунтованою та такою що підлягає скасуванню, оскільки він не порушував правил дорожнього руху, напрямок руху не змінював, а об`їжджав перешкоду, у вигляді «лежачого поліцейського», щоб не пошкодити свій транспортний засіб, при цьому не виїжджаючи на іншу смугу руху, у зв`язку з чим не зобов`язаний був увімкнути покажчик повороту, крім того звертає увагу на допущені поліцейським порушення при винесенні постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, з невідомих суду на те причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Заслухавши думку учасників судового засідання, які не заперечують щодо розгляду справи у відсутності позивача, суд вважає за можливе розглянути адміністративний позов у відсутності позивача ОСОБА_1 , за участю його представника.

Представник позивача адвокат Кметик В.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з мотивів, викладених в позовній заяві, та суду пояснив, що відносно ОСОБА_1 безпідставно винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки останній не порушував правил дорожнього руху та представником відповідача не надано суду належних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а тому просить оскаржувану постанову скасувати.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Кондрат Л.Р. в судовому засіданні позовні вимоги заперечила та просить відмовити у задоволенні позову. Підтримала поданий до суду відзив на адміністративний позов та зазначила, що ОСОБА_1 правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки він 01 лютого 2020 року о 21.16 год. в м. Тернополі, просп. Злуки, 10, керуючи автомобілем марки «Subaru Outback», державний номерний знак НОМЕР_1 , не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при зміні напрямку руху, чим порушив вимоги п. 9.2 «б» Правил дорожнього руху України, у зв`язку з чим був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Крім того зазначила, що на вказаній ділянці дороги пристрої примусового зниження швидкості встановлені по обидва боки від нерегульованого пішохідного переходу по просп. Злуки, 10 на всю ширину смуг для руху в одному напрямку, у той час як смуги для руху в протилежних напрямках розділені подвійною суцільною лінією дорожньої розмітки, та за вказаних обставин позивач не міг здійснити об`їзд «лежачого поліцейського», як про це останній зазначив у позовній заяві, без порушення вимог ПДР України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши думку сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних міркувань.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2054541 від 01.02.2020 р., громадянин ОСОБА_1 01 лютого 2020 року о 21 год. 16 хв. в м. Тернополі, просп. Злуки, 10, керуючи автомобілем марки «Subaru Outback», державний номерний знак НОМЕР_1 , не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при зміні напрямку руху, чим порушив вимоги п. 9.2 «б» Правил дорожнього руху України, за що передбачено адміністративну відповідальність згідно ч.2 ст.122 КУпАП.

Згідно постанови серії ЕАК № 2054541 від 01.02.2020 року, винесеної інспектором УПП в Тернопільській області ДПП Гладчуком Ю.С., на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.

У відповідності до п. 9.2 «б» ПДР України перед перестроюванням, поворотом або розворотом водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку.

За порушення правилкористування попереджувальними сигналами при зміні напрямкуруху передбачено відповідальність згідно ч.2 ст.122 КУпАП.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складення ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем Правил дорожнього руху України. Однак, незважаючи на вимоги КУпАП, всупереч ч.2 ст.77 КАСУ, відповідачем не представлено суду жодних належних доказів на підтвердження викладених інспектором поліції у постанові обставин та спростування заперечень у позові ОСОБА_1 проти цього та не представлено доказів, які підтверджують наявність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, і які б дозволили вказати на достовірність порушення позивачем Правил дорожнього руху України.

Згідно ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, окрім іншого, перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Як вбачається з досліджених судом матеріалів справи, зокрема в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, міститься посилання про те, що до постанови додається відео з нагрудного реєстратора та відео з автореєстратора, однак зазначені відеозаписи представником відповідача суду не надано. Натомість долучені до відзиву на позовну заяву фотознімки не можуть бути враховані судом як належні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки на них не зафіксовано порушення останнім правил дорожнього руху. При цьому суд керується положеннями ч. 3 ст. 62 Конституції України, відповідно до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення. Суд вважає, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем порушень правил дорожнього руху, оскільки в матеріалах справи відсутні жодні документи та матеріали, які б могли бути визнані судом як докази вчинення адміністративного правопорушення.

За таких обставин, наявні у справі докази не дають суду достатніх підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, інших доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення суду не надано.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийнятим без повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню, при цьому з урахуванням недоведеності вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення, суд вважає за недоцільне піддавати правовому аналізу інші доводи позивача, котрі стосуються процесуальної сторони винесення спірної постанови.

На підставі ст.55 Конституції України, ст.9, 122, п.1 ст.247, ст.251, ст.289, ч.1 ст.293 КУпАП, та керуючись ст.ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 КАС України, Правилами дорожнього руху України, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 року, суд,-

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), в інтересах якого діє представник - адвокат Кметик Володимир Степанович (вул. Руська, 53/20, м. Тернопіль), до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції (вул. Котляревського, 24, м. Тернопіль) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2054541 від 01.02.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Строки апеляційного оскарження обчислюються після закінчення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) (відповідно до вимог п. 3 Розділу VІ «Прикінцеві положення» КАС України).

Рішення суду складено 22 травня 2020 року.

Головуючий суддяС. В. Кунцьо