Справа № П/320/1322/20
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2020-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2020 року № П/320/1322/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головне управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління ДПС у Київській області, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення № від 27 січня 2020 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату(неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, видане Головним управлінням ДПС у Київській області відносно ОСОБА_1 (Ідентифікаційний код НОМЕР_1 ).

В обгрунтування таких вимог позивач зазначив, що з 24 лютого 2018 року є пенсіонером та отримує пенсію за віком, що відповідно до частини 4 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон) звільняє його від сплати за себе єдиного внеску. Отже, погашення позивачем, заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, яка була нарахована йому до того моменту поки він отримав статус пенсіонера за віком, свідчить про повне виконання позивачем своїх зобов`язань перед відповідачем щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а отже нарахування йому пені до 30.10.2019 року є неправомірним. Також, на думку позивача, дії відповідача є неправомірними, оскільки з позивача вже відбувається стягнення пені та штрафу за несплату, або несвоєчасну сплату єдиного внеску, в межах виконавчого провадження № 59374483.

Ухвалою суду від 21.02.2020 в зазначеній адміністративній справі відкрито спрощене позовне провадження без проведення судового засідання.

Заперечуючи проти позову в письмовому відзиві, Головне управління ДПС у Київській області просить суд відмовити в його задоволенні, оскільки вважає, що мало всі законодавчо визначені повноваження та підстави для винесення відносно позивача рішення від 13.11.2019 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного соціального внеску. Всі дії відповідача здійснені в межах чинного законодавства, у порядку та у спосіб, ним передбачений. З урахуванням викладеного, вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення від 27.01.2020 № є необгрунтованими.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Спірні відносини регулюються Законом України №2464-УІ від 08.07.2010 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (зі змінами та доповненнями, далі - Закон №2464).

Відповідно з п.2 ч.1 ст.1 Закону №2464, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з п.6 ч.1 ст.1 Закону № 2464, недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Виходячи з приписів ч.1 ст.4 Закону №2464, платниками єдиного внеску є роботодавці, зокрема підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.6 Закону №2464, Платник єдиного внеску зобов`язаний подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв`язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю.

Приписами п.1 ч.1 ст.7 Закону №2464 встановлено, що єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого) частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами .

Згідно з абз.1 ч.8 ст.9 Закону №2464, платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5 1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Відповідно до ч.10 ст.9 Закону №2464 встановлено, що днем сплати єдиного внеску вважається:

- у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів;

- у разі сплати єдиного внеску готівкою - день прийняття до виконання банком або іншою установою - членом платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі.

Згідно з ч.12 ст. 9 Закону №2464, єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.13 Закону №2464, органи доходів і зборів мають право застосовувати фінансові санкції, передбачені цим Законом.

Також, згідно з п. 19-1.1 ст.19-1 Податкового кодексу України, контролюючі органи виконують такі функції:

- здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків;

- контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів;

- забезпечують достовірність та повноту обліку платників податків та платників єдиного внеску, суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, об`єктів оподаткування та об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням;

- забезпечують ведення обліку податків, зборів, платежів.

Адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування розпочато органами фіскальної служби з 01.10.2013 року у зв`язку з прийняттям Закону України від 04.07.2013 року №406-УІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи».

Згідно бази даних контролюючого органу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрована як фізична особа - підприємець в період з 10.08.1999 по 12.01.2020 та перебував на першій групі спрощеної системи оподаткування в період з 01.01.2012 по 12.01.2019. Відповідно до реєстраційних даних, ФОП ОСОБА_1 з 24.02.2018 е пенсіонером за віком.

Порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, а також перелік платників єдиного внеску визначається виключно Законом України від 08.07.2010 №2464-УІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» із змінами та доповненнями (далі - Закон №2464).

Так, згідно частини першої статті 4 Закону №2464 встановлено, що платниками єдиного внеску, зокрема, є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до підпункту 1 частини другої ст. 6 Закону № 2464 платники єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування зобов`язані своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний соціальний внесок.

Платники, зазначені в частині першій статті 4 Закону №2464, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок (п.8 ст.9 Закону №2464).

Статтею 7 Закону №2464 встановлено, що єдиний внесок нараховується для фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

Мінімальний страховий внесок - це сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця (п. 6 частини першої ст. 1 Закону № 2464).

Максимальна величина бази нарахування єдиного внеску - максимальна сума доходу застрахованої особи на місяць, що дорівнює п`ятнадцяти розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом, на яку нараховується єдиний внесок (п. 4 частини першої ст. 1 Закону № 2464).

Відповідно до частини четвертої статті 4 Закону №2464 фізичні особи - підприємці звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію за віком або соціальну допомогу.

Згідно переданих сальдових залишків на центральному рівні від Пенсійного фонду України до Міндоходів України, станом на 01.10.2013 по ФОП ОСОБА_1 передана загальна заборгованість по єдиному внеску (код бюджетної класифікації 71040000) в сумі 3792,20 гри. (в т.ч. 3015,30 грн. - по основному платежу та 776,90 грн. - залишок несплаченої пені).

За період адміністрування єдиного внеску контролюючим органом в інтегрованій картці платника податку по єдиному соціальному внеску були проведені наступні нарахування:

- За жовтень - грудень 2013 року - нараховано 2412,70 грн., сплата відсутня, станом на 20.01.2014 року заборгованість становить 6204,90 грн.;

- за 2014 рік - нараховано 5071,80 грн., сплачено протягом року - 4379,33грн., станом на 20.01.2015 року заборгованість становить 6897,37 грн.;

- за 2015 рік - нараховано 5293.88 грн., сплата відсутня, станом на 19.01.2016 року заборгованість становить 12191,25 грн.;

- за 2016 рік - нараховано 3797,64 грн., сплата відсутня, заборгованість станом на 20.01.2017 року становить 15988,99 грн.;

- за 2017 рік - нараховано 4224,00 грн., сплачено протягом року - 4224,00 грн, заборгованість станом на 20.01.2018 року становить 15988,89 грн.;

- за січень - лютий 2018 року - нараховано 1638,12 грн., сплата відсутня, заборгованість станом на 20.04.2018 року становить 17627,01 грн.

04.10.2018 ФОП ОСОБА_1 було частково погашено заборгованість по єдиному внеску в сумі 17217,48 грн. Станом на 05.10.2018 року в індивідуальній картці платника рахувалася заборгованість в сумі 409,53 грн.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом №2464 є недоїмкою та стягується з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Згідно п. 2 ч.11 ст. 25 Закону №2464-УІ, до платників єдиного внеску за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, органи фіскальної служби застосовують штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум (на заборгованість, яка виникла до 01.01.2015 року штрафна санкція нараховувалася в розмірі 10% своєчасно не сплачених сум).

Одночасно на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу (ч.10 ст. 25 Закону №2464).

Строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується (п.13 розділу VII Інструкції).

Враховуючи вищевикладене, ФОП ОСОБА_1 належним чином не виконувались вимоги ст. 9 Закону №2464, щодо своєчасності сплати єдиного внеску, у зв`язку з чим ГУ ДПС у Київській області винесено рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 04.02.2019 № на суму 8687,56 грн. (в т.ч. штрафна санкція в сумі 4022,87 грн. та пеня в сумі 4664,69 грн.) та 05.02.2019 надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу, зазначену в реєстраційних даних АІС «Податковий блок».

Рішення про застосування штрафних санкцій та пені вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо воно вручене особисто такій фізичній особі або її законному представникові чи надіслано листом на її адресу за місцем проживання або останнім відомим місцем її перебування з повідомленням про вручення.

05.03.2019 рекомендований лист повернутий до Білоцерківського управління ГУ ДПС у Київській області за закінченням терміну зберігання, про що свідчить відмітка на повідомленні про вручення поштового відправлення.

Після внесення даних щодо повернення рішення від 04.02.2019 № в АІС «Податковий блок» в ІКП платника обліковувалася загальна заборгованість в сумі 9097,09 грн. (в т.ч. по основному платежу - 4432,40 грн. та залишок несплаченої пені в сумі 4664,69 грн.).

Крім того, в період з 08.10.2019 по 10.02.2020 ФОП ОСОБА_1 було частково погашено заборгованість по єдиному внеску в сумі 1803,64 грн., борг станом на 11.02.2020 становив 7293,45 грн.

27.01.2020 ГУ ДПС у Київській області винесено рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 27.01.2020 № на суму 16103,54 грн. (в т.ч. штрафна санкція в сумі 81,91 грн. та пеня в сумі 16021,63 грн.) та 28.01.2020 надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу, зазначену в реєстраційних даних АІС «Податковий блок».

04.02.2020 рекомендований лист вручений платнику особисто, про що свідчить відмітка на повідомленні про вручення поштового відправлення.

Станом на 25.03.2020 в ІКП ОСОБА_1 по єдиному внеску (код бюджетної класифікації 71040000) рахується заборгованість в сумі 23036,99 грн. (в т.ч. по основному платежу - 2350,67 грн. та залишок несплаченої пені в сумі 20686,32 грн.).

Враховуючи вищевикладене, рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 27.01.2020 № є правомірним та не підлягає скасуванню.

Платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок (пункт 1 частини другої статті 6 Закону №2464).

Сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізовує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування. Єдиний внесок сплачується платником безготівкових коштів з його банківського рахунка (частини 5 та 7 статті 9 Закону №2464).

В результаті сплати єдиного внеску на невідповідний рахунок, виникає недоїмка.

Відповідно до частини 3 статті 25 Закону №2464 суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосування штрафів.

Відповідно до Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-УІ „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", зі змінами та доповненнями (далі - Закон № 2464), визначаються правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом № 2464 є недоїмкою та стягується з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Пунктом 2 частини 11 ст. 25 Закону № 2464 визначено за несплату (неперахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно несплачених сум. Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

При цьому, на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу (частина 10 ст. 25 Закону № 2464). Нарахування пені, передбаченої Законом № 2464, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.

Для отримання інформації про стан розрахунків платника з бюджетом забезпечено доступ платника податків до його особового рахунку, зокрема до інформації зі сплати податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування за відповідний звітний період через електронний сервіс "Електронний кабінет платника податків".

Якщо під час проведення звірки стану розрахунків за відповідний звітний період в електронному кабінеті платника виникли розбіжності платник може звернутися до територіального органу ДПС за місцем реєстрації для отримання інформації про сальдо розрахунків з бюджетом, яке на відповідну дату обліковується в інтегрованій картці платника.

Частиною одинадцятою статті 9 Закону №2464 визначено, що у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до частини 3 статті 25 Закону №2464 суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів. За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум (пункт 2 частини одинадцятої статті 25 Закону №2464).

Згідно з частинами 10 та 13 статті 25 Закону №2464 на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу. Нарахування пені, передбаченої Закону №2464, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня фактичної сплати (перерахування) включно.

Згідно п.16 статті 25 Закону № 2464 строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Розрахунок фінансової санкції за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів, (пп. 2 п. 2 розділу УІІ Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449).

Що стосується перерахування коштів, слід звернути увагу на наступне.

Згідно пункту 1.30 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжне доручення - це розрахунковий документ, який містить доручення платника банку здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунку на рахунок отримувача.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» ініціювання переказу здійснюється за платіжним дорученням.

Під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника.

Пунктом 8.1 статті 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначено, що банк зобов`язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Відповідно до пункту 22.4 статті 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку, платника.

Порядок прийняття, реєстрації банками платіжних доручень, списання коштів з рахунків платника та виконання платіжних доручень встановлені Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року №22 (далі по тексту - Положення).

Відповідно до пункту 2.14 Положення банк платника на всіх примірниках прийнятих розрахункових документів і на реєстрах обов`язково заповнює реквізити «Дата надходження» і «Дата виконання», а банк стягувача - «Дата надходження в банк стягувача» (якщо ці реквізити передбачені формою документа), засвідчуючи їх підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку. На документах, прийнятих банком після закінчення операційного часу, крім того, ставиться штамп «Вечірня».

Відміткою про дату реєстрації банком платіжного доручення платника про сплату платежів до бюджету є заповнення в ньому реквізиту «Дата надходження», який банк заповнює незалежно від дати складання платником цього платіжного доручення.

У розрахункових документах дата, зазначена в реквізиті «Дата виконання», має відповідати: даті списання коштів з рахунку платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку; даті списання коштів з рахунку платника та з кореспондентського рахунку банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку.

Згідно з пунктом 2.19 Положення розрахункові документи, що надійшли до банку протягом операційного часу, банк виконує в день їх надходження. Розрахункові документи, що надійшли після операційного часу, банк виконує наступного операційного дня.

Відповідно до п. 1.19 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.04р. за N22 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 за N377/8976, відповідальність за правильність заповнення реквізитів розрахункового документа, у тому числі номерів рахунків, кодів банків і кодів бюджетної класифікації несе особа, яка оформила цей документ і подала його до обслуговуючого банку.

Таким чином, ГУ ДПС у Київській області мала всі законодавчо визначені повноваження та підстави для винесення відносно позивача рішення від 13.11.2019 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного соціального внеску.

З урахуванням викладеного, суд висновує, що вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення від 27.01.2020 № є необгрунтованими.

Як встановлено частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, надав до суду достатньо належних і допустимих доказів, а відтак, довів правомірність свого рішення.

У підсумку, з урахування вищезазначеного у сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, тому визнає їх такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Терлецька О.О.