Справа № 260/682/20
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2020-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2020 року м. Ужгород№ 260/682/20
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Рейті С.І

при секретарі судового засідання Олійник В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Мукачівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Івано-Франківськ), Ужгородського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання відмови неправомірною та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 20 травня 2020 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення. Рішення складено в повному обсязі 25 травня 2020 року.

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Мукачівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Івано-Франківськ) (далі - відповідач 1, МВ РАЦС), яким просить визнати протиправною відмову Мукачівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Івано-Франківськ) щодо внесення змін до актового запису № 74 від 03.02.1956 року про народження ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області із зазначенням у графі національність матері дитини " Полька ", викладену у висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану від 18.09.2019 року та зобов`язати Мукачівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Івано-Франківськ) внести зміни до актового запису № 74 від 03.02.1956 року про народження ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, а саме: змінити у графі "національність матері дитини" з "українка" на "полька".

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що Мукачівським МВ РАЦС відмовлено у проханні заявниці щодо внесення змін в актовий запис про народження № 74 від 03.02.1956 року, складеного Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, а саме: у виправленні національності матері дитини "українка" на "полька", оскільки, національність матері заявниці "полька" не підтверджується жодним документом.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом про його оскарження та зобов`язання внести зміни в актовий запис.

Ухвалою суду від 13.04.2020 року залучено до участі в адміністративній справі в якості співвідповідача - Ужгородський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (далі - відповідач 2, Ужгородський МВ РАЦС).

27.04.2020 року начальником Ужгородського МВ РАЦС надано відзив на позовну заяву, згідно якого, вважає позовну заяву необгрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Предметом розгляду даної справи є наявність підстав для внесення змін до актового запису про народження позивачки щодо відомостей, які стосуються її матері, на підставі Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за № 55/18793. З матеріалів справи вбачається, що в актовому записі про народження ОСОБА_1 № 74 від 03.02.1956 року, складеного Ужгородським МВ ДРАЦС, у графі "національність матері дитини" вказано "українка", відомості про національність дитини - відсутні. При цьому, в актовому записі є підпис батька, який свідчить про погодження його зі своєю національністю матері позивачки.

Зазначення національності у паспорті громадянина було обов`язковим відповідно до Постанови від 27.12.1932 № 1917 "Про встановлення єдиної паспортної системи по Союзу РСР та обов`язкової прописки паспортів", яка діяла до 1992 року. Зазначення національності громадянина України у паспорті громадянина України не передбачається з часу запровадження паспортів громадянина України у 1992 році відповідно до Постанови Верховної Ради України від 26.06.1992 року № 2503-ХІІ "Про затвердження положень про паспорт громадянина України та свідоцтво про народження". Отже, цілком очевидно, що відомості про батьків до актового запису про народження дитини вносилися на підставі даних їхніх паспортів СРСР, у яких була вказана їхня національність, про що батьки позивачки (зокрема, і матір позивачки) не заперечували, оскільки при одержанні паспорту СРСР вони самостійно обирали свою національність. Тобто національність вносилася до актових записів з доброї волі та згоди батьків. І це свідчить про те, що під час державної реєстрації актів цивільного стану про народження помилки з вини відповідача допущено не було.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 і є донькою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.11). В подальшому, прізвище позивачки змінено у зв`язку з укладенням шлюбу на " ОСОБА_1 ", що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 (а.с.12).

Згідно наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження ОСОБА_6 серії НОМЕР_3 , мати позивачки, ІНФОРМАЦІЯ_3 є донькою ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с.13), та якою, ІНФОРМАЦІЯ_4 змінено прізвище у зв`язку з укладенням шлюбу на " ОСОБА_6 ", що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 .

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_6 від 30.12.1948 року національності її матері ОСОБА_9 - "полька", а батька ОСОБА_8 - "росіянин", що також підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть № 7 від 02.10.2019 року, згідно якого, національність ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , "полька" (а.с.17).

Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження № НОМЕР_5 від 02.10.2019 року підтверджується, що ОСОБА_6 є донькою ОСОБА_9 (а.с.16).

Також, відповідно до копії актового запису про шлюб ОСОБА_8 з ОСОБА_9 від 26.08.1925 року за № 49, національність останньої "полька" (а.с.22).

Разом з тим, у свідоцтві про народження позивачки серії НОМЕР_1 від 03.02.1956 року, у графі "національність матері дитини" зазначено - "українка", що, на думку позивачки, є помилковим.

Задля внесення змін до актового запису про своє народження в частині зміни національності своєї матері з "українка" на "полька", позивач звернулася до відповідача 1 із відповідною заявою, проте, 18.09.2019 року останнім надано Висновок про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану в зв`язку з відсутністю підтверджуючих документів.

Вважаючи протиправною відмову відповідача, позивач звернулася до суду із даним позовом про визнання такої протиправною, її скасування та зобов`язання відповідача внести зміни до актового запису № 74 від 03.02.1956 року про народження ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного Ужгородським МВ РАЦС, а саме: змінити у графі "національність матері дитини" з "українка" на "полька".

Відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану регулює Закон України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" від 01.07.2010 року № 2398-VI (далі - Закон 2398).

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону 2398 відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

За змістом ч.1 ст.22 Закону 2398 внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану регулюється Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за №55/18793 (далі - Правила).

Пунктом 1.1. Правил визначено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством.

Пунктом 2.6 Правил визначено, що разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті.

За змістом п.2.11 Правил факти, зазначені в заяві, а також записи у свідоцтвах про державну реєстрацію актів цивільного стану та в інших поданих заявником документах, якщо вони викликають сумніви щодо їх достовірності, можуть бути перевірені відділом державної реєстрації актів цивільного стану шляхом направлення запитів до відповідних установ, організацій для затребування необхідних документів.

Пунктом 2.12 Правил передбачено, що на підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому за формою, наведеною в додатку 2. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мають бути чітко вказані причини відмови та зазначено про можливість її оскарження в судовому порядку.

Підпунктом 2.13.12 пункту 2.13 Правил, яким визначаються підстави для внесення змін в актові записи цивільного стану, зокрема передбачено, що таке внесення можливе також і в інших окремих випадках, якщо це не суперечить чинному законодавству України.

Відповідно до пункту 2.15 Правил передбачено випадки, коли складається висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану, зокрема, відповідно до пункту 2.15.9 цього пункту висновок складається, якщо під час державної реєстрації акту цивільного стану були допущені помилки (перекручення, пропуск відомостей, окремих слів або граматичні помилки чи вказані неправильні відомості).

Підставами для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану та рішення, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану; постанова адміністративного суду (підпункти 2.13.1, 2.13.2 п. 2.13 Правил).

Питання зміни національності громадянами України регулювалося Указом Президента України від 31.12.1991 року № 24 "Про порядок зміни громадянами України національності", відповідно до якого національність могла бути змінена особами, які при досягненні 16-річного віку та одержанні паспорта прийняли національність одного з батьків та бажали змінити її відповідно до національності другого з батьків. Зміна національності провадилася відділом внутрішніх справ виконавчого комітету районної, міської, районної у місті ради народних депутатів за місцем проживання заявника. Зміна національності допускалася також і щодо осіб, які обрали національність до прийняття цього Указу (вказаний Указ втратив чинність на підставі Указу Президента України від 27.01.1999 року № 70/99).

Чинним законодавством України не передбачено зазначення в актових записах цивільного стану та свідоцтвах про державну реєстрацію актів цивільного стану національності батьків дитини чи осіб, які вступають у шлюб. Тим самим забезпечується рівність усіх незалежно від національності чи етнічного походження, а також право особи вільно обирати та відновлювати національність, як це передбачено ст. 11 Закону України "Про національні меншини в Україні". Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Згідно зі ст. 300 Цивільного кодексу України особа має право на індивідуальність, на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Таке право підпадає під захист ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка передбачає, що кожна людина має право на повагу до її особистого і сімейного життя. Держава не може втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом та у випадках, необхідних у демократичному суспільстві в інтересах національної і громадської безпеки.

Стаття 11 Конституції України передбачає, що держава сприяє як консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій і культури, так і розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності національних меншин в Україні.

Згідно зі ст. 3 Рамкової конвенції про захист національних меншин (ратифікована Законом України від 09.12.1997 року № 703/97-ВР) кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв`язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29.05.2019 року у справі № 398/4017/18 (номер в ЄДРСР 82188573) дійшла висновку, що відмова від фіксації національності в офіційних документах, що посвідчують особу, та актових записах цивільного стану і відповідних свідоцтвах про державну реєстрацію актів цивільного стану повністю відповідає ст. 24 Конституції України, яка гарантує рівність громадян, зокрема, незалежно від етнічного походження, а також ст. 11 Закону "Про національні меншини в Україні". Національна належність особи є актом її особистого самовизначення і жодним чином не впливає на публічно-правові відносини такої особи з державою, фіксація факту національності особи в документі, що її посвідчує, чи в актових записах громадянського стану, створила б перешкоду вільному обранню чи відновленню національності, оскільки поставила б таке обрання чи відновлення у залежність від рішення державного органу.

Суд не заперечує право позивача на збереження або відновлення своєї національності, однак у даному випадку відповідні обставини не можуть бути встановлені адміністративним судом при оскарженні особою рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, оскільки національна належність особи є актом особистого самовизначення особи і жодним чином не впливає на її публічно-правові відносини з державою.

Як вже зазначено судом, в актовому записі про народження позивача за № НОМЕР_6 від 03.02.1956 року, національність батька значиться "українець", матері "українка".

Згідно запису акту про народження № 156 від 18.05.1932 року, свідоцтва про народження матері позивача НОМЕР_3 виданого Проскуров Гор бюро загс 30.12.1948 року, батьком матері позивача значиться ОСОБА_8 , за національністю "росіянин", матір`ю - ОСОБА_9 , за національністю "полька". Відомості про національність матері позивача відсутні (а.с.13).

З огляду на те, що в свідоцтві про народження національність ОСОБА_6 не визначено, а інших документів, які посвідчують вказану особу позивачем не надано, суд дійшов висновку про те, що відповідачем правомірно відмовлено позивачу у внесенні змін до актового запису про народження. Позивачем не надано жодного документа, який би свідчив про помилки чи перекручення у зазначенні національності її матері, що допущені у свідоцтві про її народження.

Крім того, на думку суду, позивач помилково ототожнює такі поняття як "внесення змін до акту цивільного стану" та "встановлення певних фактів, що мають юридичне значення", у даному випадку щодо встановлення приналежності особи до певної національності.

У пункті 1 розділу Висновки Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про узагальнення практики вирішення адміністративними судами спорів, які виникають у зв`язку з відмовою органу державної реєстрації актів цивільного стану" від 29.09.2016 №12 вказано, що предметом спору щодо відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану, внести зміни до актового запису цивільного стану за заявою особи є власне рішення, дії чи бездіяльність відповідного органу, а не наявність в особи особистого немайнового права. При розгляді справ, пов`язаних з відмовою органу державної реєстрації актів цивільного стану, неприпустимим є вихід адміністративного суду за межі публічно - правових аспектів справи і встановлення юридичних фактів, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану. Суд не уповноважений перевіряти достовірність обставин, засвідчених поданими документами, чи іншим способом встановлювати юридичні факти, оскільки такі справи належать до цивільної юрисдикції і вирішуються, зокрема, у порядку окремого провадження.

У даній справі, при вирішенні спору щодо оскаржуваного висновку про відмову у внесенні змін до акту цивільного стану, предметом розгляду є не визначення приналежності особи до певної національності, а законність висновку суб`єкта владних повноважень та його відповідність проаналізованим документам.

За таких обставин суд вважає, що відмова відповідача 1 у внесенні виправлень в актовий запис про народження № 74 від 03.02.1956 року - є правомірною, здійсненою у межах та в спосіб, встановлений діючим законодавством, відтак, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки представлений позивачем перелік підтверджуючих документів, на переконання суду, не давав жодних підстав для внесення відповідних змін.

Позовні вимоги про зобов`язання Мукачівського МВ РАЦС внести зміни до актового запису № 74 від 03.02.1956 року про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного Ужгородським МВ РАЦС, а саме: змінити у графі "національність матері дитини" з "українка" на "полька" - є похідними від позовних вимог про визнання протиправною відмови Мукачівського МВ РАЦС щодо внесення змін до актового запису № 74 від 03.02.1956 року про народження ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного Ужгородським МВ РАЦС, із зазначенням у графі національність матері дитини " Полька ", викладену у висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану від 18.09.2019 року, відтак, в задоволенні таких слід відмовити в зв`язку з відмовою в задоволенні вимоги щодо визнання протиправним рішення (відмови щодо внесення змін до актового запису) Мукачівського МВ РАЦС.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 19, 72, 77, 241 - 246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ) до Мукачівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Івано-Франківськ) (Закарпатська обл., м. Мукачево, вул. Ярослава Мудрого, буд. 35, ), Ужгородського міського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Івано-Франківськ) (Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Небесної Сотні, 5, ) про визнання відмови неправомірною та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

2. Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 255 КАС України, та може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення, а в разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини рішення - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Рейті