Справа № 415/2764/20
Суддя: Калмикова Ю. О.
Дата ухвалення: 2020-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 415/2764/20
Провадження № 2-а/415/280/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2020 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Калмикової Ю.О.,

за участю секретаря Кравченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Лисичанська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції батальйону №1 роти №2 Управління патрульної поліції в Луганській області лейтенанта поліції Кузнецова Сергія Вікторовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Описова частина

Зміст позовних вимог

До Лисичанського міського суду Луганської області надійшли матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції батальйону №1 роти №2 Управління патрульної поліції в Луганській області лейтенанта поліції Кузнецова Сергія Вікторовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилалася на те, що 06.04.2020 року за голуванням поліцейського 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Луганській області лейтенантом поліції Кузнецовим Сергієм Вікторовичем був розглянутий матеріал адміністративної справи, щодо звинувачення ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та було винесено постанову серії ЕАК № 2347744 від 06.04.2020, копію якої він отримав поштою 08.04.2020 року.

Як зазначено у постанові, що оскаржується, позивач, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21101 д.н. НОМЕР_1 , 06.04.2020 року о 10 годині 35 хвилин в м. Лисичанську, рухаючись по вул. Сосюри, керуючи ТЗ здійснив зупинку ТЗ ближче 30 м від посадкового майданчика для зупинки маршрутних ТЗ, а саме: на відстані 8 метрів від дорожнього знаку 5.41.1 пункт зупинки автобуса, чим порушив п.15.9.е ПДР - порушення зупинок ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних ТЗ, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП, за що на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Позивач заявляє, що не порушував ПДР в час та за обставинами, що були зазначені відповідачем в постанові.

Позивач зазначає, що спірна постанова у справі про адміністративне правопорушення прийнята з грубим порушенням вимог закону, не відповідає обставинам справи та є такою, що підлягає скасуванню.

Позивач наголошує, що обставини, на які посилався інспектор в постанові фактично були відсутні. Він посилається на ті обставини, що в м. Лисичанську, рухаючись по вул. Сосюри, 356, здійснив вимушену зупинку ТЗ, на узбіччі проїзної частини, у зв`язку з зупинкою роботи двигуна, після чого невідкладно ввімкнув аварійну світлову сигналізацію на ТЗ, виконавши п.15.14 Правил дорожнього руху, та почав усувати причину зупинки роботи двигуна, під час чого йому стало зле і він попрохав пасажира, що рухався разом з ним у ТЗ, купити йому ліки у аптеці, що була неподалік. Після цього до нього підійшли працівники поліції та повідомили йому, що він здійснив правопорушення та його буде притягнуто до адміністративної відповідальності. Позивач зазначав інспектору, що не порушував ПДР України та здійснив вимушену зупинку на узбіччі проїзної частини, у зв`язку з зупинкою роботи двигуна та після цього відразу увімкнув аварійну світлову сигналізацію на ТЗ, виконавши п.15.14 Правил дорожнього руху, і намагається усунути несправність двигуна.

Не зважаючи на пояснення Позивача та фактичні обставини у справі, без наявних та допустимих доказів, Відповідач склав постанову та притягнув Позивача до адміністративної відповідальності.

При цьому дії Відповідача були незаконними з таких підстав.

Вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху.

Пунктом 15.1 Правил дорожнього руху України передбачено, що зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватися у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Відповідно до п.15.14 Правил дорожнього руху у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9-9.11 цих Правил.

Згідно з статтею 18 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Частина 1 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» дозволяють водієві транспортного засобу відступати від вимог законодавства в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію», поліцейський зобов`язаний надавати невідкладну, зокрема до медичну і медичну, допомогу особам, які постраждали, внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я.

Згідно з п.1.5 Правил дорожнього руху, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог дорожнього знаку 3.34 «зупинку заборонено», за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Слід звернути увагу на те, що відповідачем в поставові зазначено (п. 9 Постанови), що ним, відповідачем, ні які докази (фото, відео та таке інше), крім відео з відео регістратора уі 202 0_0406_103405_1, відео з нагрудної камери dsух30054_вв0054 4426, НОМЕР_2 ; dsyx300086_вв0086 НОМЕР_3 додані не були. Тим самим, відповідач чітко зазначив, що будь-яких належних доказів здійснення правопорушення позивачем ПДД, у нього не має.

Постанову винесено «на місці вчинення правопорушення» (на дорозі) та відразу після того, як правопорушення, нібито, було вчинено.

Тим більше позивач не міг подати клопотання, скористатися правовою допомогою, тощо, за такої процедури.

Просив суд визнати незаконною та скасувати постанову серії ЕАК № 2347744 від 06.04.2020 року поліцейського 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Луганській області лейтенанта поліції Кузнецова Сергія Вікторовича про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладене стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн, а справу закрити.

Доводи особи, яка подала позов

Позовна заява мотивована тим, що позивач ОСОБА_1 вважає постанову серії ЕАК №2347744 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 06.04.2020 протиправною, у зв`язку з чим просить її скасувати.

Відзив на позовну заяву не надійшов. Відповідачем був наданий відеоматеріал правопорушення ОСОБА_1 від 06.04.2020.

Надходження позовної заяви та інших заяв до суду

27.04.2020 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 415/2764/20 було відкрито провадження у цій адміністративній справі.

30.04.2020 року відповідачем було надано письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності та долучено відеоматеріал правопорушення ОСОБА_1 від 06.04.2020.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав письмове клопотання, в якому проси справу розглянути за його відсутності.

Дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та зміст спірних правових відносин.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин, встановлені судом

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 2347744 від 06.04.2020 року, особа щодо якої розглядається справа ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 06.04.2020 року о 10 год. 35 хв. в м. Лисичанську по вул. В.Сосюри, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21101, номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку неподалік від місця зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушив вимоги п.п. 15.9 е ПДР України. Прийнято рішення щодо застосування до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2347744 від 06.04.2020 року протиправною, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Позивач не погоджуючись з обставинами, викладеними в постанові серії ЕАК № 2347744 від 06.04.2020 року, посилаючись на не порушення ним правил дорожнього руху та відсутність складу адміністративного правопорушення, скористався своїм правом і звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Мотивувальна частина

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 2347744 від 06.04.2020 року, особа щодо якої розглядається справа ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 06.04.2020 року о 10 год. 35 хв. в м. Лисичанську по вул. В.Сосюри, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21101, номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку неподалік від місця зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушив вимоги п.п. 15.9 е ПДР України. Прийнято рішення щодо застосування до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Пункт 15.9 е ПДР України передбачає, що зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

З п. 9 постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 2347744 від 06.04.2020 року вбачається, що до неї додається відео регістратора уі 202 0_0406_103405_1, відео з нагрудної камери dsух30054_вв06104426, НОМЕР_2 ; dsyx300086_вв0086 НОМЕР_3 .

Відповідачем наданий суду відеозапис на DVD-R диску з нагрудної камери інспектора УПП від 06.04.2020року відео з нагрудної камери dsух30054_вв0054 та dsyx300086_вв0086 НОМЕР_3 , на які є посилання в постанові, що оскаржується.

З дослідженого в судовому засіданні відеоматеріала, наданого суду, судом встановлено, що ОСОБА_1 , 06.04.2020 року о 10 год. 35 хв. в м. Лисичанську по вул. В.Сосюри, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21101, номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку неподалік від місця зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушив вимоги п.п. 15.9 е ПДР України.

Отже, судом встановлено, що на підтвердження факту порушення позивачем п. 15.9 е ПДР, відповідачем надані суду належні, допустимі та достатні докази.

За таких обставин суд приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2347744 від 06.04.2020 року складена з дотриманням норм статті 283 КУпАП .

Доводи позивача суд не приймає до уваги, адже вони є необґрунтованими та не спростовуються матеріалами справи та є такими, що свідчать про те, що позивач бажає уникнути відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції батальйону №1 роти №2 Управління патрульної поліції в Луганській області лейтенанта поліції Кузнецова Сергія Вікторовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 2, 72-90, 99, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції батальйону №1 роти №2 Управління патрульної поліції в Луганській області лейтенанта поліції Кузнецова Сергія Вікторовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, залишити без задоволення повністю.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2347744 від 06.04.2020 року, винесену патрульним поліції батальйону №1 роти №2 Управління патрульної поліції в Луганській області лейтенантом поліції Кузнецовим Сергієм Вікторовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, залишити без змін.

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Відповідач: інспектор патрульної поліції батальйону №1 роти №2 Управління патрульної поліції в Луганській області сержант поліції Кузнецов Сергій Вікторович, місце роботи за адресою: буд. 8, вул. Штейгерська, м. Лисичанськ, 93100, Луганська область, Україна, код ЄДРПОУ невідомо.

Повний текст судового рішення складено 22.05.2020

Суддя Ю. О. Калмикова