Справа № 636/803/20
Суддя: Оболєнська С. А.
Дата ухвалення: 2020-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Справа № 636/803/20
Провадження №2-а/636/25/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2020 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Оболєнської С.А.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - Гамоліної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Чугуївського міського суду Харківської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції в Київській області Уртадо Нещенко Беатріс про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти №3 батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції в Київській області Уртадо Нещенко Беатріс про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 678332 від 16.02.2020 року.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що 16.02.2020 року відповідачем винесено стосовно нього постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, в якій стверджується про порушення ним п.12.4 ПДР України. Зазначена постанова винесена безпідставно, з істотним порушенням його прав, не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню. Співробітник патрульної поліції, який виніс постанову, не був тією посадовою особою, яка фіксувала нібито перевищення швидкості руху. До нього підійшли дві інші особи, один з яких не представився. Ознайомитися на місці з реєстраційними документами та відповідними сертифікатами на прилад Трукам № 000722 не вдалося. Вимірювання швидкості руху відповідачем здійснено приладом із функцією фото- та відеофіксації не в автоматичному, а в ручному режимі. Відповідачем винесено постанову з істотним порушенням його прав та правових гарантій, тобто відразу на місці вчинення правопорушення, а тому він не мав часу та фізичної можливості скористатися своїми правами, подати докази, заявити клопотання, скористатися правовою допомогою. Відповідачем не складено протокол про адміністративне правопорушення, що не дало йому можливість висловити свою незгоду з винністю у вчиненні правопорушення, оскільки тільки в протоколі він міг би зафіксувати свою позицію, тому в оскаржуваній постанові ніяким чином його пояснення та незгода з винністю у вчиненні адміністративного правопорушення не відображені. Обвинувачення не підтверджене належними та допустимими доказами, має бути визнано таким, що ґрунтується на припущеннях. А відтак, постанова, винесена щодо нього відповідачем, є незаконною та невідповідною обставинам справи, тому підлягає скасуванню.

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 30.03.2020 року у зазначеній справі відкрито спрощене позовне провадження та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а також заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити та надав пояснення, аналогічні викладеним в ньому та відповіді на відзив.

Від інспектора роти №3 батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції в Київській області Уртадо Нещенко Беатріс до суду надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що твердження позивача, викладені в позові, є хибними, позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. ОСОБА_1 16.02.2020 року о 10-00 годині, керуючи транспортним засобом Lexus RX 300, н.з. НОМЕР_1 , за адресою: м. Бориспіль, вул. Киїівський шлях, 2, рухався зі видкістю 73 км/год, чим перевищив швидкість руху в населеному пункті на 23 км/год. Швидкість руху вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості руху TruCam LTI 20/20 ТС № 000722, чим порушив п.12.4 ПДР України. Факт правопорушення підтверджується постановою у справі про адміністративне правопорушення, винесеною компетентною службовою особою в межах своїх повноважень, відеозаписом приладу TruCam, який пройшов повірку, є придатним для застосування та може використовуватись працівниками поліції, на якому зафіксований факт вчинення правопорушення, та відеозаписом з нагрудної камери поліцейського. Розгляд справи відбувався на території, на яку поширюється юрисдикція органу, уповноваженого розглядати справу, а тому порядку розгляду справи не порушено. Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Відповідно до п.9 ст.31 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи: застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, тому твердження позивача з приводу того, що відповідач не мав права використовувати прилад із функціями фото- та відеофіксації не у автоматичному режимі, спростовуються. Позивач не надав жодних доказів своєї тези, які б підтвердили його доводи з приводу порушення його прав під час винесення постанови, а також того, що поліцейський не надав для ознайомлення документ (свідоцтво) на пристрій вимірювальної техніки TruCam LTI 20/20 ТС № 000722. Таким чином, розглядаючи дану справу, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому зазначено, що відповідач так і не спростував того, що інспектор, який виніс постанову, та інспектор, який вів фіксацію - дві різні особи, та не надав доказу, яка саме особа мала права відповідно до повноважень виносити постанову. В позові міститься твердження, що він рухався о 10-00 годині, тоді як в постанові, форма якої не відповідає законодавству, зазначено час 10-03 години. Час фіксації приладом може також не співпадати. Додатки до відзиву отримані ним не в повному обсязі, а саме - не надано диск з відеозаписом з приладу TruCam, номерний знак якої у відзиві не співпадає із зазначеним у постанові. Посадова особа не мала права використовувати застарілу форму постанови, і як наслідок вона не може бути прийнята судом до уваги. Оцінювати покази приладу TruCam 000722 як доказ підстав немає, оскільки він є спеціальним технічним засобом, який працює в автоматичному режимі, а оскаржувана постанова зазначає про фіксацію не в автоматичному режимі. Щодо твердження про місце розгляду адміністративної справи слід зазначити наступне. У своєму відзиві відповідач посилається на Рішення КСУ № 5-пр/2015 від 26.05.2015 року, яким дано тлумачення до ст.276 КУпАП «За місцем вчинення правопорушення», і співставляє його із законодавством, яке прийнято пізніше, що не витримує критики, оскільки рішення та висновки КСУ є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені. Посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Від відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив, відповідно до якого зазначено, що у відповіді на відзив стосовно зазначення часу та номерного знаку допущено технічну помилку. Так, в постанові зазначено, що правопорушення вчинено о 10-03 годині, а не о 10-00 годині, номерний знак транспортного засобу під керуванням позивача - АА8887НЕ. Не може бути визнано недоліком постанови невідповідність часу вчинення адміністративного правопорушення, зазначеного в постанові, та часу, зафіксованого на фото та відеоматеріалах, так як вказаний проміжок часу використаний для з`ясування того, чи було вчинено адміністративне правопорушення та встановлення обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Електронні докази - диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського та приладу TruCam подані до суду в оригінальній формі. Бланк постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідає технічним характеристикам згідно додатку 15 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, тому твердження позивача з приводу невідповідності форми постанови наказу № 1395 є необґрунтованими. ЗВТ, які були введені в експлуатацію до моменту виключення типу ЗВТ з Державного реєстру ЗВТ, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх повірки. У 2012 році затверджено тип ЗВТ «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI TruCam 20/20» та зареєстровано в Державному реєстрі ЗВТ за № УЗ3197-12, який згодом вилучений з Державного реєстру ЗВТ, оскільки не був поданий на періодичні державні випробування. Проте, ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності 01.01.2016 року, не передбачено проведення державних випробувань ЗВТ та внесення нових ЗВТ до Державного реєстру. Постановою КМУ від 04.06.2015 року № 374 затверджено перелік категорій законодавчо регульованих ЗВТ, що підлягають періодичній повірці, до яких належить і TruCam. Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку; може застосовувати такі превентивні заходи, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. З огляду на вищевикладене, пристрої TruCam, за умови позитивних результатів їх повірки, дозволяється використовувати для фіксації швидкості транспортних засобів. Докази, отримані шляхом такої фіксації, є належними та допустимими для підтвердження вчинення особою адміністративного правопорушення.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, вислухавши позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні в ній докази, приходить до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що 16.02.2020 року о 10:03 год. в м. Борисполі, на вул. Київський шлях, 2, інспектор роти №3 батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції в Київській області Уртадо Нещенко Беатріс виніс постанову ДПО18 № 678332 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП, в зв`язку з чим накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку з тим, що він 16.02.2020 року о 10:00 год. керував транспортним засобом Lexus RX 300, номерний знак НОМЕР_2 , на вул. Київський шлях, 2, в м. Бориспіль Київської області, зі швидкістю 73 км/год., порушивши швидкісний режим руху в місті, перевищив встановлення обмеження швидкості руху на 23 км/год., чим порушив п.12.4 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1ст. 122 КУпАП.

Як встановлено пунктом 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі по тексту ПДР), у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно з ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ч.ч.1, 4 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За нормами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як зазначено в оскаржуваній постанові, порушення визначеного п.12.4 ПДР обмеження швидкості руху, встановлено відповідачем за допомогою відповідного технічного засобу TruCam LTI 20/20.

На підтвердження вчинення позивачем порушення п.12.4 ПДР відповідачем надано до матеріалів справи диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського та фотознімком, зробленим за допомогою приладу лазерного вимірювача швидкості TruCam LTІ 20/20 (серійний номер ТС000722.

З оглянутих в судовому засіданні доказах вбачається, що саме транспортний засіб Lexus RX 300, номерний знак НОМЕР_2 , рухався зі швидкістю 73 км/год. При цьому вказаний автомобіль рухався один, а не в потоці інших автомобілів. Швидкість руху автомобіля перевищувала допустиму, що і було зафіксовано вимірювачем швидкості TruCam LТІ 20/20.

Крім того, на розміщеному на диску фотознімку зафіксовано місцезнаходження автомобіля: Київська область, м. Бориспіль, вул. Київський шлях, 2, дату та час вчинення правопорушення: 16.02.2020 року о 10-00 годині, серійний номер приладу TruCam: ТС000722, допустима швидкість - 50 км/год, швидкість руху автомобіля - 73 км/год.

Слід відмітити, що відомості про технічний засіб, яким зафіксовано правопорушення, - TruCam ТС000722, у відповідності до п. 4 ч.2 ст.283 КУпАП, внесені до оскаржуваної постанови (а.с.6).

Розбіжності в часі вчинення правопорушення (згідно з постановою відповідача - 10 год. 03 хв., відповідно до матеріалів фотофіксації - 10 год. 00 хв.), на думку суду, не спростовують факту порушення позивачем вимог п.12.4 ПДР, оскільки позивачем не заперечується той факт, що подія відбулася саме 16.02.2020 року, при цьому, як постанова відповідача, так і фотографія, зроблена з приладу TruCam LTІ 20/20, мають одну дату 16.02.2020, яка співпадає з датою вчинення відеозапису з нагрудної камери поліцейського, яким зафіксовано розгляд справи про адміністративне правопорушення.

В даному випадку основною та обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є протиправне діяння, час вчинення якого підтверджено відеоматеріалами, відсутність якого б виключала склад наведеного адміністративного правопорушення.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 28.11.2018 у справі № 537/1214/17, від 24.12.2019 у справі № 459/1801/17, яка в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є обов`язковою для врахування.

За таких умов розбіжність у часі вчинення правопорушення не розцінюється судом як обставина, що свідчить про неправильність складання постанови серії ДПО18 № 678332 від 16.02.2020 року.

З приводу доводів позивача про те, що дані з приладу TruCam 20/20 з серійним номером ТС 000722 не можна вважати належними доказами, оскільки саме цей прилад він не знайшов в реєстрі затверджених типів засобів вимірювальної техніки, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За визначенням, наведеним у ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Суд зазначає, що у спірних відносинах предметом доказування є встановлення факту наявності або відсутності факту правопорушення в діях позивача п.12.4 ПДР обмеження швидкості руху.

Відповідач, стверджуючи про вчинення позивачем вказаного правопорушення, посилається на відеозапис, зроблений за допомогою відповідного технічного засобу LTI TruCam 20/20.

Згідно зі ст.74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.75 КАС України).

Згідно з наявною в матеріалах справи копією сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012, затверджений тип засобу вимірювальної техніки Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI TruCam 20/20 зареєстровано в Державному реєстрі транспортних засобів вимірювальної техніки за № УЗ3197-12 (а.с.37).

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії експертного висновку від 27.09.2018 № 04/02/03-3008, виданого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, прилад із серійним номером ТС 000722 зазначений у додатку до цього експертного висновку як такий, що пройшов державну експертизу (а.с.38,39).

У 2015 році прилад Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI TruCam 20/20 був виключений з Державного реєстру транспортних засобів вимірювальної техніки, оскільки не був поданий на періодичні державні випробування.

Разом з тим, Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності з 01.01.2016, не передбачено проведення державної експертизи засобів вимірювальної техніки.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.16 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» оцінка відповідності законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки вимогам технічних регламентів проводиться у разі, коли це передбачено відповідними технічними регламентами.

Оцінку відповідності законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки вимогам технічних регламентів проводять виробники цих засобів, призначені органи з оцінки відповідності та інші суб`єкти, визначені у відповідних технічних регламентах або передбачених ними процедурах оцінки відповідності.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Повірка законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, проводиться, зокрема, науковими метрологічними центрами, метрологічними центрами та повірочними лабораторіями, уповноваженими на проведення повірки відповідних засобів (ч.5 ст.17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність»).

Як вбачається зі змісту свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/17469 від 27.11.2019, виданого ДП Укрметртестстандарт Мінекономрозвитку України, чинного до 27.11.2020, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 № ТС001161 (виробник Technology Inc., США), відповідає вимогам технічної документації на вимірювач, діапазон вимірювань швидкості від 2 км/год до 320 км/год, максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах 2 км/год (а.с.34).

Враховуючи викладене, прилад TruCam LTI 20/20 № ТС000722 пройшов повірку у встановленому законом порядку, за результатами якої було визнано його відповідність вимогам технічного регламенту, а відтак, є дозволеним до використання на території України.

Позивач в позовній заяви посилався на те, що вимірювання швидкості руху інспектором здійснено приладом із функцією фото- та відеофіксації, але не в автоматичному, а в ручному режимі.

Відповідно до 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб та забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, а саме застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Прилад TruCam - є засобом вимірювальної техніки.

Згідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», засоби вимірювальної техніки - це засоби вимірювань, вимірювальні системи, матеріальні міри, стандартні зразки та будь-які частини засобів вимірювань або вимірювальних систем, якщо ці частини можуть бути об`єктом спеціальних вимог та окремого оцінювання відповідності.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 № UА-МІ/1-2903- 2012.

У вищевказаному свідоцтві про повірку зазначено, що він може використовуватися в ручному та автоматичному режимі.

В листі Державного підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» в листі до Департаменту патрульної поліції від 01.10.2019 №22-38/49 зазначено, що лазерний вимірювач TruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCam також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортних засобів в автоматичному режимі.

Таким чином, суд дійшов висновку, про те, що підрозділи поліції можуть використовувати прилад TruCam як засіб вимірювальної техніки «лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 №ТС000722» як в ручному, так і в автоматичному режимах.

Отже, суд приходить до висновку, що свідоцтво про повірку № 22-01/17469 від 27.11.2020 року є свідченням належної повірки того приладу, яким зафіксований рух автомобіля позивача 16.02.2020 року, та вважає, що показання приладу TruCam LTI 20/20 з серійним номером ТС000722 здійснено уповноваженою особою та є належним і допустимим доказом вчинення позивачем порушення п.12.4 ПДР у розмінні ст.ст.73-75 КАС України.

Щодо посилання відповідача на не складення поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення та винесення постанови неповноважною особою суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч. 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частини перша, друга, третя і п`ята статті 122, статті 124-1 - 126.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

В статті 258 КУпАП зазначені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

За приписами ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу (ч. 4 ст. 258 КУпАП).

Твердження позивача про те, що йому не роз`яснені права, не вдалося ознайомитись з реєстраційними документами та відповідними сертифікатами на прилад TruCam ТС000722, не надано часу скористатися правовою допомогою, подати докази та заявити клопотання, спростовуються наданим відповідачем відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Так, зазначеним відеозаписом підтверджується, що ОСОБА_1 були роз`яснені права, будь-яких інших клопотань щодо надання можливості надати пояснення, подати докази або скористатися правовою допомогою позивачем заявлено не було.

Також, скаржником неправильно розуміються поняття "на місці вчинення правопорушення" і "за місцем його вчинення" з посиланням на Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року, № 5-рп/2015 "У справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення", оскільки словосполучення "за місцем його вчинення", застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України. Тоді як поняття "на місці вчинення правопорушення", визначене у статті 258 КУпАП, тлумачиться судом не на користь позивача.

Суд також враховує висновки, викладені Верховним судом в постанові від 17.05.2018 року по справі № 753/4366/17, згідно з якими, відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відтак подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

З приводу невідповідності форми оскаржуваної постанови слід зазначити наступне.

Відповідно до розділу 4 положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушенні у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу XIV цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі і у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв,, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладештя адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5, до цієї Інструкції.

Крім того, бланк постанови про накладення адміністративного стягнення по справі пре адміністративне правопорушення у сфері, забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідає технічним характеристикам згідно додатку 15 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395.

З огляду на викладене, суд вважає, що постанова серії ДПО18 № 678332 від 16.02.2020 року винесена відповідачем з дотриманням встановленої законом процедури та на підставі належних і допустимих доказів.

Слід зазначити, що позивачем під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не заперечувався факт руху зі швидкістю 73 км/год в м. Бориспіль по вул. Київський шлях, 2, однак, наразі позивач вважає, що факт вчинення ним порушення не зафіксовано належним чином, у зв`язку з чим постанова про накладення на нього адміністративного стягнення підлягає скасуванню.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі "O'Halloran and Francis v. the United Kingdom" будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний в першу чергу дотримуватись вимог ПДР України, не розраховуючи на те, що факт вчинення правопорушення не буде належним чином зафіксований.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оспорювана позивачем постанова винесена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені КУпАП, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо та своєчасно, тому підстав для її скасування немає.

Щодо доводів позивача про те, що відповідачем не було надано позивачеві диску з відеозаписом правопорушення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Згідно з ч.9 ст.79 КАС України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Суд зауважує, що диск, на ненадання якого посилається позивач, містить єдиний відеозапис з нагрудної камери поліцейського, яким зафіксовано процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення. При цьому, позивач був присутній під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно нього, отже, обізнаний з обставинами, за яких була розглянута справа та складена оскаржувана постанова, більше того, виклав свої міркування з приводу процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення у відповіді на відзив відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 8, 9, 72, 77, 242, 243-246, 286 КАС України, суд -

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції в Київській області Уртадо Нещенко Беатріс про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до або через Чугуївський міський суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІН НОМЕР_3 , паспорт НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: інспектор роти №3 батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції в Київській області Уртадо Нещенко Беатріс, адреса місцезнаходження: вул. Кошового, 4, м. Бориспіль Київської області.

Повний текст рішення виготовлений 20 травня 2020 року.

Суддя: С.А. Оболєнська