Справа № 415/8706/19
Суддя: Луньова Д. Ю.
Дата ухвалення: 2020-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 415/8706/19
Провадження № 2-а/415/61/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2020 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Луньової Д.Ю.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: вул. Штейгерська, буд. № 8, м. Лисичанськ, Луганська область, 93100), поліцейського взводу № 1, роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Єремєєва Михайла Сергійовича (місце знаходження: вул. Штейгерська, буд. № 8, м. Лисичанськ, Луганська область, 93100) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Лисичанського міського суду Луганської області з даним адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушеннясерії ЕАК № 1573724 від 30 вересня 2019 року.

В позовній заяві позивач зазначає, що 30 вересня 2019 року відносно нього відповідачем винесена постанова серії ЕАК № 1573724, якою притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.. Позивач не погоджується з твердженням про порушення ним п. 9.2 Правил дорожнього руху, оскільки рухався автомобільною дорогою та не здійснював перестроювання, поворот або розворот.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказує, що відповідач не надав жодного доказу вчинення ним адміністративного правопорушення, в графі 9 постанови не зазначив додатків, доказів в обґрунтування вчиненого правопорушення та порушив процесуальний порядок розгляду адміністративної справи.

Крім того, відповідачем не були роз`яснення права передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема право на правову допомогу, поліцейський залишив дане клопотання без розгляду.

Ухвалою судді Лисичанського міського суду Луганської області Луньової Д.Ю. від 14 травня 2020 року справу прийнято до провадження та призначено судове засідання, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Копії ухвали від 14 травня 2020 року було направлено позивачу та відповідачу в порядку, передбаченому ст. 268 КАС України.

Раніше, 31 січня 2020 року на адресу Лисичанського міського суду Луганської області від відповідача надійшло клопотання в якому він заперечив проти позовних вимог позивача, просив справу розглядати без його участі та долучив до матеріалів диск з відеозаписом.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи останній був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Оцінивши обставини, повідомлені позивачем у позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного.

Предметом судового дослідження в даному випадку є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Згідно оскаржуваної постанови серії ЕАК № 1573724 від 30 вересня 2019 року на водія ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП; в постанові щодо складу правопорушення зазначено наступне:

30 вересня 2019 року о 18 годині 05 хвилин за адресою вул. Окружна біля буд. № 32, у м. Лисичанську Луганської області, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом при повороті ліворуч не вказав сигнал відповідного напрямку світловим покажчиком повороту, чим порушив п. 9.2 «б» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП. На позивача накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

З постанови вбачається, що вчинення адміністративного правопорушення зафіксоване бодікамерою ВВ00094 та регістратором Xiaomi CA31AHUSCR1822CD8540DSD.

Розглядаючи справу по суті, суд робить наступні висновки.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При накладенні адміністративного стягнення посадова особа відповідно до вимог ч. 3 ст. 33, ст. 34, ст. 35 КУпАП повинна врахувати характер і тяжкість порушення, особу порушника, конкретні обставини вчинення порушення, зазначити докази на підтвердження складу правопорушення.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно пункту 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

З постанови у справі про накладення адміністративного стягнення серія ЕАК № 1573724 від 30 вересня 2019 року вбачається, що в ній зазначено технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, який був використаний під час встановлення правопорушення та накладення адміністративного стягнення, та вказано назву відеозапису «ВВ00094, та відео з реєстратора Xiaomi CA31AHUSCR1822CD8540DSD». Отже, твердження водія про невідповідність змісту оскарженої постанови вимогам ч. 3 ст. 283 КУпАП, в частині не зазначення відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, суд вважає необґрунтованим.

Відеозапис DSJX300049_BB0049, який містяться на диску, не зазначений в постанові про накладання адміністративного стягнення серії ЕАК № 1573724 від 30 вересня 2019 року, тому не може вважатись належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Зазначена правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 24 лютого 2019 року по справі № 592/5576/17, які суд, відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України, враховує при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Дослідивши відео з реєстратора Xiaomi CA31AHUSCR1822CD8540DSD, суд приходить до висновку, що безспірних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення відповідачем не надано. Вказаним відеозаписом неможливо підтвердити порушення позивачем п. 9.2 «б» Правил дорожнього руху через віддаленість автомобіля патрульної поліції до транспортного засобу позивача та якість наданого відеозапису.

Інших достатніх доказів, на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, відео файл DSJX300094_BB0094 та матеріали справи не містять. Однак зазначений відео файл спростовує доводи позивача, про порушення його прав передбачених ст. 268 КУпАП, оскільки на відеозаписі зафіксований розгляд справи під час якого відповідач роз`яснив ОСОБА_1 його права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, жодного клопотання позивач не заявив, крім того суд з`ясував, що під час розгляду справи позивач спілкувався зі своїм захисником, який консультував останнього по телефону. Тому зазначені доводи позивача суд не враховує.

При цьому, суд зазначає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує його фіксування, що є доказом вчинення правопорушення.

При цьому, сама постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки викладення обставин правопорушення, без його фіксації, не може бути належним доказом.

Суд враховує презумпцію невинуватості (презумпцію правомірності дії) особи, яка притягається до відповідальності. Суд також враховує, що обов`язок по доказуванню наявності події та складу адміністративного правопорушення (відповідно порушення водієм ПДРУ) покладається на особу, що притягає водія до відповідальності. Суд не може робити припущень та тлумачити докази таким чином, щоб всі сумніви у них використовувались проти особи, що притягається до відповідальності. Беззаперечних та достатніх доказів того, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом, порушив п. 9.2 «б» ПДР відповідачем не надано.

Оскільки суду не надано достатніх доказів, і не спростовані твердження водія, а також виходячи з принципу презумпції невинуватості, суд робить висновок, що оскаржувана постанова є необґрунтованою, порушення водієм п. 9.2 «б» ПДРУ не доведене, подія та склад зазначеного в постанові адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, не доведені.

Таким чином, оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Оскільки при розгляді справи встановлено недотримання відповідачем вимог закону щодо збирання доказів і доказування події та складу адміністративного правопорушення та притягнення особи до адміністративної відповідальності то оскаржувана постанова судом скасовується.

Крім того, суд враховує, що відповідач, достовірно знаючи про наявність даного спору у суді, не подав відзиву, маючи достатньо часу для цього, - що за приписами КАСУ може розглядатись як визнання ним позову.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАСУ, суд може прийняти рішення про скасування постанови та закриття провадження у справі, або (п.2) - скасувати постанову та надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу.

Враховуючи конкретні обставини, проаналізувавши у сукупності всі подані докази, суд дійшов висновку, що в межах наданих доказів не доведено наявність в діях позивача події та складу адміністративного правопорушення та порушена процедура притягнення позивача до адміністративної відповідальності тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за даним фактом за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 2, 5-10, 72-77, 242-246, 257, 268-272, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції та поліцейського взводу № 1, роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Єремєєва Михайла Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1573724 по справі про адміністративне правопорушення від 30 вересня 2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі ч. 2 ст. 271 КАС України копії рішення невідкладно надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до ст. 286 КАС України апеляційну скаргу на судове рішення може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до Першого апеляційного адміністративного суду з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Д.Ю. Луньова