Справа № 380/214/20
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2020-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/214/20
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без розгляду
20 травня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючий-суддя Кедик М.В.,

секретар судового засідання Курпіта П.І.,

за участю:

позивач ОСОБА_1 ,

представник відповідача не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові питання про залишення позову без розгляду у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить суд:

- визнати бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проявилась у ненадісланні документів ОСОБА_1 до розпорядника бюджетних коштів (комісії Міністерства оборони України з розгляду питань пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової допомоги та компенсаційних сум), який уповноважений приймати рішення про призначення або відмову одноразової грошової допомоги;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 направити документи ОСОБА_1 для прийняття рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, як особі з інвалідністю ІІІ групи захворювання, поранення, травма, Так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 09.10.2014 органами МСЕК ОСОБА_1 встановлено 10 % втрати працездатності внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби. У подальшому, з 03.01.2018 позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного із виконанням обов`язків військової служби. Стверджує, що відповідно до положень Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" він має право на отримання відповідної одноразової грошової допомоги, при звернені за призначенням допомоги надані всі необхідні документи, визначені постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві".

Ухвалою від 14.01.2020 суддя відкрила спрощене провадження в адміністративній справі, відповідачу запропоновано у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали подати відзив на позовну заяву.

Ухвалою від 03.04.2020 суд ухвалив перейти із спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 380/214/20 за правилами загального позовного провадження.

У судовому засіданні суд поставив на обговорення питання щодо залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до адміністративного суду.

Позивач у підготовчому засіданні щодо залишення позовної заяви без розгляду заперечив, подав виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та пояснення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 у період з 15.06.2014 по 11.07.2014, брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, що підтверджується копією довідки військової частини НОМЕР_1 від 25.03.2015 № 4784 про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України та є учасником бойових дій (посвідчення від 15.06.2015 серії НОМЕР_2 ).

З наявної в матеріалах справи копії витягу з протоколу засідання військово-лікарської комісії Західного регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця від 07.10.2014 № 474 вбачається, що поранення (11.07.2014) солдата ОСОБА_1 факт та обставини якого підтверджені довідкою командира в/ч пп НОМЕР_3 № 2159 від 03.09.2014 та довідкою ВЛК хірургічного та неврологічного профілів ВМКЦ Західного регіону від 22.07.2014 № 576/1, по якому він на підставі ст. 81 гр. II наказу МО України № 402 2008 року (зі змінами) був визнаний «Потребує відпустки за станом здоров`я на сорок п`ять календарних днів»: - Поранення: «Незміцнілі шкірні рубці поперекової та куприкової ділянок після операцій: первинної хірургічної обробки (12.07.2014) повторної хірургічної обробки, накладання первино-відстрочених швів на рану поперекової ділянки справа (17.07.2014) з приводу їх вогнепальних (11.07.2014) уламкових сліпих поранень.» поранення, Так, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби.

13.10.2014 органами МСЕК позивачу встановлено 10% втрати працездатності внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (довідка МСЕК серія 12 ААА № 000090 від 13.10.2014).

Відповідно до довідки до акту огляду серії 12ААА № 823929 від 23.01.2018 ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби.

У зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою від 18.01.2018 про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням йому ІІІ групи інвалідності пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби разом із пакетом документів.

Листом від 06.02.2018 № 1279 військовий комісаріат ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомив ОСОБА_1 , що оскільки групу інвалідності ОСОБА_1 встановлено понад дворічний термін після первинного встановлення ступення втрати працездатності, отже відсутні підстави для подання висновку про можливість призначення та виплати одноразової грошової допомоги.

Не погоджуючись із вказаним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

При цьому для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як встановлено судовим розглядом, предметом оскарження у цій справі, є визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проявилась у ненадісланні документів ОСОБА_1 до розпорядника бюджетних коштів (комісії Міністерства оборони України з розгляду питань пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової допомоги та компенсаційних сум), який уповноважений приймати рішення про призначення або відмову одноразової грошової допомоги.

Суд зазначає, що листом від 06.02.2018 № 1279 військовий комісаріат ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомив ОСОБА_1 про відсутність підстави для подання висновку про можливість призначення та виплати одноразової грошової допомоги.

Отже, позивачу ще у лютому 2018 року було відомо про факт відмови надсилати документи до розпорядника бюджетних коштів, який уповноважений приймати рішення про призначення або відмову одноразової грошової допомоги.

Проте до суду із даним позовом ОСОБА_1 звернувся лише 09.01.2020.

Вказане не заперечується позивачем у судовому засіданні.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (ратифіковано Україною 17.07.1997) гарантується право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Враховуючи той факт, що право на справедливий суд займає основне місце у системі глобальних цінностей демократичного суспільства, Європейський суд з прав людини у своїй практиці пропонує досить широке його тлумачення.

Відповідно до частини другої статті 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 № 3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За практикою Європейського Суду з прав людини, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Водночас, як зазначив Європейський Суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності від 30.08.2006 (справа «Каменівська проти України»), право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії», зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

У пункті 44 рішення Європейського суду з прав людини «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та пункті 54 рішення «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 зазначено, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

На підставі вище зазначеного, суд дійшов висновку, що вважаючи свої права порушеними позивач не скористався правом на звернення до суду у строки, визначені КАС України.

Суд зауважує, що станом на 20.05.2020 позивач не заявив про поновлення строку звернення до адміністративного суду з визначенням об`єктивних причин, які обумовили неможливість своєчасного звернення до суду.

Посилання позивача на те, що він був позбавлений фізичної можливості звернутись до суду у визначений строк внаслідок хвороби та необхідність тривалого лікування, судом відхиляються, адже в матеріалах справи відсутні докази безперервного перебування позивача на лікарняному в період з лютого 2018 року по 09.01.2020.

За приписами ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно з пунктом 8 частини 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи зазначене, та те, що позивач пропустив строк звернення до адміністративного суду, жодних причин, які об`єктивно ускладнювали або унеможливлювали реалізацію прав позивача у встановлений строк, позивач не навів і таких судом не знайшов, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду.

Керуючись ст. ст. 9, 44, 122, 123, 240, 248 КАС України, суд -

у х в а л и в :
Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статями 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідні положення цього Кодексу.

Згідно з пунктом 3 Розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені для апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений 22.05.2020.

Суддя Кедик М.В.