Справа № 826/11850/17
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2019-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

30 травня 2019 року справа №826/11850/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кузьменка В.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Кеара" (далі по тексту - позивач, ТОВ "Кеара")
до1. Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі по тексту - відповідач 1, ДПІ у Голосіївському районі) 2. Державної фіскальної служби України (далі по тексту - відповідач 2, ДФС України)
про1) визнання протиправними дій відповідачів щодо неприйняття податкових накладних ТОВ "Кеара" від 03 квітня 2017 року №1, №2, від 04 квітня 2017 року №3, №4, від 05 квітня 2017 року №5, від 16 березня 2017 року №5, №6, №7, №8, №9, №10, №11, від 17 березня 2017 року №12, №13, №14, №15, від 19 березня 2017 року №16, від 20 березня 2017 року №17, №18, №19, №20, №21, №22, №23, від 21 березня 2017 року №24, №25, №26, №27, №28, від 22 березня 2017 року №29, №30, №31, №32, №33, №34, №35, від 23 червня 2017 року №36, від 24 березня 2017 року №37, №38, №39, №40, від 25 березня 2016 року №42, від 27 березня 2017 року №43, №44, №45, №46, №47, від 28 березня 2017 року №48, №49, №51, №52, від 29 березня 2017 року №53, від 30 березня 2017 року №55, №56, від 31 березня 2017 року №57, №58, №59, №60, №61, №62, №63, №64, №65; 2) визнати податкові накладні ТОВ "Кеара" від 03 квітня 2017 року №1, №2, від 04 квітня 2017 року №3, №4, від 05 квітня 2017 року №5, від 16 березня 2017 року №5, №6, №7, №8, №9, №10, №11, від 17 березня 2017 року №12, №13, №14, №15, від 19 березня 2017 року №16, від 20 березня 2017 року №17, №18, №19, №20, №21, №22, №23, від 21 березня 2017 року №24, №25, №26, №27, №28, від 22 березня 2017 року №29, №30, №31, №32, №33, №34, №35, від 23 червня 2017 року №36, від 24 березня 2017 року №37, №38, №39, №40, від 25 березня 2016 року №42, від 27 березня 2017 року №43, №44, №45, №46, №47, від 28 березня 2017 року №48, №49, №51, №52, від 29 березня 2017 року №53, від 30 березня 2017 року №55, №56, від 31 березня 2017 року №57, №58, №59, №60, №61, №62, №63, №64, №65 прийнятими та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх надіслання

В С Т А Н О В И В:

Позивач, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, оскільки вважає протиправною відмову відповідачів зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, складені ТОВ "Кеара", оскільки Податковим кодексом України визначено обов`язок з реєстрації податкових накладних та не визначено можливих підстав для відмови у реєстрації податкових накладних.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 вересня 2017 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 жовтня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/11850/17, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Відповідачами не подано відзиву на адміністративний позов та доказів на підтвердження правомірності вчинення дій щодо неприйняття податкових накладних.

В судове засідання 12 вересня 2017 року представник позивача до суду не прибув, попередньо подавши клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження, представник відповідача до суду також не прибув; на підставі частини третьої статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на наступне.

ТОВ "Кеара" направлено до ДФС України засобами телекомунікаційного зв`язку податкові накладні від 03 квітня 2017 року №1, №2, від 04 квітня 2017 року №3, №4, від 05 квітня 2017 року №5, від 16 березня 2017 року №5, №6, №7, №8, №9, №10, №11, від 17 березня 2017 року №12, №13, №14, №15, від 19 березня 2017 року №16, від 20 березня 2017 року №17, №18, №19, №20, №21, №22, №23, від 21 березня 2017 року №24, №25, №26, №27, №28, від 22 березня 2017 року №29, №30, №31, №32, №33, №34, №35, від 23 червня 2017 року №36, від 24 березня 2017 року №37, №38, №39, №40, від 25 березня 2016 року №42, від 27 березня 2017 року №43, №44, №45, №46, №47, від 28 березня 2017 року №48, №49, №51, №52, від 29 березня 2017 року №53, від 30 березня 2017 року №55, №56, від 31 березня 2017 року №57, №58, №59, №60, №61, №62, №63, №64, №65.

Згідно з наявним у справі копіями квитанцій вказані податкові накладні доставлені до центрального рівня, однак, не прийняті, у зв`язку із наступною помилкою: "Порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв`язку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 №233, а саме: - . Можливо розірвано Договір про визнання електронної звітності".

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Пункт 201.10 статті 201 Податкового кодексу України встановлює, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Покупцю товарів/послуг податкова накладна / розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законодавства щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

З наведених правових норм вбачається, що ДФС Україна зобов`язана зареєструвати надіслані постачальником податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних, за умови їх відповідності вимогам, передбаченим пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України.

Разом з тим, суд звертає увагу, що згідно наявних в матеріалах справи квитанцій відповідачем 2 не виявлено порушень пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України в частині форми та змісту надісланих позивачем податкових накладних.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Згідно з пунктом 7 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 (далі по тексту - Порядок) після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі до ДФС здійснюється їх розшифрування, перевіряється електронний цифровий підпис, визначається відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому в установленому порядку, та у разі відсутності причин для відмови проводиться їх реєстрація.

Відповідно до пункту 8 Порядку для підтвердження прийняття податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації платникові податку, який здійснює реєстрацію, видається квитанція в електронній формі, у якій наводяться реквізити зазначених документів, відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому в установленому порядку, результати перевірки електронного цифрового підпису, інформація про постачальника (продавця) товарів (послуг), дата і час прийняття, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова накладна та/або розрахунок коригування. Квитанція, на яку накладається електронний цифровий підпис ДФС, підлягає шифруванню та надсилається платникові податку, який здійснює реєстрацію, засобами телекомунікаційного зв`язку. Примірник квитанції в електронній формі зберігається у ДФС.

Пункт 9 Порядку визначає, що причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є:

1) наявність помилок під час заповнення податкової накладної;

2) відсутність в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;

3) факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;

4) порушення вимог щодо наявності суми податку, обчисленої відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 Податкового кодексу України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.);

5) порушення вимог, установлених пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 Податкового кодексу України.

Суд звертає увагу, що відповідачами також не наведено підстав для відмови у прийнятті податкових накладних, які передбачені пунктом 9 Порядку.

У свою чергу вказана відповідачем 2 помилка "Порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв`язку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 №233, а саме: - . Можливо розірвано Договір про визнання електронної звітності" не є обставиною для відмови у прийняті податкових накладних ТОВ "Кеара", що визначені пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України та пунктом 9 Порядку.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Однак, відповідачем 2 не надано суду будь-яких доказів на підтвердження того, що на момент надіслання позивачем спірних податкових накладних для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних договір про визнання електронної звітності, укладений між ТОВ "Кеара" та контролюючими органом за місцем реєстрації, був розірваний чи призупинений.

Таким чином, дії ДФС України щодо відмови у прийняті податкових накладних ТОВ "Кеара" від 03 квітня 2017 року №1, №2, від 04 квітня 2017 року №3, №4, від 05 квітня 2017 року №5, від 16 березня 2017 року №5, №6, №7, №8, №9, №10, №11, від 17 березня 2017 року №12, №13, №14, №15, від 19 березня 2017 року №16, від 20 березня 2017 року №17, №18, №19, №20, №21, №22, №23, від 21 березня 2017 року №24, №25, №26, №27, №28, від 22 березня 2017 року №29, №30, №31, №32, №33, №34, №35, від 23 червня 2017 року №36, від 24 березня 2017 року №37, №38, №39, №40, від 25 березня 2016 року №42, від 27 березня 2017 року №43, №44, №45, №46, №47, від 28 березня 2017 року №48, №49, №51, №52, від 29 березня 2017 року №53, від 30 березня 2017 року №55, №56, від 31 березня 2017 року №57, №58, №59, №60, №61, №62, №63, №64, №65 суперечать нормам Податкового кодексу України та Порядку, а тому є протиправними.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Частиною четвертою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У свою чергу пунктом 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що підставою застосування цього положення є визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Враховуючи протиправність дій відповідача щодо відмови у прийнятті спірних податкових накладних, суд за необхідне зобов`язати відповідача 2 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, складені ТОВ "Кеара" від 03 квітня 2017 року №1, №2, від 04 квітня 2017 року №3, №4, від 05 квітня 2017 року №5, від 16 березня 2017 року №5, №6, №7, №8, №9, №10, №11, від 17 березня 2017 року №12, №13, №14, №15, від 19 березня 2017 року №16, від 20 березня 2017 року №17, №18, №19, №20, №21, №22, №23, від 21 березня 2017 року №24, №25, №26, №27, №28, від 22 березня 2017 року №29, №30, №31, №32, №33, №34, №35, від 23 червня 2017 року №36, від 24 березня 2017 року №37, №38, №39, №40, від 25 березня 2016 року №42, від 27 березня 2017 року №43, №44, №45, №46, №47, від 28 березня 2017 року №48, №49, №51, №52, від 29 березня 2017 року №53, від 30 березня 2017 року №55, №56, від 31 березня 2017 року №57, №58, №59, №60, №61, №62, №63, №64, №65, та, як наслідок, визнання зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних вказаних податкових накладних датою (операційним днем) і часом, коли такі накладні були подані.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачами не доведено правомірність своєї поведінки з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ "Кеара" підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, на користь позивача належить стягнути сплачену ним суду судового збору у розмірі 3 200,00 грн. за подання адміністративного позову майнового характеру за рахунок бюджетних асигнувань ДФС України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Кеара" задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо відмови у прийняті податкових накладних Товариства з обмеженою відповідальністю "Кеара" від 03 квітня 2017 року №1, №2, від 04 квітня 2017 року №3, №4, від 05 квітня 2017 року №5, від 16 березня 2017 року №5, №6, №7, №8, №9, №10, №11, від 17 березня 2017 року №12, №13, №14, №15, від 19 березня 2017 року №16, від 20 березня 2017 року №17, №18, №19, №20, №21, №22, №23, від 21 березня 2017 року №24, №25, №26, №27, №28, від 22 березня 2017 року №29, №30, №31, №32, №33, №34, №35, від 23 червня 2017 року №36, від 24 березня 2017 року №37, №38, №39, №40, від 25 березня 2016 року №42, від 27 березня 2017 року №43, №44, №45, №46, №47, від 28 березня 2017 року №48, №49, №51, №52, від 29 березня 2017 року №53, від 30 березня 2017 року №55, №56, від 31 березня 2017 року №57, №58, №59, №60, №61, №62, №63, №64, №65.

3. Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю "Кеара" від 03 квітня 2017 року №1, №2, від 04 квітня 2017 року №3, №4, від 05 квітня 2017 року №5, від 16 березня 2017 року №5, №6, №7, №8, №9, №10, №11, від 17 березня 2017 року №12, №13, №14, №15, від 19 березня 2017 року №16, від 20 березня 2017 року №17, №18, №19, №20, №21, №22, №23, від 21 березня 2017 року №24, №25, №26, №27, №28, від 22 березня 2017 року №29, №30, №31, №32, №33, №34, №35, від 23 червня 2017 року №36, від 24 березня 2017 року №37, №38, №39, №40, від 25 березня 2016 року №42, від 27 березня 2017 року №43, №44, №45, №46, №47, від 28 березня 2017 року №48, №49, №51, №52, від 29 березня 2017 року №53, від 30 березня 2017 року №55, №56, від 31 березня 2017 року №57, №58, №59, №60, №61, №62, №63, №64 і вважати їх прийнятими та зареєстрованими протягом операційного дня, коли їх було надіслано - 11 квітня 2017 року; від 31 березня 2017 року №65 і вважати її прийнятою та зареєстрованою протягом операційного дня, коли її було надіслано - 12 квітня 2017 року.

4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кеара" понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 200,00 грн. (три тисячі двісті гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Товариство з обмеженою відповідальності "Кеара" (02002, м. Київ, вул. О. Туманяна, 15-А; ідентифікаційний код 41013901);

Державна податкова інспекція у Голосіївському району Головного управління ДФС у м. Києві (01033, м. Київ, вул. Жилянська, 23; ідентифікаційний код 39468461);

Державна фіскальна служба України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8; ідентифікаційний код 39292197).

Суддя В.А. Кузьменко