Справа № 221/962/20
Суддя: Писанець Н. В.
Дата ухвалення: 2020-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2020 року м.Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді - ПИСАНЕЦЬ Н.В.,

При секретарі Гуровій Л.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Волноваха адміністративний позов ОСОБА_1 до Заступника начальника управління поліції в метрополітені м.Києва Коломієць С.І. про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до заступника начальника управління поліції в метрополітені м.Києва Коломієць С.І. про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді попередження серії ГАА №785849 від 30.01.2020 року, як незаконно постановлену без доказів його вини. На думку позивача, оскаржувана постанова є протиправною, оскільки винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства України, а саме - без всебічного та об`єктивного з`ясування поліцейським обставин справи, при відсутності достатніх доказів його винуватості в адміністративному правопорушенні.

Зокрема, позивач зазначає, що 29.01.2020 року о 18:50 годин він знаходився у вестибюлі метрополітену «Арсенальна» м. Київа, придбав жетон и хотів пройти через турнікет. В цей час до нього підійшов поліцейський Божий жетон №0035657 і запропонував пройти до відділу поліції метрополітену, мотивуючи перевіркою документів і встановлення особи. У відділу відносно нього намагалися скласти протокол за ч.1 ст. 178 КУпАП, мотивуючи тим що він знаходиться у стані алкогольного сп`яніння та не придбав жетон. Оскільки позивач був з цим не згоден, він намагався подати свої письмові пояснення та клопотання, вимагав провести відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, але йому відмовили в цьому. Вважаючи порушеними його права, він вимагав покликати командира взводу управління поліції в метрополітені. Свідок події був лише один - ОСОБА_2 . Коли приїхав заступник командира взводу Управління поліції в метрополітені м. Києва лейтенант поліції ОСОБА_3 відразу почав складати протокол. Потім привели другого свідка ОСОБА_4 , який навіть не бачив усієї події. Позивач повідомляв, що перед тим, як складати адміністративні матеріали, йому потрібно роз`яснити його права та обов`язки, а також надати перед початком розгляду справи можливість написати клопотання, пояснення та пройти огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, надати докази інкримінованого правопорушення. У вищевказаному йому було відмовлено. Після чого, відносно позивача було складено протокол, під час складання, позивачеві не надавалась можливість вказати в протоколі в повному обсязі свої пояснення і поставити підпис. Зауважує, що від підпису він не відмовлявся, та поліцейські не давали йому протокол тому, що не хотіли щоб він дописав свої пояснення та зауваження.

30.01.2020 року з метою з`ясування обставин, які стались 29.01.2020 р. позивач прибув до Управління поліції метрополітену за адресою вул. Ярославська 20. м. Київ о 10:00 годин щодо розгляду адміністративної справи. Однак, його впустили до Управління, потім до нього підійшов командир взводу Управління поліції метрополітену м. Київ та перебуваючи з ним за межами управління, під час розмови він повідомив, що відповідно до ч.1 ст. 178 КУпАП позивача притягнуто до відповідальності у вигляді попередження і через декілька годин він скине йому на «вайбер» копію постанови ГАА №785849 від 30.01.2020р.

Враховуючи наведене, позивач просить суд визнати дії заступника командира взводу Управління поліції в метрополітені м. Київ лейтенанта поліції Гармідер О.В. щодо винесення протоколу серія АПР18 №149229 від 29.01.2020 року - неправомірними. Визнати дії заступника начальника управління поліції в метрополітені м. Києві полковника поліції Коломііїця С.І. щодо винесення постанови серія ГАА №785849 від 30.01.2020року - неправомірними. Скасувати постанову заступника начальника управління поліції в метрополітені м. Києві полковника поліції Коломііїця С.І. по справі про адміністративні правопорушення щодо притягнення ОСОБА_5 за ч.1 ст. 178 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Позивач ОСОБА_1 будучи належним чином сповіщеним про час та дату розгляду справи до зали суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_6 до зали судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. При цьому, відзиву на позов відповідачем надано не було.

Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 14.02.2020 року було відкрито провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 23.04.2020року було закрито підготовче судове засідання та призначено судовий розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 .

Оскільки обидві сторони у справі в судове засідання не з`явилися, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, для розгляду справи немає перешкод, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на підставі ч.3 ст.194, ч.9 ст.205 КАС України.

Аналізуючи письмові докази у справі, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у зв`язку з наступним.

Із копії постанови у справі про адміністративне правопорушення від 30.01.2020 року вбачається, що цю постанову було складено заступником начальника управління поліції в метрополітені м.Києва Коломієць С.І. щодо ОСОБА_1 за ст. 178 ч.1 КУпАП у зв`язку із знаходженням в громадському місці - у вестибюлі метрополітену «Арсенальна» м. Київа в п`яному вигляді, чим було ображено людську гідність та громадську мораль. Посадовою особою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Проте така постанова не відповідає вимогам закону з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КУпАП оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З матеріалів справи вбачається, що позивач заперечує проти вчинення ним правопорушення та зазначені твердження позивача відповідачем не спростовані.

Так, відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 , зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Натомість, в мотивувальній частині постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ГАА №785849 від 30.01.2020року відсутні посилання на докази, якими обґрунтовується рішення посадової особи про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП у вигляді попередження, в тому числі відсутні письмові пояснення самого ОСОБА_1 про обставини вчинення правопорушення.

В ході судового розгляду, відповідачем жодними належними та допустимими доказами не доведено перед судом факту вчинення позивачем зазначеного у оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення, зокрема, не представлено відео- або фото фіксації можливого порушення правил дорожнього руху, а також не надано чітких відомостей щодо суті правопорушення.

Згідно ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Також Законом України «Про Національну поліцію» та «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (надалі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395, передбачена можливість застосовувати відеофіксацію обставин правопорушення, в тому числі використовувати відеорегістратори.

Тому, враховуючи зазначені обставини, надати оцінку обставинам можливого правопорушення та відповідно законності винесення постанови працівником поліції у суду об`єктивної можливості не має.

Також судом не встановлено, яким чином давав оцінку та досліджував докази відповідач, на підставі яких даних дійшов висновку про вчинення позивачем правопорушення та виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, піддавши позивача адміністративному стягненню.

При цьому у відповідності до вимог чинного адміністративного судочинства, зокрема ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином за відсутності об`єктивних, достовірних та допустимих доказів, які не зазначені в оскаржуваній постанові, спростувати пояснення позивача немає можливості, і будь-які сумніви з приводу наявності вини трактуються на користь позивача, оскільки наявні у справі докази, зокрема, постанова не дають суду підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 178 КУпАП.

Аналогічна правова позиція викладена постановою Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від 15.11.2018 року у справі №524/5536/17.

За вказаних обставин, суд дійшов до висновку про задоволення позову у частині скасування постанови серії ГАА №785849 від 30.01.2020 року по справі про адміністративне правопорушення, якою позивача визнано винним за ч. 1 ст.178 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження та закриття провадження по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності. При цьому, суд зауважує, що предметом розгляду даної справи є постанова серії ГАА №785849 від 30.01.2020 року, у зв`язку із чим, надання оцінки діям інших осіб не передбачено вимогами ст..245 КАС України.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 77, 242, 245, 246, 286 КАС України, ст.ст. 178 ч.1, 247 п.1, 256, 283, 288, 293 КУпАП, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_7 задовольнити частково.

Постанову серії ГАА №785849 від 30.01.2020року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.178 ч.1 КпАП України - скасувати, справу закрити.

Відмовити у задоволенні інших позовних вимог.

Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з дня її проголошення.

Суддя: Н.В.ПИСАНЕЦЬ