Справа № 819/1339/17
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2020-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 травня 2020 року

Київ

справа №819/1339/17

адміністративне провадження №К/9901/13111/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Уханенка С.А.,

суддів - Кашпур О.В., Радишевської О.Р.,

перевіривши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кавійчик Віти Петрівни на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, за участю третьої особи - Тернопільської митниці ДФС, про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню та скасування постанов державного виконавця,

В С Т А Н О В И В:

12 травня 2020 року представник ОСОБА_1 - адвокат Кавійчик В. П. повторно подала касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2018 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

У касаційній скарзі представник заявника просить поновити пропущений процесуальний строк, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не отримував копію оскаржуваного судового рішення, оскільки проживає в Італії, а повний текст оскаржуваного судового рішення видано його представнику лише 16 квітня 2020 року.

Відповідно до частин першої, другої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень Львівським апеляційним адміністративним судом прийнято постанову 31 липня 2018 року у відкритому судовому засіданні з викликом сторін, повний текст судових рішень складено 06 серпня 2018 року, тому останній день строку на касаційне оскарження (з урахуванням вихідних днів) припадав на 07 вересня 2019 року, а скаргу подано 12 травня 2020 року.

Відповідно до приписів частини третьої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження віднесено до повноважень судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Для поновлення процесуальних строків суд зобов`язаний указати обґрунтовані та об`єктивні підстави, за яких пропущений строк підлягає поновленню. Водночас наявність таких підстав вимагає від суду аналізу дій заявника, які він, у розумні інтервали часу, мав вживати, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження та перевірки доказів, які мають підтверджувати ці обставини.

Учасник справи зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх стадіях розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від дій, які свідчать про затягування розгляду справи, а також максимально використовувати всі засоби законодавства та інформаційного забезпечення для прискорення процедури слухання.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Кавійчик В.П. послалася на те, що позивач не отримував оскаржуване судове рішення, проте жодних належних та допустимих доказів, що це підтверджують не надала та не зазначила жодних об`єктивних обставин, які перешкоджали ОСОБА_1 до квітня 2020 року дізнатись про рух його справи у суді апеляційної інстанції та отримати оскаржуване судове рішення.

Водночас представником заявника не наведено жодних обґрунтованих мотивів, за яких скаргу на судове рішення подано більше ніж через рік та дев`ять місяців з дня його проголошення. Належних та допустимих доказів, що це підтверджують також не надано.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що вказані підстави пропуску строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки заявником не зазначено жодних поважних підстав пропуску процесуального строку та не надано належних та допустимих доказів, що підтверджують ці обставини.

Крім того, касаційна скарга не відповідає вимогам статті 330 КАС України, оскільки у порушення вимог частини четвертої цієї статті до касаційної скарги не додано документ про сплату судового збору у розмірах ставок, установлених Законом України «Про судовий збір».

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду) за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а майнового - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 7 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Абзацом другим частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» установлено, що з 01 січня 2019 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 1 600,00 грн.

З позовом про визнання такими, що не підлягають виконанню виконавчих документів та скасування постанов державного виконавця позивач звернувся у серпні 2017 року.

Відповідно до частини четвертої статті 6 Закону України «Про судовий збір» якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Представник заявника просить переглянути і скасувати рішення суду апеляційної інстанції в частині скасування рішення суду першої інстанції, яким задоволено його позовні вимоги щодо скасування постанов державного виконавця у виконавчих провадженнях ВП № 53413362, ВП № 53412325, ВП №53413396, ВП № 53413232, ВП № 53413242, ВП № 53412716, ВП № 53413007, ВП № 53412862, ВП №53412505, ВП № 53413101та ВП № 53412926. Отже ціна позову за одинадцять вимог немайнового характеру складає 7040,00 грн (640,00х11). Тому розмір судового збору за подання та розгляд касаційної скарги становить 14080,00 грн (7040,00 грн х 200%).

До касаційної скарги додано квитанцію від 22 квітня 2020 року про сплату 3756,83 грн судового збору. Тому заявнику необхідно доплатити 10323,17 грн судового збору.

Таким чином, заявнику необхідно надіслати заяву про поновлення процесуального строку, у якій зазначити поважні та об`єктивні обставини, що перешкоджали позивачу дізнатися про рух його справи у суді апеляційної інстанції до квітня 2020 рок, навести обґрунтовані мотиви, за яких скаргу на судове рішення подано більше ніж через рік та дев`ять місяців з дня його проголошення та надати належні та допустимі докази, що це підтверджують. До цієї заяви додати документ про сплату судового збору.

Реквізити для сплати судового збору: УК у Печерському районі/Печерський район/22030102; рахунок отримувача: UA UA0026007; ; код банку отримувача: 899998; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)"; призначення платежу: "*;101; _____ (код ЄДРПОУ/реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України в установлених законом випадках); судовий збір, за позовом _____ (ПІБ/назва), Верховний Суд (Касаційний адміністративний суд)"; символ звітності банку: 207.

Відповідно до вимог частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Керуючись статтями 169, 248, 332 КАС України,

У Х В А Л И В:

1.Відмовити представнику ОСОБА_1 - адвокату Кавійчик Віті Петрівні у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

2. Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кавійчик Віти Петрівни на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, за участю третьої особи - Тернопільської митниці ДФС, про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню та скасування постанов державного виконавця залишити без руху.

3. Надати заявнику касаційної скарги строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

4. Роз`яснити, що в разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений судом строк у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: С.А. Уханенко

Судді: О.Р. Радишевська

О.В. Кашпур