Справа № 200/298/20-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2020-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 року справа №200/298/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

зал судового засідання у приміщенні суду за адресою: м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохіна А.А.

Сіваченка І.В.

за участю секретаря судового засідання Кобець О.А.,

за участю сторін по справі:

позивач: не з`явився

відповідач: Пономарьов А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" в особі Костянтинівського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства на рішення Донецького окружного адміністративного суду (суддя Череповський Є.В.) від 12 березня 2020 року (повний текст складено 17 березня 2020 року у м.Слов`янську) по справі №200/298/20-а за позовом Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" в особі Костянтинівського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства до Головного управління ДПС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення рішення від 01.10.2019 року № , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення рішення від 01.10.2019 року № .

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12 березня 2020 року в задоволені адміністративного позову відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким скасувати податкове повідомлення рішення від 01.10.2019 року № про сплату штрафних (фінансових) санкцій (штрафу у сумі 340,00 грн.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Позивач вважає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що сертифікати Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" про настання обставин непереробної сили №1735 від 25.11.2014 року, №1736 від 25.11.2014 року та Костянтинівського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" №1216 від 29.10.2014 року було отримано до 18.12.2014 року, тобто за іншим регламентом Торгово-промислової палати України. На час звернення до Торгово-промислової палати із заявою про засвідчення форс-мажорних обставин діяв регламент засвідчення Торгово-промислової палати України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин, затверджений рішенням Президії ТПП України від 15.07.2014 року №40(3), який набув чинності з 25.07.2014 року. Позивач зазначив, що відповідно п.6.2 Регламенту, форс-мажорні обставини засвідчуються за заявою зацікавленої особи, зокрема по податкових та інших зобов`язаннях/обов`язках, виконання яких настало згідно з законодавчим чи іншим нормативним актом або може настати найближчим часом і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. В свою чергу, нові положення щодо необхідності засвідчення форс-мажорних обставин по окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язкам було закріплено у новому Регламенті засвідчення ТПП України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин, затверджений рішенням Президії ТПП України від 18.12.2014 року №44(5), набув чинності з 17.12.2014 року, на який посилався суд першої інстанції. Регламент №44(5) набув чинності з 17.12.2014 року, тобто пізніше ніж було отримано сертифікати №№1735, 1736,1216 ТПП України. Крім того, зважаючи на той факт, що строк дії сертифікатів ТПП України визначається моментом завершення антитерористичної операції, яка на даний час триває, отримання додаткового сертифікату стосовно спірних податкових відносин, відповідно до положень Регламенту №44(5) на думку позивача не є обов`язковим, оскільки дія наданих до суду сертифікатів розповсюджується на ці відносини.

Відповідач проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі.

Позивач, у судове засідання не прибув, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» зареєстроване як юридична особа, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесений запис, в стані припинення не перебуває.

В структуру КП «Компанія «Вода Донбасу» входить серед інших відокремлений підрозділ без статусу юридичної особи - Костянтинівське виробниче управління водопровідно - каналізаційного господарства комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу», зареєстроване як платник податків в державній податковій інспекції у м. Костянтинівка Головного управління ДФС у Донецькій області.

Місцезнаходження Костянтинівського виробничого управління водопровідно - каналізаційного господарства комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» зареєстроване за адресою: 85106, Донецька обл., м. Костянтинівка, вул.. П.Ангеліної, 15.

Відповідачем проведено камеральну перевірку своєчасності подання податкової декларації з рентної плати, за результатами якої складено акт від 30.08.2019р. № 388/05-99-43-08/35887472, яким встановлено не подання податкових декларацій з рентної плати (розрахунок з рентної плати за спеціальне використання води) за І та ІІ квартал 2019 року у порушення вимог п.п.49.18.2 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України.

На підставі цього акту відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 01.10.2019р. № , яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у сумі 340 грн. за платежем «надходження рентної плати за спеціальне використання води від підприємства ЖКГ».

Факт не подання податкових декларацій з рентної плати (розрахунок з рентної плати за спеціальне використання води) за І та ІІ квартал 2019 року позивачем не оспорюється. Однак, застосування штрафних санкцій позивач вважає безпідставним з огляду на приписи статті 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» №1669-VII та наявність у нього Сертифікатів Торгово-промислової палати України про настання обставин непереборної сили № 1735 від 25.11.2014р., № 1736 від 25.11.2014р., № 1216 від 29.10.2014р..

Відповідно до п. 258.1.1 ст. 258 Податкового кодексу України на платника рентної плати покладається відповідальність за правильність обчислення, повноту і своєчасність її внесення до бюджету, а також за своєчасність подання контролюючим органам відповідних податкових декларацій згідно із нормами цього Кодексу та інших законодавчих актів.

У пункті 120.1 статті 120 Податкового кодексу встановлено, що неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Указом Президента України № 405/2014 від 14 квітня 2014 року введено в дію рішення РНБО України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення Антитерористичної операції (далі - АТО) на території Донецької і Луганської областей.

З метою забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення,02 вересня 2014 року прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII (надалі Закон №1669) (в редакції, чинної у спірний період), згідно до статті 1 якого період проведення антитерористичної операції це час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Виходячи з наведених приписів, датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14.04.2014року. На час вирішення справи Президентом України Указ про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України не приймався, тобто, період проведення АТО триває.

На виконання Закону №1669 розпорядженнями Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30 жовтня 2014 р. та від 02.12.2015р. №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, згідно з додатком до якого, до зазначених населених пунктів належить, зокрема, місто Костянтинівка та місто Маріуполь.

Відповідно до положень статті 10 Закону № 1669-VII протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Позивачем надано Сертифікати (висновок) Торгово-промислової палати України від 25 листопада 2014 року:

- №1735, яким засвідчено настання для КП «Компанія «Вода Донбасу» обставин непереборної сили з 10.06.2014 р. у відповідності до пунктів 100.4 і 100.5 статті 100 Податкового Кодексу України, при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються справлення та сплати податків та обов`язкових платежів;

- №1736, яким засвідчено настання для КП «Компанія «Вода Донбасу» обставин непереборної сили з 10.06.2014 р., у відповідності до норм пунктів 102.6-102.7 Податкового Кодексу України, при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України для продовження граничного строку подачі податкових декларацій.

- № 1216 від 29.10.2014р., яким засвідчено наявність обставин непереборної сили з 10.06.2014р. для Костянтинівського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства КП «Компанія «Вода Донбасу» у відповідності до пунктів 100.4 і 100.5 статті 100 Податкового Кодексу України, при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються справлення та сплати податків та обов`язкових платежів.

Статтею 14 -1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» (в редакції від 02.09.2014р.) визначено, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Частиною першою статті 14 вказаного вище Закону визначено, що Торгово-промислова палата України здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, інших законів, нормативно-правових актів та свого Статуту.

Порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) визначений Регламентом засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), що затверджений Рішенням Президії Торгово-промислової палати України від 18.12.2014р. №44(5), який набрав чинності з 18.12.2014 р. та чинний на момент виникнення спірних правовідносин.

Статтею 6.1 вказаного Регламенту передбачено, що підставою для засвідчення форс-мажорних обставин є наявність однієї або більше форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), перелічених у ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» в редакції від 02.09.2014р., а також визначених сторонами за договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими, відомчими та/чи іншими нормативними актами, які вплинули на зобов`язання таким чином, що унеможливили його виконання у термін, передбачений відповідно договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими та/чи іншими нормативними актами.

Форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. До кожної окремої заяви додається окремий комплект документів (стаття 6.2.)

Якщо сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) виданий щодо обставин, які на момент його видачі тривають та період дії яких встановити неможливо, Заявник, після закінчення дії таких обставин, має право звернутися до ТПП України/регіональної ТПП для засвідчення форс-мажорних обставин за подальший період з дня, наступного за датою видачі сертифікату до дня їх закінчення. Засвідчення форс-мажорних обставин у такому випадку проводиться на загальних засадах відповідно до цього Регламенту.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку про те, що засвідченню підлягають форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) по кожному окремому податковому та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання якого настало згідно нормативно - правових актів проте таке виконання стало неможливим через наявність зазначених обставин. Сертифікат не може засвідчувати форс-мажорні обставини на майбутнє. У разі якщо сертифікат про форс-мажорні обставини виданий щодо обставин, які на момент його видачі тривають та період дії яких встановити неможливо, заявник, після закінчення дії таких обставин, має право звернутися до ТПП України для засвідчення форс-мажорних обставин за подальший період саме з дня, наступного за датою видачі сертифікату до дня їх закінчення.

Таким чином, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що надані позивачем Сертифікати не є належним доказом, які посвідчують обставини непереборної сили відносно не подання податкових декларацій з рентної плати (розрахунок з рентної плати за спеціальне використання води) за І та ІІ квартал 2019 року, оскільки видані більше ніж за чотири роки до спірних правовідносин, і фактично засвідчують обставини непереборної сили у період з 14.04.2014р. до моменту його видачі 29.10.2014р., 25.11.2014р..

Крім того, Сертифікатами від 25 листопада 2014 року №1735, від 29.10.2014р. № 1216 засвідчено наявність обставин непереборної сили у відповідності до пунктів 100.4 і 100.5 статті 100 Податкового Кодексу України, при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються справлення та сплати податків та обов`язкових платежів.

Пунктами 100.4 і 100.5 статті 100 Податкового Кодексу України врегульовано розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу платника податків .

Тобто, наведені сертифікати взагалі не стосуються засвідчення обставин неможливості своєчасного подання податкової декларації.

Зазначення у вказаних Сертифікатах того, що на момент їх видачі обставини непереборної сили тривають та дату закінчення їх терміну встановити неможливо не є доказом того, що такий Сертифікат засвідчує відповідні обставини безстроково, тобто на майбутнє, навпаки, враховуючи, що у грудні 2014 року, Порядок засвідчення форс-мажорних обставин був затверджений в новій редакції, який має застосовуватись до спірних правовідносин та в якому фактично було уточнено, що якщо на момент видачі Сертифікату обставини непереборної сили тривають та період дії яких встановити неможливо, то, заявник має право звернутися до ТПП України для засвідчення форс-мажорних обставин за подальший період саме з дня, наступного за датою видачі сертифікату.

Позивач не надав доказів звернення до ТПП України щодо засвідчення обставин непереборної сили стосовно неможливості подання податкових декларацій з рентної плати (розрахунок з рентної плати за спеціальне використання води) за І та ІІ квартал 2019 року.

В матеріалах справи також відсутні докази неможливості виконати свій обов`язок щодо подання податкових декларацій з рентної плати (розрахунок з рентної плати за спеціальне використання води) за І та ІІ квартал 2019 року, зокрема, наявність у вказаний період активних бойових дій в місці знаходження позивача, тимчасове призупинення прийому поштових відправлень у відділеннях поштового зв`язку, неналежна робота Інтернет-зв`язку тощо.

За таких обставин, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про те, що податкове повідомлення-рішення № від 01.10.2019 року на суму 340 грн. винесено обґрунтовано та законно.

Аналогічний правовий висновок був викладений Верховним судом у постанові від 01 жовтня 2019 року у справі №805/385/17-а, який у відповідності до вимог ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України правомірно було враховано судом першої інстанції до спірних правовідносин.

Посилання позивача на постанову Верховного суду від 14.03.2018р. у справі №805/1463/17-а колегією суддів не прийнято до уваги з огляду на відсутність в ній правових висновків щодо порядку засвідчення форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили).

Посилання позивача на Регламент засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затв. рішення президії ТПП України 15 липня 2014 року N 40(3), колегія суддів вважає безпідставним, оскільки на дату виникнення спірних правовідносин порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) був визначений Регламентом № 44(5).

Крім того, пунктом 6.2 Регламенту N 40(3) на який посилається позивач, було також визначено, що форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за заявою зацікавленої особи по кожному окремому договору, контракту, угоді тощо, а також по податкових та інших зобов`язаннях/обов`язках, виконання яких настало згідно з законодавчим чи іншим нормативним актом або може настати найближчим часом і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.

Позивачем не надано жодного доказу, що зазначені у Сертифікатах № 1735 від 25.11.2014р., №1736 від 25.11.2014р., № 1216 від 29.10.2014р. обставини, позбавляли позивача можливості майже через 5 років виконати свої зобов`язання щодо подання податкових декларацій з рентної плати (розрахунок з рентної плати за спеціальне використання води) за І та ІІ квартал 2019 року.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" в особі Костянтинівського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 березня 2020 року по справі №200/298/20-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 березня 2020 року по справі №200/298/20-а - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частина постанови прийнята у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 26 травня 2020 року.

Повне судове рішення складено 26 травня 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 26 травня 2020 року та підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк касаційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.В. Сіваченко