Справа № 802/1137/17-а
Суддя: Стеценко С.Г.
Дата ухвалення: 2020-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
Іменем України

21 травня 2020 року
Київ
справа №802/1137/17-а
адміністративне провадження №К/9901/21472/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Стеценка С.Г.,
суддів: Бучик А.Ю., Тацій Л.В.,
розглянувши в письмовому провадженні в касаційному порядку адміністративну справу №802/1137/17-а
за позовом ОСОБА_1
до Міністерства оборони України
третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1
про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити дії
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 05 вересня 2017 року (колегія у складі: головуючого судді Альчука М.П., суддів: Воробйової І.А., Чернюк А.Ю.) та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2017 року (колегія у складі: головуючого судді Білої Л.М., суддів: Граб Л.С. Гонтарука В. М.), -

В С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. В липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив: - визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо не призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, встановленої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"; - зобов`язати Міністерство оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у результаті отримання Ш групи інвалідності, отриманої внаслідок поранення та захворювання під час виконання обов`язків військової служби в країнах, де велися бойові дії - у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.
2. Позовні вимоги мотивовані протиправністю дій Міністерства оборони України щодо непризначення позивачу одноразової грошової допомоги, встановленої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у результаті отримання ІІІ групи інвалідності.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
3. Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 05 вересня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2017 року, в задоволенні позову відмовлено.
4. Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що у позивача відсутнє право на виплату одноразової грошової допомоги, оскільки він не підпадає під дію Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" в редакції від 01.01.2014 та від 06.04.2017 у зв`язку з тим, що дія вказаних норм поширюється на військовослужбовців та звільнених осіб, яким встановлено інвалідність після набуття чинності змін до даного Закону.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
5. У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 05 вересня 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2017 року, в якій просить скасувати рішення попередніх інстанцій та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.
6. В обґрунтування своїх вимог, скаржник зазначив про те, що право на отримання одноразової грошової допомоги після звільнення з військової служби мають особи, які отримали інвалідність внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, незалежно від часу настання інвалідності.
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
7. Вищий адміністративний суд України ухвалою від 8 листопада 2017 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 .
8. 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів». З цієї дати набула чинності нова редакція Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).
9. Згідно з підпунктом 4 пункту 1 Перехідних положень КАС України, касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
10. На виконання вимог підпункту 7 пункту 1 Перехідних положень справа була передана до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.
11. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.02.2018, визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Анцупова Т.О., судді: Стародуб О.П., Кравчук В.М., справу передано головуючому судді.
12. У зв`язку з обранням до Великої Палати Верховного Суду судді Анцупової Т.О., на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 13.06.2019 №740/0/78-19, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.06.2019, визначено колегію суддів для розгляду цієї справи у складі: головуючий суддя Стеценко С.Г., судді: Бучик А.Ю., Тацій Л.В.
13. Ухвалою Верховного Суду від 20 травня 2020 року справу призначено до касаційного розгляду в порядку письмового провадження з 21 травня 2020 року.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
14. Як встановлено судами попередніх інстанцій, ОСОБА_1 звільнений з військової служби 06.05.1982, є учасником бойових дій та інвалідом війни ІІI групи.
15. Відповідно до витягу з акту огляду у МСЕК до довідки № 059342 серія 2-18 АВ ОСОБА_1 встановлена ІІІ група інвалідності (первинний огляд) внаслідок поранення та захворювання, отриманого внаслідок виконання обов`язків військової служби. Огляд первинний, дата огляду 07.12.2004.
16. Згідно з виписки з акту огляду МСЕК від 16.12.2010 серія 10 ААА № 681672 під час повторного огляду позивачу безстроково встановлена ІІІ група інвалідності.
17. 13.08.2015 позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 з проханням виплатити йому одноразову грошову допомогу, зв`язку із інвалідністю, яка настала внаслідок поранення та захворювання отриманого при виконанні обов`язків військової служби в країнах, де велися бойові дії.
18. У відповідь на заяву позивача від 13.08.2015 про надання йому одноразової грошової допомоги Вінницький обласний військовий комісаріат листом від 25.08.2015 №12/2521 вказав на відсутність у пакеті наданих позивачем документів документу, який би підтверджував первинну дату встановлення інвалідності.
19. Разом із повторною заявою позивача до ІНФОРМАЦІЯ_2 від 16.03.2016 ним були надані копії витягу з акту огляду у МСЕК до довідки № 059342 серія 2-18 АВ (первинний огляд) та витяг з протоколу Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України від 8 жовтня 2004 року №717 про причинний зв`язок отримання поранення та захворювання під час війни в Афганістані, в якій містилась інформація, яка підтверджувала первинну дату встановлення інвалідності.
20. Листом від 21.03.2016 №12/978 ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомив позивача, що підстав для розгляду поданих документів немає у зв`язку з тим, що дія Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 та ст.16 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", нормами яких передбачена виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності, поширюється тільки на військовослужбовців та звільнених осіб, які отримали первинно інвалідність після 01.01.2014.
21. Не погоджуючись з такими діями ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивач звернувся до суду.
22. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.10.2016 у справі №127/20093/16-а позов задоволено. Визнано відмову ІНФОРМАЦІЯ_2 у нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності III групи внаслідок отриманого поранення, пов`язаного з виконанням інтернаціонального обов`язку, ОСОБА_1 неправомірною. Зобов`язано Вінницький обласний військовий комісаріат направити на розгляд до Міністерства оборони України пакет документів щодо здійснення нарахування та виплати одноразової грошової допомоги в разі настання III групи інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби ОСОБА_1 . Зобов`язано Міністерство оборони України розглянути документи, надані ІНФОРМАЦІЯ_3 та здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в разі настання III групи інвалідності, внаслідок виконання обов`язків військової служби у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.
23. Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12.01.2017 постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 18.10.2016 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії скасовано в частині зобов`язання Міністерства оборони України розглянути документи, надані ІНФОРМАЦІЯ_3 , та здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в разі настання III групи інвалідності, внаслідок виконання обов`язків військової служби у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. В цій частині ухвалено нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Міністерства оборони України відмовлено. В решті постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 18 жовтня 2016 року залишено без змін.
24. На виконання вказаних судових рішень Вінницький обласний військовий комісаріат 09.03.2017 листом № 12/849 направив пакет документів для виплати одноразової грошової допомоги до Департаменту фінансів Міністерства оборони України для прийняття рішення комісією з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби.
25. Фінансово-економічне управління Командування Сухопутних військ Збройних Сил України, за дорученням військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України, листом від 28.03.2017 №116/14/5/1026 повідомило позивача, що на даний час документи знаходяться на розгляді комісії, після прийняття рішення комісією та його затвердження Міністром оборони України, до обласного військового комісаріату будуть перераховані кошти для виплати одноразової допомоги.
26. Листом від 28.04.2017 №12/1395 Вінницький обласний військовий комісаріат повідомив позивача, що згідно з протоколом №36 від 07.04.2017 комісією з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, прийняте рішення про відмову у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги. Відмова мотивована тим, що позивачу інвалідність встановлена до 01.01.2014, тобто до набуття чинності нової редакції ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» та постанови КМУ від 25.12.2013 №975, якими передбачено право на виплату одноразової грошової допомоги.
27. Вважаючи дії відповідача щодо не призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, встановленої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" протиправними, позивач звернувся до суду.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
28. Частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
29. Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
30. Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу».
31. Статтею 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII встановлено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ).
32. Відповідно до частини дев`ятої статті 16-3 Закону №2011-ХІІ порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
33. Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975, прийнятою відповідно до пункту 2 статті 16-2 та пункту 9 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі- Порядок №975).
34. При цьому, пунктом 2 наведеної Постанови установлено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги:
- допомога, що була призначена, виплачується відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 № 499 (Офіційний вісник України, 2008 р., № 39, ст. 1298), Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2007 № 284 (Офіційний вісник України, 2007 р., № 14, ст. 532), і Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності співробітників кадрового складу розвідувальних органів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2007 № 1331 (Офіційний вісник України, 2007 р., № 89, ст. 3255);
- допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.
35. Відповідно до пункту 3 Порядку №975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є:
- у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть;
- у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
36. Предметом спору у цій справі є вимога нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу позивачу як інваліду ІІІ групи.
37. Третю групу інвалідності позивачу вперше було встановлено у 2004 році, а отже до спірних правовідносин підлягає застосуванню законодавство, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.
38. Статтею 16 Закону №2011-ХІІ (у редакції, чинній на час встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності вперше) передбачалося, що військовослужбовці, а також військовозобов`язані, призвані на збори, підлягають державному обов`язковому особистому страхуванню на випадок загибелі або смерті в розмірі 100-кратного мінімального прожиткового рівня населення України на час загибелі або смерті, а також в разі поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання, одержаних у період проходження служби (зборів), у розмірі, залежному від ступеня втрати працездатності, що визначається у відсотковому відношенні від загальної суми страхування на випадок загибелі або смерті. Умови страхування і порядок виплат страхових сум військовослужбовцям і військовозобов`язаним, призваним на збори, та членам їх сімей встановлюються Кабінетом Міністрів України.
39. Підпунктом «б» пункту 6 Умов державного обов`язкового особистого страхування військовослужбовців і військовозобов`язаних, призваних на збори, і порядок виплат їм та членам їх сімей страхових сум, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 19.08.1992 N488, встановлено, що НАСК «Оранта» виплачує страхові суми у разі втрати застрахованим працездатності, що сталася внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання, одержаних в період проходження служби (зборів), - у розмірі залежно від ступеня втрати працездатності, що визначається у процентному відношенні до загальної суми страхування на випадок загибелі або смерті.
40. Отже, позивач у зв`язку із встановленням йому ІІІ групи інвалідності набув право на отримання страхової суми за державним обов`язковим особистим страхуванням на умовах, визначених Постановою №488.
41. Право на отримання одноразової грошової допомоги безпосередньо пов`язане з датою встановлення інвалідності та, відповідно, визначається положенням законодавства, яке було чинним саме на той момент, та встановлювало, зокрема, порядок отримання та розмір такої допомоги. Наступна зміна законодавства не впливає на порядок отримання, розмір допомоги тощо, і це відповідає принципу правової визначеності як складової принципу верховенства права.
42. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 26.06.2018 у справі 750/5074/17, від 14.08.2018 у справі № 807/15426/18, від 26.10.2018 у справі № 820/2504/18.
43. В той же час, на зміну обсягу прав особи у сфері соціального захисту військовослужбовців, зокрема на отримання одноразової грошової допомоги, може впливати настання обставин, з якими законодавство прямо пов`язує рівень соціального захисту, зокрема зміна групи інвалідності або ступеня втрати працездатності, що передбачено Порядками № 499 та № 975.
44. Такий підхід відповідає правовій позиції, викладеній Верховним Судом у постанові від 22.03.2018 у справі № 278/307/17, відповідно до якої законодавством визначені однакові умови для виплати військовослужбовцям як страхових сум, так і одноразової грошової допомоги. «Обов`язкове особисте державне страхування» та «одноразова грошова допомога» є двома рівнозначними компенсаційними механізмами соціального захисту військовослужбовців, які спрямовані на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом. Відтак, у разі встановлення військовослужбовцю більшого відсотка втрати працездатності або у разі встановлення групи інвалідності, яка дає право на отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі, у нього виникає право на отримання відповідної допомоги, яка виплачується йому з урахуванням виплаченої раніше суми обов`язкового особистого державного страхування або одноразової грошової допомоги.
45. Разом з тим, періодичне підтвердження раніше встановленої групи інвалідності або відсотка втрати працездатності не є обставиною, яка спричиняє виникнення у військовослужбовця нових прав у сфері соціального захисту, якщо про це прямо не вказано у законодавстві, що регулює ці правовідносини.
46. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 20 лютого 2020 року у справі №564/806/17.
47. Таким чином, оскільки позивачу ІІІ групу інвалідності встановлено у 2004 році, а в 2010 році її підтверджено, то після встановлення вказаної групи інвалідності не виникало обставин, з якими Закон №2011-ХІІ пов`язує право на отримання одноразової грошової допомоги (встановлення більшого відсотка втрати працездатності, встановлення групи інвалідності, яка дає право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі), у зв`язку з чим суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку, що ОСОБА_1 не має права на отримання одноразової грошової допомоги як інвалід ІІІ групи на умовах Закону №2011-ХІІ.
48. Суд касаційної інстанції при прийнятті даного рішення також застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в п. 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії», заява № 303-A, п. 29).
49. Оцінюючи наведені сторонами аргументи, Верховний Суд виходить з такого, що всі аргументи скаржника, наведені в касаційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судами першої та апеляційної інстанцій, та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права, у касаційній скарзі не зазначено.
50. За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення судів попередніх інстанцій у цій справі є законними та обґрунтованими і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.
51. У відповідності до частини першої статті 350 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
52. Керуючись ст.ст. 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 05 вересня 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2017 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

С.Г. Стеценко
А.Ю. Бучик

Л.В. Тацій ,
Судді Верховного Суду