Справа № 808/1653/18
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2020-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

21 травня 2020 року (15 год.00 хв.)Справа № 808/1653/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Калашник Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Лузан К.Ю.,

представників: позивача Чулого І.С., відповідача - Остапенко Є.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Приватної фірми «Шико» до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області, третя особа: Виконавчий комітет Бердянської міської ради про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

02.05.2018 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватної фірми «ШИКО» (ПФ «Шико», позивач) до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування припису від 20.03.2018 №6 та постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 03.04.2018 № 7/1008-23.2/1030.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 20.03.2018 відповідачем було проведено позапланову перевірку дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті: «Будівництво двоповерхової будівлі для розміщення працівників бази відпочинку ПФ «Шико» за адресою: АДРЕСА_1 м. Бердянськ, вул. Макарова, 69. На підставі акту, складеного за результатами проведеної перевірки, відповідачем винесено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних стандартів, норм і правил від 20.03.2018 № 6 та постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 03.04.2018 №7/1008-23.2/1030. Позивач зазначає, що земельна ділянка площею 1,4181 га, по АДРЕСА_1 , належить позивачу на праві постійного користування. Право власності на комплекс будівель і споруд, власником яких є позивач, зареєстровано у встановленому законом порядку. На земельній ділянці позивачем було зведено тимчасову будівлю, призначену для знаходження в ній персоналу в літню пору року. Фактично, позапланова перевірка 20.03.2018 відповідачем не проводилась. Акт перевірки не ґрунтується на даних, об`єктивно і безпосередньо отриманих інспектором. Акт перевірки ґрунтується на неправильно встановлених даних та суб`єктивних, об`єктивно не підкріплених міркуваннях. Жодного заміру інспектор не виконував, в акті перевірки не зазначено джерело отримання інформації стосовно розмірів будівлі, товщини плити тощо. Жодної дії, для з`ясування обставини щодо заглиблення бетонної плити в ґрунт інспектор не вчиняв. Позивачем зведено тимчасову будівлю у порядку, встановленому законодавством, а притягнення до відповідальності є необґрунтованим.

Ухвалою від 10.05.2018 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання на 05.06.2018.

04.08.2018 до суду надійшов відзив, в якому відповідач зазначає, що з позовними вимогами не погоджується. В обґрунтування відзиву відповідач вказує, що 09.02.2018 на адресу відповідача надійшов лист гр. ОСОБА_1 щодо незаконної побудови позивачем будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 . На виконання покладених повноважень, на підставі направлення для проведення позапланової перевірки від 05.03.2018 № 102 відповідачем проведено позапланову перевірку додержання вимог містобудівного законодавства на об`єкті будівництва за вищезазначеною адресою. За результатами проведеної перевірки було встановлено, що відповідно до Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, відсутня інформація щодо видачі документів дозвільного та декларативного характеру на початок виконання підготовчих та будівельних робіт на об`єкт: «Будівництво двоповерхової будівлі для розміщення працівників б/в « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 ». Відповідачем наведено заперечення проти Експертного будівельно-технічного дослідження від 09.01.2018, виконаного ОСОБА_2 . Відповідачем зазначено, що фактично на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , розташована недобудована двоповерхова будівля з полегшених конструкцій (каркас з дерев`яного брусу, обшитий плитами ОСП та частковим утепленням плитами пінопласту, частково змонтовані внутрішні інженерні мережі електропостачання, водопроводу та каналізації, змонтовано сходи на другий поверх, змонтовані віконні та дверні блоки, влаштовано покрівлю з металочерепиці по дерев`яним балкам), двоповерхова будівля розташована на бетонній плиті товщиною приблизно 350 мм, яка заглиблена в ґрунтову основу. Відповідач також заперечив проти того, що господарча споруда з шумоізоляційним покриттям, а не утеплювачем, та проти твердження позивача, що фундамент не заглиблений у ґрунт, а розташований на поверхні ґрунту, з посиланням на матеріали фото фіксації об`єкта.

05.06.2018 позивач надав суду висновок будівельно-технічної судової експертизи від 04.06.2018 № 1226-05, складений судовим експертом ОСОБА_3 за листом замовлення від 10.05.2018 № 1226-05 директора ПФ «Шико» Шимана Ю.М. в порядку ст.104 КАС України.

14.06.2018 позивач до суду надійшла відповідь на відзив (вх. №18335), у якому позивача зазначив, що зміст відзиву повторює акт, складений за результатами проведеної перевірки 20.03.2018 і зводиться до спростування експертного будівельно-технічного дослідження від 09.01.2018, виконаного ОСОБА_2 . При проведенні перевірки відповідачем жодні заміри не проводились, про що свідчить, зокрема, і повсякчасне використання поняття «приблизно». Обставини, наведені у акті, складеному за результатами проведеної перевірки 20.03.2018 ґрунтуються на припущеннях. Натомість, наданий позивачем висновок будівельно-технічної судової експертизи від 04.06.2018 №1226-05, ґрунтується на обставинах, безпосередньо досліджених експертом ОСОБА_3 в ході натурального візуального огляду об`єкту дослідження зі зняттям відповідних замірів. Позивач вказує, що за наслідком проведеної 04.06.2018 експертом ОСОБА_3 будівельно-технічної судової експертизи, останній прийшов до обґрунтованого висновку, що за результатами натурного візуального огляду та камерального дослідження наданих документів встановлений факт приналежності двоповерхової будівлі для розміщення працівників за адресою: АДРЕСА_1 , до тимчасових будівель, так як її доволі швидко можливо демонтувати та знову побудувати на іншому фундаменті, тому що вона складається із збірно-розбірних елементів полегшеної конструкції.

Ухвалою суду від 05.07.2018 провадження у справі зупинено до 03.10.2018.

05.07.2018 на адресу суду надійшла заява Виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача (вх. №20900). В обґрунтування заявленого клопотання посилається на Закон України «Про благоустрій населених пунктів» та Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 21.10.2011 №244.

Ухвалою суду від 03.10.2018 поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 03.10.2018 залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимого щодо предмета спору на стороні відповідача - Виконавчий комітет Бердянської міської ради.

Ухвалою суду від 03.10.2018 продовжений строк підготовчого провадження у справі та відкладений розгляд справи до 22.10.2018.

Ухвалою суду від 22.10.2018 призначено експертизу у справі, проведення якої доручено Запорізькому відділенню Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз. На вирішення експерта (експертів) поставлено наступні питання: чи є спірна двоповерхова будівля, розташована за адресою АДРЕСА_2 об`єктом будівництва, право на будівництво якого забезпечується шляхом направлення та реєстрації повідомлення про початок виконання підготовчих та будівельних робіт, та чи є спірна двоповерхова будівля, розташована за адресою АДРЕСА_2 тимчасовою будівлею. Провадження у справі зупинено до закінчення будівельно-технічної експертизи та надходження її висновку до Запорізького окружного адміністративного суду.

28.01.2020 до суду надійшов висновок судової будівельно-технічної експертизи від 13.12.2019 №790-18, виконаної судовим експертом Запорізького відділення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України Майстренко Іваном Олександровичем на підставі ухвали суду від 22.10.2018.

На підставі розпорядження керівника апарату суду №84 від 18 лютого 2020 року «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справ» адміністративна справа № 808/1653/18 призначена на повторний автоматизований розподіл у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Батрак ОСОБА_4 . у зв`язку з хворобою, що передбачає тривале знаходження у лікарняному закладі.

Справа № 808/1653/18, автоматизованою системою документообігу суду 18 лютого 2020 року передана на розгляд судді Запорізького окружного адміністративного суду Калашник Ю.В.

Ухвалою суду від 19.02.2020 справа прийнята до провадження судді Калашник Ю.В., призначено підготовче засідання на 17.03.2020.

Розгляд справи відкладався до 07.04.2020.

Протокольною ухвалою суду від 07.04.2020 задоволено клопотання відповідача про виклик у судове засідання експерта Запорізького відділення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Майстренка І.О.

Розгляд справи відкладався до 21.04.2020.

Протокольною ухвалою суду від 21.04.2020 закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд справи по суті на 21.05.2020.

У судовому засіданні учасники справи надали пояснення.

Представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача проти позову заперечив.

Розглянувши та дослідивши надані учасниками справи докази, заслухавши пояснення учасників справи, судом встановлено наступне.

На підставі Державного акта на право постійного користування землею серії І-ЗП №000500 земельна ділянка площею 1,4181 га, розташована по АДРЕСА_2 , перебуває в постійному користування ПФ «ШИКО».

На вказаній земельній ділянці розміщено нерухоме майно - комплекс будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_2 , який належить на праві власності ПФ «ШИКО», що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 21.06.2012 серії САЕ № 259885.

09.02.2018 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області надійшов лист ОСОБА_1 щодо незаконної побудови будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_2 , з проханням здійснити перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

20.03.2018 посадовою особою Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області - головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу № 1 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області Масловим Максимом Сергійовичем проведено позапланову перевірку щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт на об`єкті: «Будівництво двоповерхової будівлі для розміщення працівників б/в « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_2 , замовник ПФ «Шико».

За результатами проведеної перевірки 20.03.2018 складений акт №119/20.03.2018, відповідно до змісту якого під час перевірки встановлено порушення ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ч.ч. 1, 2 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.п. 5, 11 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №466, а саме: на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 » було виконано будівельно-монтажні роботи з будівництва двоповерхової будівлі для розміщення працівників б/в «ШИКО» розміром приблизно 20.0х6.1м., а саме: влаштовано малозаглиблений фундамент з монолітної бетонної плити товщиною приблизно 350 мм, який сприймає навантаження від власної ваги двоповерхової будівлі, снігові та вітрові навантаження, навантаження від працівників б/в «ШИКО» та передає їх на основу, виконано горизонтальну гідроізоляцію фундаменту (між фундаментом та дерев`яними конструкціями), змонтовано каркас з дерев`яного брусу з обшивкою плитами ОСП, виконано утеплення зовнішніх стін плитами пінопласту з штукатуркою, змонтовано покрівлю з металочерепиці по дерев`яним балкам, заповнено віконні та дверні отвори блоками полівініхлоридними, влаштовано зходи на другий поверх, частково змонтовані внутрішні інженерні мережі електропостачання, водопроводу та каналізації; двоповерхова будівля на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 , є недобудованою, тобто знаходиться у стані будівництва та призначена для підприємницької діяльності ПФ «ШИКО»; будівельно-монтажні роботи з будівництва двоповерхової будівлі для розміщення працівників б/в «ШИКО» без отримання права на їх виконання, а саме без повідомлення про початок виконання будівельних робіт, клас наслідків (відповідальності) об`єкта згідно ДСТУ-Н Б В.1.2-16:2013 «Визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності об`єктів будівництва» - СС1.

20.03.2018 головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу №1 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області Масловим Максимом Сергійовичем складений протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, відповідальність за яке передбачена п. 2 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та видано припис № 6 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних стандартів, норм і правил, з вимогою привести об`єкт «Будівництво двоповерхової будівлі для розміщення працівників б/в « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_2 , у відповідність до вимог чинного законодавства у сфері містобудівної діяльності до 20.05.2018, та з вимогою з 20.03.2018 не виконувати будівельні роботи на об`єкті «Будівництво двоповерхової будівлі для розміщення працівників б/в « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_2 , до приведення його у відповідність до вимог чинного законодавства у сфері містобудівної діяльності.

03.04.2018 головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу №1 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області Масловим Максимом Сергійовичем винесено постанову №7/1008-23.2/1030 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, згідно з якою, позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 63 432,00 грн.

Не погодившись із прийнятим приписом та постановою про накладення штрафу, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлює Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції чинній, на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом. Порядок здійснення архітектурно-будівельного контролю визначається Кабінетом Міністрів України.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставою для проведення позапланової перевірки є, зокрема, - звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності (п. 6 ч. 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Підготовчі та будівельні роботи, які не відповідають вимогам законодавства, будівельним нормам, стандартам і правилам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без набуття права на їх виконання, підлягають зупиненню до усунення порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Згідно з ч. 3 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, - складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону (п. 2); у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил (п.п. а) п. 3 ч. 3 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності») та щодо зупинення підготовчих та будівельних робіт (п.п. б) п. 3 ч. 3 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Відповідно до ч.ч. 7, 9 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», постанови органів державного архітектурно-будівельного контролю можуть бути оскаржені до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, або до суду. Суб`єкт господарювання має право звернутися до суду щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553, визначено процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Механізм набуття права на виконання підготовчих та будівельних робіт визначено Порядком виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466 (зі змінами).

Відповідно до п. 2) ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» суб`єкти містобудування, які є замовниками будівництва об`єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення, зокрема, - виконання будівельних робіт без повідомлення про початок їх виконання, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні, вчинене щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), - у розмірі тридцяти шести прожиткових мінімумів для працездатних осіб

Частиною 2 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що перелік будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Станом на час проведення позапланової перевірки чинним був Перелік будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 № 406 (в редакції від 30.12.2017).

В матеріалах справи містяться два висновки будівельно-технічної судової експертизи, а саме:

- висновок будівельно-технічної судової експертизи від 04.06.2018 №1226-05, виконаної судовим експертом ОСОБА_3 , складений на замовлення позивача - ПФ «ШИКО» та поданий до суду в межах даної справи в порядку ст. 104 КАС України;

- висновок судової будівельно-технічної експертизи від 13.12.2019 №790-18, виконаної судовим експертом Запорізького відділення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України Майстренко Іваном Олександровичем на виконання ухвали суду від 22.10.2019.

За результатами проведеної будівельно-технічної експертизи (висновок від 04.06.2018 № 1226-05) експертом ОСОБА_3 встановлено факт приналежності двоповерхової будівлі для розміщення працівників за адресою: АДРЕСА_2 , до тимчасових будівель.

За результатами проведеної будівельно-технічної експертизи (висновок від 13.12.2019 № 790-18) судовим експертом Запорізького відділення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України ОСОБА_5 було встановлено, що двоповерхова будівля, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до конструктивних характеристик є тимчасовою будівлею. На питання щодо визначення чи є вищевказана будівля об`єктом будівництва, право на будівництво якого забезпечується шляхом направлення та реєстрації повідомлення про початок виконання підготовчих та будівельних робіт експертом ОСОБА_5 зазначено, що відповісти не надається за можливе, оскільки дане питання не відноситься до завдань, які вирішуються в рамках проведення будівельно-технічної експертизи та потребує надання оцінки законності проведення процедур, які регламентуються нормативно-правовими актами.

Зі змісту зазначених вище висновків будівельно-технічних експертиз вбачається, що глибина закладання фундаменту будівлі спірної будівлі прийнята без урахування глибини промерзання ґрунтів, відповідно до п. 8.5 ДБН В.2.1-10:2018 «Основи і фундаменти будівель та споруд», згідно якого глибина залягання фундаментів приймається з урахуванням глибини сезонного промерзання ґрунтів, і не забезпечує виконання вимог п. 4.1 ДБН В.1.2-2:2006 «Система забезпечення надійності та безпеки будівельних об`єктів. Навантаження і впливи. Норми проектування». За наслідком проведеного дослідження, експертом ОСОБА_5 у висновку від 13.12.2019 № 790-18 зазначено, що конструктивні характеристики та види використаних будівельних матеріалів досліджуваної будівлі не є монолітними, будівля змонтована з полегшених конструкцій, з`єднання елементів будівлі виконано шарнірними з`єднаннями, які відносяться до швидко змонтованих з можливістю повторного розбирання конструкції, тобто конструктивні елементи можливо розібрати та зібрати знову на іншій основі. Будівлю - об`єкт дослідження можливо доволі швидко демонтувати та знову побудувати на іншому фундаменті, так як встановлено, що вона складається із збірно-розбірних елементів полегшеної конструкції у розумінні ДСТУ-Н Б А1.1-84:2008 «Настанова. Керівний документ С. Щодо поводження з комплектами та системами за директивою стосовно будівельних виробів». Аналогічні доводи наведено у висновку експерта ОСОБА_3 від 04.06.2018 № 1226-05.

Вимоги п. 1.3 ДСТУ Б В.2.2-22:2008 «Будинки і споруди. Будівлі мобільні (інвентарні). Загальні технічні умови» дозволяють будувати мобільні (інвентарні) будівлі збірно-розбірні з площинних та лінійних елементів висотою не більше 2-х поверхів для житлових та інших потреб, а норми п. 9.9 ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» відносять до робочої документації креслення проектів (проектні рішення) повторного використання тимчасових споруд.

Так, пунктом 6 Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 №406 (в редакції від 30.12.2017) визначено зведення на земельній ділянці тимчасових будівель та споруд без влаштування фундаментів, зокрема навісів, альтанок, наметів, накриття, сходів, естакад, літніх душових, теплиць, гаражів, а також свердловин, криниць, люфт-клозетів, вбиралень, вигрібних ям, замощень, парканів, відкритих басейнів та басейнів із накриттям, погребів, входів до погребів, воріт, хвірток, приямків, терас, ґанків - щодо індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків.

Таким чином, суд критично ставиться до тверджень представника відповідача щодо невідповідності спірної будівлі приписам ч.2 ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.1.3 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 № 244, та неможливість її ідентифікації саме як тимчасова будівля, виходячи з наступного.

Положення ч. 2 ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.п. 1.3 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 №244, регламентують вимоги саме для «тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності», не ототожнюють поняття тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності з поняттям тимчасової будівлі та не співвідносять вимоги для тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності з вимогами (конструктивними характеристиками) всіх тимчасових будівель та споруд, можливість та порядок зведення яких регламентовано будівельними нормами і правилами, зокрема - ДСТУ Б В.2.2-22:2008 «Будинки і споруди. Будівлі мобільні (інвентарні). Загальні технічні умови».

Відповідно до п.п. 5.8.11 ДСТУ Б Д. 1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва» до глави 8 «Тимчасові будівлі та споруди» (графи 4 та 7) включаються кошти на зведення та розбирання титульних тимчасових будівель і споруд, необхідних для забезпечення виробничих потреб комплексів (будов), а також для розміщення та обслуговування працівників будівництва. Перелік титульних тимчасових будівель і споруд та правила визначення розміру коштів наведено у ДСТУ-Н Б Д.1.1-5.

Згідно з п.п. 4.1.4 ДСТУ-Н Б Д.1.1-5:2013 «Настанова щодо визначення розміру коштів на титульні тимчасові будівлі та споруди і інші витрати у вартості будівництва» перелік титульних тимчасових будівель і споруд наведено у додатку А.

Так, відповідно до додатку А ДСТУ-Н Б Д.1.1-5:2013 «Настанова щодо визначення розміру коштів на титульні тимчасові будівлі та споруди і інші витрати у вартості будівництва» до переліку робіт і витрат, що належать до титульних тимчасових будівель і споруд та враховуються усередненими показниками належать, зокрема, - переміщення конструкцій і деталей виробничих, складських, допоміжних, контейнерних і збірно-розбірних мобільних

(інвентарних) будівель і споруд на будівельний майданчик, улаштування основ і фундаментів, монтаж з необхідним опорядженням, монтаж устаткування, введення інженерних мереж, створення і благоустрій вахтових селищ, розбирання і демонтаж, відновлення майданчика, переміщення конструкцій і деталей на склад (п. А.5).

Таким чином, системний аналіз чинних нормативно-правових актів та будівельних норм і правил свідчить про те, що вимоги до конструктивних характеристик тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, які розміщуються на підставі паспорта прив`язки тимчасової споруди згідно зі ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та в Порядку, затвердженому наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 №244, не є тотожними з нормативними характеристиками тимчасових будівель, можливість та порядок зведення яких регламентовано будівельними нормами і правилами.

Пунктом 6 Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 №406 встановлено, що не потребує документів зведення на земельній ділянці тимчасових будівель та споруд без влаштування фундаментів, зокрема навісів, альтанок, наметів, накриття, сходів, естакад, літніх душових, теплиць, гаражів, а також свердловин, криниць, люфт-клозетів, вбиралень, вигрібних ям, замощень, парканів, відкритих басейнів та басейнів із накриттям, погребів, входів до погребів, воріт, хвірток, приямків, терас, ґанків - щодо індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків. Отже, дана норма визначає два виду об`єктів, які можна зводити без отримання документів: тимчасові будівлі, споруди.

Отже, нормативний акт прямо передбачає право на зведення тимчасових споруд без одержання документів, що дають право на їх виконання.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що будівельні роботи зі зведення двоповерхової будівлі для розміщення працівників б/в «Шико» за адресою: АДРЕСА_2 , яка є тимчасовою будівлею, відносяться до п. 6 Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 №406, а відтак у діях позивача не вбачається порушення вимог ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ч.ч. 1, 2 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.п. 5, 11 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №466.

Частиною першою статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Федорченко та Лозенко проти України" зазначено, що при оцінці доказів суд має керуватися критерієм доведення "поза розумними сумнівом", тобто аргументи повинні бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності своїх рішень, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, судові витрати, понесені позивачем на оплату судового збору, мають бути присуджені на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватної фірми «Шико» (71118, Запорізька область, м. Бердянськ, проспект Західний, буд. 29/2, кв. 1, ) до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області (69006, м. Запоріжжя, пр. Металургів, 8А), третя особа: Виконавчий комітет Бердянської міської ради (71100, м. Бердянськ, Запорізька область, пл. Єдності, 2, ) про визнання протиправними та скасування рішень, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати припис Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних стандартів, норм і правил від 20.03.2018 №6.

Визнати протиправним та скасувати постанову Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 03.04.2018 №7/1008-23.2/1030.

Стягнути на користь Приватної фірми «Шико» за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3524,00 грн. (три тисячі п`ятсот двадцять чотири грн. 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк, визначений ст.295 КАС України, а також інші процесуальні строки щодо апеляційного оскарження, продовжуються на строк дії такого карантину.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 26.05.2020.

Суддя Ю.В. Калашник