Справа № 725/1914/20
Суддя: Федіна А. В.
Дата ухвалення: 2020-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 725/1914/20
Номер провадження 2-а/725/64/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2020 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м.Чернівці в складі:

головуючої судді Федіної А.В.,

за участю секретаря судового засідання Дем`яненко О.В.,

та позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про визнання дій неправомірними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2020 року позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом в обґрунтування якого посилався на те, що постановою інспектора роти №1батальйону №1 УПП в Чернівецькій області старшого лейтенанта поліції Якимчука В.І. серії ЕАК №2365723 від 10.04.2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП по факту того, що він 10.04.2020 року о 02 год. 13 хв. в м.Чернівці по вул. Південо-Кільцевій, 2, керуючи транспортним засобом марки Ford Mondeo д.н.з. НОМЕР_1 , порушив вимоги дорожнього знаку 5.16, зокрема зі смуги руху поворот тільки ліворуч здійснив рух прямо, порушивши вимоги п. 8.4 ПДР України.

Вважає, що така постанова підлягає скасуванню, оскільки інспектор патрульної поліції не роз`яснив йому його права передбачені ст. 268 КУпАП, не надав можливості висловити свою незгоду з посилання на відповідні докази, а також не вірно оцінив обставини справи та помилково притягнув його до відповідальності.

Зазначав, що вказаний у постанові дорожній знак розташований на вул. Воробкевича в м.Чернівці, а на вул. Південо-Кільцевій такий знак відсутній, крім того на проїжджій частині взагалі відсутня дорожня розмітка, яка б регламентувала порядок руху транспортних засобів. Також вказував на те, що дороги прямо у місці, що вказане у постанові не існує, оскільки там знаходиться заїзд на автомийку, який фактично прилягає до дороги з прилеглої території автомийки, у зв`язку з чим заїзд на вказану територію не вважається перехрестям.

На підставі вище викладеного, посилаючись на вимоги ПДР України, просив визнати дії інспектора роти №1батальйону №1 УПП в Чернівецькій області старшого лейтенанта поліції Якимчука В.І. щодо складання оскарженої постанови неправомірними; скасувати постанову серії ЕАК №2365723 від 10.04.2020 року, а провадження по справі закрити.

На вказану позовну заяву відповідачем не було направлено відзиву, натомість надійшла заява про залишення позовної заяви без руху, оскільки відповідач вважає, що при зверненні до суду позивач повинен платити судовий збір з урахуванням ставок судового збору встановлених Законом України «Про судовий збір», а саме 0,2 розміру прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб станом на 01.01.2020 року. Оскільки позивачем не долучено до позовної заяви квитанції про сплату судового збору та не надано доказів наявності підстав для звільнення від сплати судового збору, вважає, що така позовна заява не може бути прийнята судом та підлягає залишенню без руху.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Вказував на те, що він не порушував вимоги дорожнього знаку, оскільки заїхав на автомийку, заїзд на яку знаходиться прямо по руху його транспортного засобу та такий заїзд не може вважатись дорогою, що утворює перехрестя. Також, вказував на неправомірні дії працівників поліції під час оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, які не роз`яснили йому його права, не надали можливість надати свої пояснення.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не направив до суду відзив, та у заяві про залишення позовної заяви без руху не висловив свою позицію щодо суті спору.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно до ст. 129 Конституції України, ст.ст. 9, 77 КАС України адміністративне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з положень ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Так, судом встановлено, що інспектором роти №1батальйону №1 УПП в Чернівецькій області старшого лейтенанта поліції Якимчука В.І. 10.04.2020 року винесено постанову серії ЕАК №2365723 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП (а/с 10а).

Диспозицією ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 10.04.2020 року о 01 год. 44 хв. в м. Чернівці по вул. Південо-Кільцевій, 2, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Ford Mondeo д.н.з. НОМЕР_1 , порушив вимоги дорожнього знаку 5.16 ПДР України, а саме зі смуги руху поворот тільки ліворуч здійснив рух прямо, порушивши вимоги п. 8.4 ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

У відповідності до вимог ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається порушник, чи встановлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно п.п.8, 11 частині 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліції», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Таким чином, відповідач під час провадження у справі про адміністративне правопорушення, повинен відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Європейський суд з прав людини в певних випадках поширює стандарти, які встановлює Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення тобто, фактично «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати обставини вчинення адміністративного правопорушення (відповідні висновки містяться у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України», «Малофєєва проти Росії», «Карелін проти Росії»).

Як вбачається з положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення.

В разі відсутності у постанові про адміністративне правопорушення посилань на докази вчинення особою адміністративного правопорушення (визначені статтею 251 КУпАП), які у відповідності до статті 252 цього Кодексу повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів в подальшому виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності посилань на них у самій постанові.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду від 15.11.2018 року по справі № 524/5536/17, адміністративне провадження № К/9901/1403/17.

Так, на підтвердження вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП за обставин, що вказані в оскаржуваній постанові, відповідач, як суб`єкт владних повноважень на якого в даній категорії справ покладається обов`язок доказування, не надав жодних належних та допустимих доказів.

Посилання представника відповідача у своїй заяві про залишення позовної заяви без руху не приймаються судом до уваги, оскільки ухвалою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 14.05.2020 року у даній справі відкрито провадження та встановлено, що позовна заява за формою та змістом відповідає вимогам 160,161 КАС України, перешкоди для відкриття провадження у справі відсутні, а наявність чи відсутність підстав для залишення позовної заяви без руху вирішується судом на стадії відкриття провадження у справі. Таким чином, заява представника відповідача про залишення позовної заяви без руху є безпідставною.

Також, не спростовано будь-якими належними та допустимими доказами посилання позивача на допущенні процесуальні порушення під час провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, вирішуючи даний спір по суті суд звертає увагу також на наступні обставини.

Відповідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У відповідності до вимог п. 33.5 ПДР України, дорожній знак 5.16 показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них.

Вказаний дорожній знак дозволяє поворот ліворуч з крайньої лівої смуги та розворот з цієї смуги. Дія знака, що встановлений перед перехрестям, поширюється на все перехрестя, якщо знаки, установлені на ньому, не дають інших вказівок.

У відповідності до вимог п. 1.10 ПДР України, перехрестя - місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території.

З доданих до позовної заяви фототаблиць вбачається, що автомийка по вул.. Південо-Кільцевій, 2 фактично знаходиться на узбіччі вул. Південо-Кільцевої та заїзд на вказану автомийку здійснюється саме з вул. Південо-Кільцевої. Такий заїзд не є дорогою та не утворює перехрестя, а тому позивач, рухаючись по вул. Воробкевича в м. Чернівці, з метою заїзду на територію автомийки виконав поворот на вул. Південо-Кільцеву та саме з цієї ділянки дороги заїхав на автомийку, яка знаходиться за адресою, яка вказана в оскаржуваній постанові як місце вчинення правопорушення.

Наведені обставини виключають факт порушення вимог дорожнього знаку 5.16 ПДР України в діях ОСОБА_1 та як наслідок підтверджують факт відсутності в його діях складу правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

При цьому, позовні вимоги про визнання дій відповідача незаконними при притягненні позивача до адміністративної відповідальності задоволенню не підлягають, оскільки згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. За змістом цієї норми, предмет оскарження за правилами адміністративного судочинства повинен мати юридичне значення, тобто впливати на коло прав, свобод, законних інтересів чи обов`язків, встановлені законом умови їх реалізації. Юридичне значення в межах спірних правовідносин для позивача має постанова серії ЕАК №2365723 від 10.04.2020 року, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності, а не дії відповідача щодо її винесення.

У відповідності до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.8, 9, 122, 222, 283, 284 КУпАП , ст.ст. 2, 5-10, 14, 72-79, 90, 94, 241-246, 250, 251, 255, 293, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову інспектора роти №1батальйону №1 УПП в Чернівецькій області старшого лейтенанта поліції Якимчука В.І. серії ЕАК №2365723 від 10.04.2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду або у той самий строк через Першотравневий районний суд м. Чернівці з урахуванням вимог пп. 15.5 п. 15 Розділу 7 Перехідних положень КАС України.

Повний текст рішення виготовлений 26.05.2020 року.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна