Справа № 160/12664/19
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кадникової Г.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом про:
1) визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, Відповідач) №1790/03-05/19 від 28.12.2018р. «Про відмову в призначенні пенсії»;
2) зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи ОСОБА_1 :
- з 15.08.1985р. по 20.10.1986р. та з 25.07.1987р. по 06.08.1997р. на шахті «Комісарівська» виробничого об`єднання «Ворошиловградвугілля», машиністом електровозу підземного повний робочий день, пільговий стаж - 12 років 4 місяці 24 дні;
- з 15.02.2001р. по 15.10.2002р. на шахті «Комісарівська» ДП холдингової компанії «Луганськвугілля», машиністом електровозу підземного повний робочий день, пільговий стаж - 1 рік 8 місяців 14 днів;
- з 19.12.2005р. по 30.12.2015р. - на виокремленому виробничому підрозділі «Шахта «Ніканор Нова» Державного підприємства «Луганськвугілля», машиніст електровозу підземного повний робочий день, пільговий стаж - 10 років 11 місяців 29 днів;
3) зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах із застосуванням списку №1 відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (із змінами внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення») з дати подання позивачем заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах із застосуванням Списку №1 від 22.10.2018р.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що звернувся із заявою до відповідача щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах із застосуванням Списку №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005р. №383.
01.08.2019р. позивач отримав рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області оформлене відділом з питань призначення та перерахунків пенсій №1 управління застосування пенсійного законодавства у вигляді листа №1790/03-05/19 від 28.12.2018р., яким позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах із застосуванням Списку №1.
Позивач вважає такі дії відповідача неправомірними.
Ухвалою суду від 23.12.2019р. позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.
21.01.2020р. до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому останній заперечив проти вимог позивача та просив суд відмовити в їх задоволенні у повному обсязі. В обґрунтування поданих заперечень відповідач відзначив, що в трудовій книжці ОСОБА_1 відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, уточнюючих довідок підприємств, для підтвердження спеціального трудового стажу не надано, накази про підсумки атестації робочих місць за умовами праці відсутні.
Неможливо зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи з 15.08.1985р. по 20.10.1986р., з 25.07.1987р. по 06.08.1997р., з 15.02.2001р. по 15.10.2002р., в зв`язку з тим, що згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 14.08.2018р. №1085/02-01 ВАТ «Шахта Комісарівська» ДП Державної холдингової компанії «Луганськвугілля» розташовано на тимчасово окупованій території і органи Пенсійного фонду України не мають доступу до архівних сховищ.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся із заявою до відповідача щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах із застосуванням Списку №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005р. №383.
На думку відповідача те, що в трудовій книжці ОСОБА_1 відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, уточнюючих довідок підприємств, для підтвердження спеціального трудового стажу не надано, накази про підсумки атестації робочих місць за умовами праці відсутні, його заява не підлягає задоволенню.
Так, оцінюючи спірні правовідносини, суд вважає необхідним застосовувати положення Конституції України, за якими, в Україні як соціальній, правовій державі людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (ст.1, 3 Конституції України). Право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел (ч.2 ст.46 Основного Закону України) і забезпечується ч.2 ст.22 Конституції України, відповідно до якої конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, є результатом виконання трудових обов`язків і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку та конституційних гарантій держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.
Згідно положень ст.3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Відповідно до положень ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Згідно ст.64 Конституції, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
У преамбулі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Закон № 1058-ІV) зазначається, що цей закон розроблений відповідно до Конституції України та основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом. Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.
Відповідно до ч.2 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Згідно з ч.4 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Частиною 1 ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Відповідно до пункту 4.1 розділу IV Порядку № 22-1, орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2). Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.
Відповідно до пункту 1.7 розділу І Порядку № 22-1, днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.
У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.
Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону.
Згідно п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ № 637 від 12.08.1993 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Відповідно до ч.3 ст.44 Закону № 1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. Провести перевірку достовірності документів не має можливості тому, що підприємства знаходяться на непідконтрольній української владі території і не здійснили перереєстрацію юридичної адреси на підконтрольну України територію.
Стаття 62 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» встановлює порядок підтвердження стажу роботи, а саме: основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, основним документом, що підтверджує стаж робо-ти, є трудова книжка.
Таким чином, доводи відповідача щодо відсутності у позивача права на пенсію на пільгових умовах є хибними.
Також суд відхиляє доводи відповідача, що записи у трудовій книжці позивача не містять відомостей про характер виконуваної роботи та про зайнятість протягом повного робочого дня, оскільки Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників не передбачено зазначення таких даних.
Таким чином, право позивача на отримання пенсії є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов`язань.
Отже, позивачем представлено належні та достатні документи для прийняття відповідачем законного та обґрунтованого рішення про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, також Відповідачу необхідно врахувати довідки про заробітну плату для обчислення пенсії №5-112, №5-112, №5-114, №5-115, №5-118, №5-119, №5-120 від 07.08.2019р., №5-249, №5-250, №5-251, №5-252, № від 12.08.2019р., врахувати накази №553/к від 07.12.1994р. «Про підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення по спискам №1 ті №2, №283-к від 24.07.1997р. «Про підсумки атестації робочих місць по умовам праці», №749/к від 03.12.2002р. «Про підсумки атестації робочих місць по умовам праці», №294 від 25.03.2013р. «Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці» із додатком, №11/0369-33 від 29.01.2004р. «Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці», №158 від 15.04.2003р. «Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці», 11/1595-33 від 7.04.2008р. «Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці», №242 від 25.03.2008р. «Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці», записи в трудовій книжці з 15.08.1985р. по 20.10.1986р. та з 25.07.1987р. по 06.1997р. на шахті «Комісарівська» виробничого об`єднання «Ворошиловградвугілля», машиністом електровозу підземного повний робочий день, пільговий стаж - 12 років 4 місяці 24 дні; з 15.02.2001р. по 15.10.2002р. на шахті «Комісарівська» ДП холдингової компанії «Луганськвугілля», машиністом електровозу підземного повний робочий день, пільговий стаж - 1 рік 8 місяців 14 днів; з 19.12.2005р. по 30.12.2015р. - на виокремленому виробничому підрозділі «Шахта «Ніканор Нова» Державного підприємства «Луганськвугілля», машиніст електровозу підземного повний робочий день, пільговий стаж - 10 років 11 місяців 29 днів.
Згідно з п.1 ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В даному випадку, відповідач не довів правомірності своїх дій та прийнятого рішення.
З урахуванням принципу змагальності, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі (ст.9 КАС України), положення Кодексу адміністративного судочинства України передбачають не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч.2 ст.77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч.1 ст.77 КАС України).
За вищевикладених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
На підставі ч.1 ст.139 КАС України, з урахуванням задоволення позовних вимог у повному обсязі, підлягають стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 підлягають судові витрати у розмірі 768грн.40коп., сплата яких підтверджується квитанцією №112 від 16.12.2019р.
Керуючись ст.ст.9,72-77, 90, 139, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №1790/03-05/19 від 28.12.2018р. «Про відмову в призначенні пенсії»;
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи ОСОБА_1 :
- з 15.08.1985р. по 20.10.1986р. та з 25.07.1987р. по 06.1997р. на шахті «Комісарівська» виробничого об`єднання «Ворошиловградвугілля», машиністом електровозу підземного повний робочий день, пільговий стаж - 12 років 4 місяці 24 дні;
- з 15.02.2001р. по 15.10.2002р. на шахті «Комісарівська» ДП холдингової компанії «Луганськвугілля», машиністом електровозу підземного повний робочий день, пільговий стаж - 1 рік 8 місяців 14 днів;
- з 19.12.2005р. по 30.12.2015р. - на виокремленому виробничому підрозділі «Шахта «Ніканор Нова» Державного підприємства «Луганськвугілля», машиніст електровозу підземного повний робочий день, пільговий стаж - 10 років 11 місяців 29 днів;
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах із застосуванням списку №1 відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (із змінами внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення») з дати подання заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах із застосуванням Списку №1 від 22.10.2018р.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г. В.Кадникова