Справа № 163/2333/19
Суддя: Чишій С. С.
Дата ухвалення: 2020-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 163/2333/19
Провадження № 2-а/163/32/20
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2020 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Чишія С.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти з обслуговування міста Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Чуня Владислава Вадимовича про визнання дій незаконними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

У позовній заяві позивач просить визнати дії відповідача щодо складення відносно нього постанови серії ДП18 № 234472 від 01.11.2019 року про притягнення до відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП незаконними та скасувати таку постанову.

Свої вимоги обґрунтував тим, що Правил дорожнього руху (далі - ПДР) він не порушував, був пристебнутий ременем безпеки. Обставини зазначені в постанови є безпідставними та необґрунтованими. Відповідачем не задокументовано та не доведеного належними і допустимими доказами факту порушення ПДР. Свідки, які були очевидцями події, інспектором не зазначені та пояснення у них не відбирались.

Сторони в судове засідання не з`явились.

Позивач та відповідач, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомили, будь-яких заяв чи клопотань з приводу процедури розгляду справи не подали.

З огляду на викладене суд розглянув справу в порядку письмового провадження відповідно до ч.9 ст.205, ч.3 ст.268 КАС України, оскільки не вбачає перешкод для такого розгляду.

Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини.

Згідно з оскаржуваною постанови серії ДП18 №234472 від 01.11.2019 року позивача притягнуто до відповідальності за те, що 01.11.2019 року о 12:15 годині на 488 кілометрі автодороги "Київ-Ковель-Ягодин" він керував транспортним засобом "Фольксваген Т4", номерний знак НОМЕР_1 , обладнаним пасивними засобами безпеки, був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3.в ПДР.

Як наслідок, позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 гривня.

Частина 5 статті 121 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Пунктом 2.3.в Правил дорожнього руху встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких заважають користуватися ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі.

Свої заперечення винуватості позивач обґрунтовує тим, що ПДР він не порушував, був пристебнутий ременем безпеки, обставини зазначені в постанови є безпідставними та необґрунтованими, відповідачем не задокументовано та не доведеного належними і допустимими доказами факту порушення ПДР.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Перелік доказів, якими доводиться вина особи у справах про адміністративні правопорушення, визначений ч.1 ст.251 КУпАП.

За змістом ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів в справі про адміністративні правопорушення покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Будь-яких доказів у відповідності до ст.251 КУпАП на підтвердження винуватості позивача та самих обставин події, зокрема пояснень, матеріалів фото чи відео-фіксації, відповідач суду не подав, наданих ст.ст.44, 47 КАС України прав не реалізував, хоча в оскаржуваній постанові зазначає, що до постанови додається відео DM4115 та рапорт ОСОБА_2 .

Згідно із ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, доводи позивача про те, що Правил дорожнього руху під час керування транспортним засобом він не порушував, належними та допустимими доказами по справі не спростовані.

Таким чином, в силу наведених норм та з огляду на встановлені у справі фактичні обставини вбачаються підстави для висновку про те, що винуватість позивача у вчиненні порушення Правил дорожнього руху не доведена, відтак оскаржувана постанова винесена без законних на те підстав і підлягає скасуванню.

Згідно п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Вищенаведене дає підстави для задоволення позову в повному обсязі та відповідно до положень процесуального закону.

Згідно із ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 року у справі № 543/775/17 зазначила, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VI, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського Чуня В.В. в канцелярії суду зареєстрований 21.11.2019 року.

Законом України "Про Державний бюджет на 2019 рік" розмір такого прожиткового мінімуму визначено у 1921 гривню.

Отже, у справі за позовом ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 384,20 гривні (1921 х 0,2).

Відповідач Чунь В.В. виносив оскаржувану постанову в порядку ч.2 ст.222 КУпАП від імені органу Національної поліції -Управління патрульної поліції у Волинській області.

Відтак в користь держави за рахунок бюджетних асигнувань цього підрозділу Національної поліції слід стягнути судовий збір в сумі 384,20 гривні.

Керуючись ст.ст.242-247, 286 КАС України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити повністю.

Постанову поліцейського роти з обслуговування міста Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Чуня Владислава Вадимовича серії ДП18 № 234472 від 01.11.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП скасувати.

Провадження в справі за постановою про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 234472 від 01.11.2019 року закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції у Волинській області за рахунок його бюджетних асигнувань в користь держави 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його складення через Любомльський районний суд.

Відповідно до п.3 Прикінцевих положень КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), … строки … апеляційного оскарження … продовжуються на строк дії такого карантину.

Ім`я позивача - ОСОБА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 .

Ім`я відповідача - поліцейський роти з обслуговування міста Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Чунь Владислав Вадимович; місцезнаходження: вулиця Незалежності 156, місто Ковель Волинської області.

Головуючий: суддя С.С.Чишій