Справа № 629/431/20
Суддя: Мицик С. А.
Дата ухвалення: 2020-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 629/431/20
Номер провадження 2-а/629/9/20
21.05.2020 року м. Лозова
Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судді- Мицик С.А., при секретарі судового засідання- Заводяній О.Ю., за участю позивача- ОСОБА_1 , відповідача-Солонина Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Лозівського ВП ГУ НП в Харківській області Солонини Дмитра Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.4 ст. 122 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 285338 від 22.01.2020 року. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 22.01.2020 року навпроти центрального ринку м. Лозова Харківської області він був змушений здійснити тимчасову зупинку для висадки пасажирів, з включеним аварійним сигналом, зупинка тривала не більше двох хвилин. В цей час поряд зупинився автомобіль патрульної поліції та його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 122 КУпАП, а саме здійснення водієм стоянки в другій смузі, чим створив перешкоду іншим учасниками дорожнього руху. Зазначив, що у вказаній постанові відсутні посилання на норми правил дорожнього руху, які було порушено позивачем, не було застосовано технічних приладів та/або технічні засоби, що мають функції фото або відеозйомки. Вважаючи вказану постанову незаконною, упередженою, винесеною з грубим порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, позивач просив скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, провадження у справі закрити.
Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та надав пояснення, аналогічні викладеним в позові. Крім того, пояснив, що у виданій йому копії постанови не чітко видно зображення тексту, то ж він вважає, що згідно постанови його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП. Зазначив, що він на своєму транспортному засобі під`їхав неподалік пішохідного переходу, де було багато автомобілів і людей, здійснив зупинку транспортного засобу всього на 1-2 хвилини, висадив пасажира, під`їхав до місця стоянки таксі, притиснувся до машин, та хотів припаркуватися рівніше, але йому заважав автомобіль, водій якого, як йому пояснили, знаходився біля точки реалізації кави через дорогу. Він увімкнув аварійну сигналізацію, перейшов через дорогу, знайшов водія автомобіля, що заважав поставити йому машину рівніше, домовився з ним про те, щоб він переставив свій автомобіль, та, коли збиралися йти до своїх автівок, побачили поліцейських, які підійшли до автомобіля позивача. Тоді водій автомобіля, з яким він домовився про перестановку машині, відмовився йти з ним, а він підійшов до своєї машини, де поліцейський склав постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності. При цьому, на його прохання показати йому відеозапис, на якому зафіксовано його правопорушення, інспектор показав йому мобільний телефон, та не надав для огляду відеозапис з відеореєстратору, чи бодікамери. Під час зупинки на його автомобілі весь час була увімкнена аварійна сигналізація, працював двигун, ключі були в замку запалення.
Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував та в судовому засіданні пояснив, що 22.01.2020 вони з поліцейським СРПП ОСОБА_2 рухалися на службовому автомобілі по м. Лозова Харківської області. Біля ринку неподалік від пішохідного переходу побачили пробку, що утворилася з транспортних засобів. Причиною цієї пробки був автомобіль DAEWOO SENS, з увімкненою аварійною сигналізацією, в якому нікого не було. Вони об`їхали цю машину, припаркували свій автомобіль вище, підійшли до транспортного засобу DAEWOO SENS, та чекали водія. Вказаний автомобіль стояв більше 5-ти хвилин, з виключеним двигуном. Потім вони побачили водія цього автомобіля, що переходив дорогу з цигаркою та кавою в руках. Коли він підійшов до свого транспортного засобу, вони йому назвалися, роз`яснили його права та обов`язки, оглянули його документи, та пояснили, що зупинившись у другому ряді по центру дороги, він створив перешкоду в русі іншим транспортним засобам, порушивши ПРД України, на що позивач відповів, що здійснив зупинку, щоб розміняти гроші, та зазначав також інші версії зупинки свого автомобіля. Після чого відповідач склав постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Відеофіксація та фотофіксація правопорушення проводилася нагрудною камерою і мобільним телефоном. Після роз`яснення позивачу його прав, останній будь-яких клопотань не заявляв, а намагався поїхати. Пояснив, що відповідно до п. 15.4 ПДР транспортні засоби не дозволяється ставити на проїзній частині в два і більше ряди. Зазначив, що відповідно до вимог ПДР України, у разі вимушеної зупинки на дорозі, водій повинен разом з увімкненням аварійної світлової сигналізації, установити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху, але не ближче 20 м до транспортного засобу в населених пунктах, проте цього зроблено не було. Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності була складена ним, як уповноваженою особою, за порушення останнім положень ч.3 ст. 122 КУпАП, якою передбачена відповідальність за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху. Через канцелярію суду надав диск з відеозаписом та фото адміністративного правопорушення.
Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що він працює поліцейським СРПП Лозівського ВП. 22.01.2020 близько 11.00 год. він та Солонина Д.С. , виконуючи свої службові обов`язки, перебували на маршруті патрулювання, та, проїжджаючи до вул. Павлоградська в м. Лозова, виявили пробку з транспортних засобів поблизу ринку, та коли під`їхали ближче, то побачили автомобіль DAEWOO SENS червоного кольору, без водія, з увімкненими аварійними сигналами, який стояв з порушенням правил паркування, а саме: в другому ряді. Вони, об`їхавши той автомобіль, зупинилися неподалік, пройшли до вказаного авто та більше 5 хвилин чекали його водія. Потім побачили, що через дорогу до зазначеного автомобіля йде чоловік з цигаркою та кавою в руках; виявилося, що це водій залишеного на дорозі транспортного засобу. В них було ввімкнено нагрудний відеореєстратор. Солонина Д.С. назвався, пред`явив службове посвідчення, повідомив позивача про вчинене ним правопорушення, а саме: стоянку в другому ряді, після чого ОСОБА_1 показав документи, та не давав можливості з ними ознайомитися, заважав складати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності. Пояснив, що все фіксувалося на його бодікамеру та проводилася фотозйомка.
Вислухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, в тому числі дані диску з фото і відеозаписом, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно копії постанови серії ДП18 № 285338 від 22.01.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складеної поліцейським СРПП Лозівського ВП ГУ НП в Харківській області Солониною Д.С., 22.01.2020 року об 11 годині 00 хвилин ОСОБА_1 в м. Лозова Харківської області по вул. Павлоградській здійснив стоянку в другій смузі руху, чим створив перешкоду іншим учасникам дорожнього руху, чим порушив п.п.15.4 ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП, за що на нього було накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 гривень ( а.с.4).
Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень(ч.1 ст. 2 КАС України). Згідно ст.19 ч.2 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ст.7 КУпАП). Відповідно до ст.287 ч.1 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.
У відповідності до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Пунктом 1.3. Правил дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Пунктом 15.4 ПДР України передбачено, що транспортні засоби не дозволяється ставити на проїзній частині в два і більше ряди.
Частиною 3 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність, у тому числі за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху,- у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається КУпАП та іншими законами України.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.
За статтею 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
У відповідності до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Положеннями п. 8 ч. 1 ст. 23 вказаного Закону зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015р. за № 1395 (далі Інструкція).
У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п.4 розділ 1 Інструкції).
Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Отже, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.72 ч. 1,2 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно зі ст.ст.73,74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності діють змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст.77 ч.ч.1,2 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З оглянутого під час судового розгляду DVD-R диску із відеозаписом з нагрудного поліцейського відеореєстратора та фото, вбачається, що транспортний засіб DAEWOO SENS, реєстраційний номер НОМЕР_1 стоїть на проїзній частині в два ряди, що є порушенням п. 15.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Доводи позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення спростовується поясненнями відповідача-поліцейського СРПП Лозівського ВП ГУ НП в Харківській області Солонина Д.С., свідка ОСОБА_2 та наданими відповідачем до суду письмовими доказами, зокрема фото та відеозаписом.

Отже, відповідач при винесенні постанови на місці вчинення адміністративного правопорушення відносно позивача, діяв у рамках чинного законодавства України та у спосіб визначений законом. Судом не встановлено порушень з боку поліцейського вимог ст. 278, 279 КУпАП, з урахуванням вимог ч.2 розділу ІІІ вищезазначеної Інструкції.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, у зв`язку вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити.

Керуючись статтями 2, 6-10, 77, 241-246, 255,257,263, 295 КАС України, ст.ст. 122, 293 КУпАП, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Лозівського ВП ГУ НП в Харківській області Солонини Дмитра Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. Рішення суду може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя С.А. Мицик