Справа № 160/2376/20
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2020-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 квітня 2020 року Справа № 160/2376/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Боженко Н.В.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу №160/2376/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
28 лютого 2020 р. ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, які виразились у протиправному зменшенні ОСОБА_1 щомісячної додаткової пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії у відповідності до ст. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції на момент виходу позивача на пенсію 13.08.2006 р.;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну додаткову пенсію як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії у відповідності до ст. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції на момент виходу на пенсію 13.08.2006 р. по теперішній час.
Власні позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році. З 13 серпня 2016 року позивачу призначена пенсія за віком у відповідності до вимог Законів України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення». За заявою була призначена додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, як особі віднесеної до 2 категорії у відповідності до ст. 51 Законів України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». 01 жовтня 2019 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про надання інформації про: розмір та порядок призначення, а також про проведені перерахунки пенсії, починаючи від дати її призначення по дату звернення, про те, яким чином впливає на розмір щомісячного пенсійного забезпечення статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році, 2 категорії, про трудовий стаж, який включений до розрахунку пенсії, зокрема про загальний та про пільговий стаж роботи, з посиланням на відповідні періоди та місце роботи. Наприкінці грудня 2019 року отримано відповідь листом №1467/02.06-52 від 10.12.2019 р., в якому, зокрема, зазначено, що станом на 01.03.2019 р. розмір пенсії за віком становив 3 414, 13 грн., понаднормовий стаж роботи визначений органом Пенсійного фонду 23 роки, додаткова пенсія потерпілим в наслідок ЧК 2 категорії згідно п. 5 постанови Кабінету Міністрів України №112 - 170, 82 грн. Позивач вказує, що на момент складання зазначеної відповіді, відповідач зобов`язаний був зробити ще один перерахунок пенсії за віком у зв`язку з тим, що з 01.07.2017 р. працює по теперішній час, про що свідчить запис в трудовій книжці. Так, станом на 01.07.2019 р. понаднормовий стаж роботи орган Пенсійного фонду України зобов`язаний був визначити 25 років, зазначене виплинуло на розмір щомісячної доплати за понаднормовий стаж роботи, який збільшився. Повивач зазначає, що з наданої відповіді дізнався про те, що з моменту виходу на пенсію за віком (з 13.08.2016 р.) неправильно нараховувався розмір додаткової щомісячної пенсії як особі, віднесеної до категорії 2 у відповідності до вимог ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки відомості виплат мені додаткової пенсії з моменту її призначення не відповідають 30% від розміру мінімальної пенсії за віком за відомостями Міністерства фінансів України і є суттєво меншими. З огляду на вищезазначене, позивач вважає, що його права та законні інтереси пенсіонера, учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, порушуються Пенсійним фондом України з 2006 року по теперішній час в частині неправильного нарахування та виплати додаткової пенсії, що суперечить правам, закріплених Конституцією України.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 березня 2020 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/2376/20. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження).
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
08 квітня 2020 р. представником відповідача до суду надано відзив на адміністративний позов відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зважаючи на таке. Позивач отримує пенсію за віком Список № 1, як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 13.08.2006 р., відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. (зі змінами), та Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р. За даними електронної пенсійної справи, розмір пенсії позивача обчислено, виходячи із загального стажу, зарахованого по 30.09.2006 р., що склав 31 рік 7 місяців 13 днів, в тому числі по Списку № 1 повних 11 років, заробітної плати за період роботи з 01.03.1994 р. по 28.02.1999 р. та за даними системи персоніфікованого обліку за період роботи з 01.07.2000 р. по 31.08.2001 р. , 01.11.2001 р. по 30.09.2003 р., 01.12.2003 р. по 30.09.2006 р. У відзиві відповідач також зазначив наступну інформацію: загальний розмір пенсійної виплати з 13.08.2006 р. склав 538, 75 грн., в тому числі 5,97 грн. - додаткова пенсія потерпілим внаслідок ЧК 2 кат.
На підставі особистої заяви від 29.10.2008 р. ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з 01.11.2008 р., згідно статті 42 Закону №1058, з донарахуванням стажу та заробітної плати.
За даними електронної пенсійної справи, розмір пенсії позивача обчислено, виходячи із загального стажу, зарахованого по 30.09.2008 р., що склав 33 рік 7 місяців 14 днів, в тому числі по Списку № 1 повних 11 років, заробітної плати за період роботи з 01.03.1994 р. по 28.02.1999 р. та за даними системи персоніфікованого обліку за період роботи з 01.07.2000 р. по 31.08.2001 р., 01.11.2001 р. по 30.09.2003 р., 01.12.2003 р. по 30.09.2008 р.
Загальний розмір пенсійної виплати з 01.11.2008 р. склав 1 169, 22 грн., в тому числі 74,70 грн. - додаткова пенсія потерпілим внаслідок ЧК 2 кат.
На підставі особистої заяви від 13.10.2010 р. ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з 01.10.2010 р., згідно статті 42 Закону №1058, з донарахуванням стажу.
За даними електронної пенсійної справи, розмір пенсії позивача обчислено, виходячи із загального стажу, зарахованого по 30.09.2010 р., що склав 35 рік 7 місяців 14 днів, в тому числі по Списку №1 повних 11 років, заробітної плати за період роботи з 01.03.1994 р. по 28.02.1999 р. та за даними системи персоніфікованого обліку за період роботи з 01.07.2000 р. по 31.08.2001 р., 01.11.2001 р. по 30.09.2003 р., 01.12.2003 р. по 30.09.2008 р.
Загальний розмір пенсійної виплати з 01.10.2010 склав 1 302, 44 грн., в тому числі 108,45 грн. - додаткова пенсія потерпілим внаслідок ЧК 2 кат.
На підставі особистої заяви від 14.03.2012 р. ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з 01.03.2012 р., згідно Закону №1058, у зв`язку зі звільненням з роботи з 29.02.2012 р.
Загальний розмір пенсійної виплати з 01.03.2012 р. склав 1338, 08 грн., в тому числі 123,30 грн. - додаткова пенсія потерпілим внаслідок ЧК 2 кат.
На підставі особистої заяви від 19.10.2012 р. ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з 01.11.2012 року, згідно статті 42 Закону № 1058, з донарахуванням стажу.
За даними електронної пенсійної справи, розмір пенсії позивача обчислено, виходячи із загального стажу, зарахованого по 29.02.2012 року, що склав 37 рік 14 днів, в тому числі по Списку № 1 повних 11 років, заробітної плати за період роботи з 01.03.1994 по 28.02.1999 та за даними системи персоніфікованого обліку за період роботи з 01.07.2000 по 31.08.2001, 01.11.2001 по 30.09.2003, 01.12.2003 по 30.09.2008.
Загальний розмір пенсійної виплати з 01.11.2012 склав 1 560, 37 грн., в тому числі 154,08 грн. - додаткова пенсія потерпілим внаслідок ЧК 2 кат.
На підставі особистої заяви від 19.07.2017 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з 01.07.2017 року, згідно Закону № 1058, у зв`язку зі звільненням з працевлаштуванням на роботу з 01.07.2017.
Загальний розмір пенсійної виплати з 01.07.2017 склав 1 870, 56 грн., в тому числі 170,82 грн. - додаткова пенсія потерпілим внаслідок ЧК 2 кат.
У період між особистими перерахунками, пенсія перераховувалась у зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму для непрацездатної категорії громадян, встановленого законом «Про державний бюджет України» на відповідний рік.
З 01.10.2017 р. позивачу автоматизованим способом проведено перерахунок (осучаснення) пенсії відповідно до Закону України від 03.10.2017 № 2148 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії», виходячи із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 року (3 764, 40 грн.), із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1 %.
За даними електронної пенсійної справи, розмір пенсії позивача обчислено, виходячи із загального стажу, зарахованого по 29.02.2012 року, що склав 37 рік 14 днів, в тому числі по Списку № 1 повних 11 років, заробітної плати за період роботи з 01.03.1994 по 28.02.1999 та за даними системи персоніфікованого обліку за період роботи з 01.07.2000 по 31.08.2001, 01.11.2001 по 30.09.2003, 01.12.2003 по 30.09.2008.
Загальний розмір пенсійної виплати з 01.10.2017 склав 2 956, 56 грн., в тому числі 170,82 грн. - додаткова пенсія потерпілим внаслідок ЧК 2 кат.
За даними електронної пенсійної справи, розмір пенсії позивача обчислено, виходячи із загального стажу, зарахованого по 28.02.2018 року, що склав 37 рік 7 місяців 19 днів, в тому числі по Списку № 1 повних 11 років, заробітної плати за період роботи з 01.03.1994 р. по 28.02.1999 р. та за даними системи персоніфікованого обліку за період роботи з 01.07.2000 р. по 31.08.2001 р., 01.11.2001 р. по 30.09.2003 р., 01.12.2003 р. по 30.09.2008 р.
Загальний розмір пенсійної виплати з 01.04.2018 р. склав 2 986, 73 грн., в тому числі 170,82 грн. - додаткова пенсія потерпілим внаслідок ЧК 2 кат.
З 01.03.2019 р. позивачу автоматично проведено перерахунок пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України «Питання проведення індексації пенсії у 2019 році» №124 від 20.02.2019 р. та частини 2 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якого сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, станом на 01.10.2017 р. (3 764, 40 грн.), на коефіцієнт 1,7.
Загальний розмір пенсійної виплати з 01.03.2019 р. склав 3414, 13 грн., в тому числі 170,82 грн. - додаткова пенсія потерпілим внаслідок ЧК 2 кат.
Згідно положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 (1957 р.н.) є громадянином України, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_1 .
Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році (категорії 2), що підтверджується посвідченням Серії НОМЕР_2 , а також довідкою виконавчого комітету Ленінської районної Ради народних депутатів м.Дніпропетровська від 18.12.1991 р.
01 жовтня 2019 р. ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою, в якій позивач просив:
- надати детальну інформацію з посиланням на норми діючого законодавства України про розмір та порядок призначення, а також про проведені перерахунки пенсії, починаючи від дати її призначення по дату звернення;
- надати інформацію про трудовитий стаж, який включений до розрахунку пенсії, зокрема по загальний та про пільговий стаж роботи, з посиланням на відповідні періоди та місце роботи;
- надати інформацію про те, яким чином впливає на розмір щомісячного пенсійного забезпечення статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році, 2 категорії;
- надати інформацію із посиланням на норми діючого законодавства України.
За результатами розгляду вказаної заяви позивача Новокодацьким відділом обслуговування громадян (сервісний цент) Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області складено та направлено позивачу відповідь (лист «Про розгляд звернення» за вих. № 1467/02.6-52 від 10.12.2019 р.).
У даній відповіді пенсійний орган зазначив, зокрема, що загальний розмір пенсійної виплати з 13.08.2006 р. склав 538, 75 грн., в тому числі 5,97 грн. - додаткова пенсія потерпілим внаслідок ЧК 2 кат.
На підставі особистої заяви від 29.10.2008 р. ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з 01.11.2008 р., згідно статті 42 Закону № 1058, з донарахуванням стажу та заробітної плати.
За даними електронної пенсійної справи, розмір пенсії позивача обчислено, виходячи із загального стажу, зарахованого по 30.09.2008 р., що склав 33 рік 7 місяців 14 днів, в тому числі по Списку № 1 повних 11 років, заробітної плати за період роботи з 01.03.1994 р. по 28.02.1999 р. та за даними системи персоніфікованого обліку за період роботи з 01.07.2000 р. по 31.08.2001 р., 01.11.2001 р. по 30.09.2003 р., 01.12.2003 р. по 30.09.2008 р.
Загальний розмір пенсійної виплати з 01.11.2008 р. склав 1 169, 22 грн., в тому числі 74,70 грн. - додаткова пенсія потерпілим внаслідок ЧК 2 кат.
На підставі особистої заяви від 13.10.2010 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з 01.10.2010 року, згідно статті 42 Закону № 1058, з донарахуванням стажу.
За даними електронної пенсійної справи, розмір пенсії позивача обчислено, виходячи із загального стажу, зарахованого по 30.09.2010 р., що склав 35 рік 7 місяців 14 днів, в тому числі по Списку № 1 повних 11 років, заробітної плати за період роботи з 01.03.1994 р. по 28.02.1999 р. та за даними системи персоніфікованого обліку за період роботи з 01.07.2000 р. по 31.08.2001 р., 01.11.2001 р. по 30.09.2003 р., 01.12.2003 р. по 30.09.2008 р.
Загальний розмір пенсійної виплати з 01.10.2010 р. склав 1302, 44 грн., в тому числі 108,45 грн. - додаткова пенсія потерпілим внаслідок ЧК 2 кат.
На підставі особистої заяви від 14.03.2012 р. ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з 01.03.2012 р., згідно Закону №1058, у зв`язку зі звільненням з роботи з 29.02.2012 р.
Загальний розмір пенсійної виплати з 01.03.2012 р. склав 1338, 08 грн., в тому числі 123,30 грн. - додаткова пенсія потерпілим внаслідок ЧК 2 кат.
На підставі особистої заяви від 19.10.2012 р. ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з 01.11.2012 р., згідно статті 42 Закону №1058, з донарахуванням стажу.
За даними електронної пенсійної справи, розмір пенсії позивача обчислено, виходячи із загального стажу, зарахованого по 29.02.2012 р., що склав 37 рік 14 днів, в тому числі по Списку № 1 повних 11 років, заробітної плати за період роботи з 01.03.1994 р. по 28.02.1999 р. та за даними системи персоніфікованого обліку за період роботи з 01.07.2000 р. по 31.08.2001 р., 01.11.2001 р. по 30.09.2003 р., 01.12.2003 р.по 30.09.2008 р.
Загальний розмір пенсійної виплати з 01.11.2012 р. склав 1560, 37 грн., в тому числі 154,08 грн. - додаткова пенсія потерпілим внаслідок ЧК 2 кат.
На підставі особистої заяви від 19.07.2017 р. ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з 01.07.2017 р., згідно Закону №1058, у зв`язку зі звільненням з працевлаштуванням на роботу з 01.07.2017 р.
Загальний розмір пенсійної виплати з 01.07.2017 р. склав 1870, 56 грн., в тому числі 170,82 грн. - додаткова пенсія потерпілим внаслідок ЧК 2 кат.
У період між особистими перерахунками, пенсія перераховувалась у зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму для непрацездатної категорії громадян, встановленого законом «Про державний бюджет України» на відповідний рік.
З 01.10.2017 р. позивачу автоматизованим способом проведено перерахунок (осучаснення) пенсії відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» №2148 від 03.10.2017 р., виходячи із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 року (3764, 40 грн.), із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1 %.
За даними електронної пенсійної справи, розмір пенсії позивача обчислено, виходячи із загального стажу, зарахованого по 29.02.2012 р., що склав 37 рік 14 днів, в тому числі по Списку № 1 повних 11 років, заробітної плати за період роботи з 01.03.1994 р. по 28.02.1999 р. та за даними системи персоніфікованого обліку за період роботи з 01.07.2000 р. по 31.08.2001 р., 01.11.2001 р. по 30.09.2003 р., 01.12.2003 р. по 30.09.2008 р.
Загальний розмір пенсійної виплати з 01.10.2017 р. склав 2956, 56 грн., в тому числі 170,82 грн. - додаткова пенсія потерпілим внаслідок ЧК 2 кат.
За даними електронної пенсійної справи, розмір пенсії позивача обчислено, виходячи із загального стажу, зарахованого по 28.02.2018 року, що склав 37 рік 7 місяців 19 днів, в тому числі по Списку № 1 повних 11 років, заробітної плати за період роботи з 01.03.1994 р. по 28.02.1999 р. та за даними системи персоніфікованого обліку за період роботи з 01.07.2000 р. по 31.08.2001 р., 01.11.2001 р. по 30.09.2003 р., 01.12.2003 р. по 30.09.2008 р.
Загальний розмір пенсійної виплати з 01.04.2018 р. склав 2 986, 73 грн., в тому числі 170,82 грн. - додаткова пенсія потерпілим внаслідок ЧК 2 кат.
З 01.03.2019 р. позивачу автоматично проведено перерахунок пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України «Питання проведення індексації пенсії у 2019 році» №124 від 20.02.2019 р. та частини 2 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якого сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, станом на 01.10.2017 р. (3764, 40 грн.), на коефіцієнт 1,7.
Загальний розмір пенсійної виплати з 01.03.2019 р. склав 3 414, 13 грн., в тому числі 170,82 грн. - додаткова пенсія потерпілим внаслідок ЧК 2 кат.
Також у відповіді зазначено, що розмір додаткової пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначений постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» №1210 від 23 листопада 2011 р., зі змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань пенсійного забезпечення» №112 від 25.03.2014 р.
Не погоджуючись із такими діями відповідача, ОСОБА_1 звернувся за захистом своїх прав до суду.
Вирішуючи спір по суті, суд зазначає про таке.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Статтею 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII (далі - Закон №796-XII).
Статтею 1 Закону №796-ХІІ встановлено мету та основні завдання цього Закону, а саме, що він спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.
Тобто, метою Закону є захист громадян, які постраждали внаслідок: Чорнобильської катастрофи; інших ядерних аварій та випробувань; військових навчань із застосуванням ядерної зброї.
Разом тим, визначаючись щодо позовних вимог, суд звертає увагу на наступне.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV), який набрав законної сили з 01.01.2004.
Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону №1058-IV, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій урегульовано «Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 (за змінами) (далі - Порядок № 22-1).
В силу п. 1.5 Порядку №22-1 - заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України.
У відповідності до п. 4.1 Порядку №22-1, орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3). Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.
Відповідно до пункту 1.7 Порядку № 22-1 днем звернення за перерахунком пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.
Таким чином, з наведеного слідує, що підставою для розгляду питання про перерахунок пенсії за віком є подання такою особою відповідної заяви разом з необхідними документами.
З аналізу положень статей 2, 5 Кодексу адміністративного судочинства України слідує, що судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи і інтереси фізичних або права і інтереси юридичних осіб, а не можливість їх порушення в майбутньому. Судом у конкретній справі вирішується спір, предмет якого існує на час розгляду справи. Суд не може розглядати вимоги на майбутнє у зв`язку із вірогідним настанням певних наслідків. Резолютивна частина рішення не повинна містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та зобов`язання його до вчинення чи утримання від вчинення дій на майбутнє.
Водночас, слід зауважити, що у поданій до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 01.10.2019 р. заяві ОСОБА_1 просив надати йому лише відповідну інформацію.
При цьому, суд звертає увагу на те, що встановивши підстави для проведення відповідного перерахунку, позивачу слід було звернутися до пенсійного органу із заявою про здійснення перерахунку з урахуванням вказаного періоду, однак фактичні обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_1 не звертався до відповідача із заявою встановленої законом форми щодо проведення перерахунку призначеної позивачу пенсії.
Зважаючи на вищенаведене, позивач не звертався до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області із заявою про перерахунок пенсії, при цьому суд суд не може виконувати дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень при виконанні владних управлінських функцій.
Суд зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України - юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Натомість, у даному випадку відповідач жодних рішень щодо проведення перерахунку пенсії позивача або відмови у такому перерахунку не приймав, оскільки ОСОБА_1 не звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою встановленої законодавством форми.
З огляду на викладене, суд доходить до висновку, що звернення ОСОБА_1 до суду із даним позовом в контексті правовідносин, які склались між сторонами за результатами розгляду заяви позивача про надання інформації, з урахуванням обраного позивачем способу захисту є передчасним.
Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.
Частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 2 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України).
Як вбачається з наведеного, до суду може бути оскаржене рішення, дія чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а судовому захисту підлягає порушене право позивача. Спосіб захисту обирається позивачем самостійно, проте обраний спосіб має забезпечити ефективний захист прав, свобод, інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Позивач, обґрунтовуючи наявність у нього порушеного права, вбачає таке порушення в тому, що відповідач зменшив йому розмір додаткової щомісячної додаткової пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії.
При цьому, в ході розгляду справи не встановлено доказів звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії за формою, визначеною Порядком №22-1 та ухвалення пенсійним органом рішення про відмову у проведенні такого перерахунку.
Таким чином, судом в ході розгляду справи не було встановлено будь-якого порушення права позивача з боку відповідача.
В даному випадку заявлені ОСОБА_1 до суду позовні вимоги є передчасними, а їх вирішення може зумовити втручання суду у дискреційні повноваження відповідача, в той час як таке втручання можливе лише за умови, якщо останнім розглядалось дане питання та прийнято рішення, яке в ході судового розгляду визнано протиправним.
Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, враховуючи встановлені у справі обставини, позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволенню не підлягає.
Зважаючи, що у задоволенні позову позивача, відмовлено, а іншими учасниками справи судові витрати не понесені, судові витрати не підлягають розподілу відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Роз`яснити, що відповідно до п. 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк апеляційного оскарження, передбачений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, продовжується на строк дії такого карантину.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко