Справа № 360/979/20
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2020-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 року справа №360/979/20

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Гаврищук Т.Г., Блохіна А.А., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27 березня 2020 року (повне судове рішення складено 27 березня 2020 року у м. Сєвєродонецьку) у справі № 360/979/20 (суддя в І інстанції Борзаниця С.В.) за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

В березні 2020 року ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганські області (далі - ГУ ПФУ в Луганській області), в якій просив:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Луганській області щодо припинення виплати пенсії за віком позивачу з 01.05.2014;

- зобов`язати відповідача з 01.05.2014 відновити виплату ОСОБА_2 призначеної пенсії за віком, а також утримуватись від подальшого призупинення виплати їй пенсії з підстав, не передбачених статтею 49 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV).

Також представник позивача просив зобов`язати ГУ ПФУ в Луганській області виплатити ОСОБА_2 пенсію за один місяць негайно після проголошення судового рішення, зобов`язати відповідача подати звіт про виконання судового рішення у цій справі.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що позивач з 04.02.2014 отримує пенсію за віком. З 01.05.2014 не проживає на території України, мешкає на території Грецької Республіки. Також з 01.05.2014 ОСОБА_2 припинена виплата пенсії. Позивач вважала, що пенсію їй нараховує ГУ ПФУ в Луганській області. На її звернення від 10.02.2020 відповідач листом від 02.03.2020 № 497-511/ж-01/8-1200/20 повідомив, що позивачу фактично відмовлено у поновленні виплат пенсії як особі, яка постійно мешкає за межами України, а також відмовлено у виплаті заборгованості з виплати пенсії, яка утворилась з 01.05.2014. Представник позивача наголосив, що відповідач, припиняючи виплату пенсії, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені законами України, оскільки не існувало підстав для невиплати йому пенсії у розумінні статей 47, 49 Закону № 1058-ІV та таким чином порушив її конституційні права, а тому звернувся з цим позовом до суду.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 27 березня 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги наведено практично ті самі доводи, що і на обґрунтування позовної заяви. Зокрема ОСОБА_1 зазначає, що ГУ ПФУ у Луганській області не повідомило позивача про те, до компетенції якого органу Пенсійного фонду входить питання щодо поновлення їй виплати пенсії, а самостійно відмовило в поновленні пенсії (лист відповідача від 03.02.2020 № 497-511/ж-01/8-1200/20), а позиція останнього щодо застосування норм Закону України від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі - Закон № 1706-VII) є неправомірною, оскільки позивач ніколи не мала довідки внутрішньо переміщеної особи, а з 01.05.2014 постійно проживає на території Грецької Республіки.

Справа розглянута у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено таке.

Позивач є пенсіонером та отримує пенсію за віком довічно, про що свідчить пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 від 04.02.2014 (а.с.18).

Згідно копії паспорту позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.16).

З 01.05.2014 позивач не проживає на території України, а мешкає на території Грецької Республіки, що підтверджується довідкою Державної прикордонної служби України № 184ж/-2396 від 17.02.2020; даними закордонного паспорту ОСОБА_2 № НОМЕР_2 , з відмітками про перетин кордону; посвідченням № НОМЕР_3 про надання їй дозволу на проживання на території Грецької республіки; апостильованим Витягом з актового запису про одруження від 31.07.2015; апостильованою довідкою, яка завірена в мерії м. Іліуполя, про те, що позивач постійно з 01.05.2014 року мешкає в м. Іліуполі, Грецька Республіка (а.с.16-28).

У листі від 02.03.2020 № 497-511/ж-01/8-1200/20 ГУ ПФУ в Луганській області повідомило, що позивачу фактично відмовлено у поновленні виплат пенсії як особі, яка постійно мешкає за межами України, а також відмовлено у виплаті заборгованості з виплати пенсії, яка утворилась з 01.05.2014 (а.с.30-31).

Постановою правління Пенсійного фонду України від 12.05.2015 за № 9-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 травня 2015 р. за № 608/27053, «Про здійснення повноважень з обслуговування страхувальників» (далі - Постанова № 9-1), у зв`язку з відсутністю умов для забезпечення функціонування та здійснення в повному обсязі повноважень окремих управлінь Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах Донецької та Луганської областей визначено, що обслуговування страхувальників, які перебувають на обліку в управліннях Фонду, що тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, на період проведення антитерористичної операції здійснювати управлінням Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаним управлінням Донецької та Луганської областей згідно з додатком до цієї постанови.

Додатком до Постанови № 9-1 управління ПФУ в Слов`яносербському районі визначено таким, що тимчасово не здійснює або здійснює не в повному обсязі свої повноваження, а УПФУ в Новоайдарському районі визначено як таке, яке здійснює повноваження з обслуговування страхувальників замість УПФУ в Слов`яносербському районі (а.с.43-45).

Згідно із статтею 10 Закону № 1058-ІV пенсійне забезпечення відповідно до цього Закону здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до статті 5 Закону № 1058-ІV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Структура територіальних органів Пенсійного фонду України складається:

- головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі;

- управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління.

Пунктом 1.5 Порядку, затвердженому Постановою Правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 № 22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»» визначено, що заява про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії.

З вищевикладених обставин та нормативних актів вбачається, що предметом позовних вимог є право позивача на пенсійні виплати з 01.05.2014, а обов`язок щодо нарахування та виплати пенсії позивачу у спірний період лежить на відповідному управлінні Пенсійного фонду України.

Доказів перебування ОСОБА_2 на обліку та отримання пенсії саме в ГУ ПФУ в Луганській області позивачем не надано, а судом не встановлено. Також не встановлено фактів звернення позивача до відповідного управління Пенсійного фонду України, яке призначало та сплачувало їй пенсію до 01.05.2014.

Отже, колегія суддів вважає правильним висновок місцевого суду, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, оскільки ГУ ПФУ в Луганській області не мало обов`язків щодо нарахування та виплати пенсії позивачу у спірний період.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції в повній мірі встановлено фактичні обставини справи та надано об`єктивний та обґрунтований їх аналіз, у зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що обставини справи встановлено не повно чи неправильно.

Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Отже, розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів приходить до висновку, що місцевий суд прийняв рішення з дотриманням як матеріального так і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.

Так, по-перше, позивач звернулась до відповідача із заявою в порядку Закону України «Про звернення громадян» (а.с.29 зв.), на що отримала роз`яснення, в тому числі, щодо необхідності звернення до територіального управління ПФУ (а.с.30-31).

По-друге, ОСОБА_2 в позові визначила саме Головне управління ПФУ в Луганській області в якості відповідача, щодо якого висунула вимоги про визнання дій такого відповідача протиправними, зобов`язати вчинити певні дії.

По-третє, позивач не довела, що отримувала пенсію у відповідача, а не в районному управлінні за місцем проживання. Відповідачем же таке доведено, тому у нього відсутній обов`язок щодо сплати пенсії ОСОБА_2 . Посилання на управління ПФУ в Новоайдарському районі Луганської області, як районне управління, що здійснює повноваження управління, яке опинилось на неконтрольованій українською владою території, відповідає постанові Правління ПФУ від 12.05.2015 за № 9-1. Припинення управління ПФУ в Новоайдарському районі Луганської області не відбулось без правонаступництва, повноваження цього управління здійснюються іншим органом, до якого слід звертати вимоги, тому не заслуговують на увагу доводи щодо позбавлення права ОСОБА_2 на судовий захист.

По-четверте, наведені в апеляційній скарзі порушення місцевим судом норм процесуального права та не надання можливості надати пояснення, відповіді на відзив, не можуть бути підставами для скасування судового рішення, тим більше, відповідні докази позивач мала можливість надати в апеляційному порядку. При цьому, за поважних причин неможливості їх подання до суду першої інстанції, процесуальний кодекс містить норму щодо можливості їх прийняття апеляційним судом.

По-п`яте, не заміна місцевим судом неналежного відповідача на належного також не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, а процесуальний кодекс не містить можливості для вчинення подібних дій судом апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27 березня 2020 року у справі № 360/979/20 - залишити без змін.

Повне судове рішення - 26 травня 2020 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк касаційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Головуючий суддя І. В. Сіваченко

Судді А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук