Справа № 360/601/20
Суддя: І.В. Тихонов
Дата ухвалення: 2020-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

19 травня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/601/20

Луганський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Тихонова І.В.,

за участю секретаря судового засідання Таращенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Луганській області (про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Луганській області (далі - відповідач), в якій позивач з урахуванням уточненням позовних вимог просить:

- надати розстрочення податкового боргу з орендної плати за користування земельною ділянкою за 2016, 2017, 2018 та 2019 роки у сумі 208 323.77 грн., строк сплати якої вже минув, на строк щомісячно по 5 000.00 грн.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що рішенням Рубіжанської міської ради 28.12.2005 надано позивачу в оренду на 49 років земельну ділянку площею 0.36 га (розташовану АДРЕСА_3 для автомобільної стоянки).

13.01.2020 позивачем подано до ГУ ДПС у Луганській області заява щодо надання розстрочення сплати податкового боргу до кінця 2020 року. Але станом на сьогоднішню дату відповіді позивачем так й не отримано.

Надана позивачем 13.01.2020 до ГУ ДПС Луганській області заява щодо надання розстрочення сплати податкового борту - складена з дотриманням вимог "Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу) платників податків", затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 № 574.

Зазначив, що згідно з п. 1.4 Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу) платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 р. № 574, розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу) вважається наданим, якщо на підставі заяви платника податків прийнято відповідне рішення органу доходів і зборів та укладено договір про розстрочення (відстрочення).

Отже, податкові органи мають право надавати відстрочення та розстрочення податкового боргу на підставі заяви платника податків, прийнятого контролюючим органом відповідного рішення та укладеного договору про розстрочення (відстрочення) податкового боргу.

13 січня 2020 року до Луганського окружного адміністративного суду через відділ діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) Головне управління ДПС у Луганській області подало відзив на позовну заяву в якому позов не визнало (арк. спр. 79-80).

В обґрунтування відзиву відповідач зазначив, що 13.01.2020 до Головного управління ДПС у Луганській області звернувся ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) - фізична особа-підприємець з м.Рубіжне Луганської області з заявою про розстрочення сплати податкового боргу з орендної плати за користування земельною ділянкою за 2016, 2017, 2018 та 2019 рік у сумі 208323,77 грн.

До заяви Позивач додав довідку про фінансовий стан, в якій зазначено лише загальний обсяг реалізованої продукції, товарів, послуг, а саме : 2016 рік - 101200,00 грн. 2017 рік - 124260,00 грн. 2018 рік-377926,00 грн. 2019 рік-212309,00 грн.

Проте, за даними податкових декларацій платника єдиного податку - фізичної особи підприємця (копії податкових декларацій додаються) обсяг доходу за звітний період (рядок 03 декларації) складає: 2016 рік - 101200,00 грн. 2017 рік - 124260,00 грн. 2018 рік - 377926,00 грн. 2019 рік - 247980,00 грн.

Таким чином, інформація, зазначена ОСОБА_1 у довідці про фінансовий стан не відповідає даним податкових декларацій.

Крім того, наданий заявником пакет документів не містить доказів існування обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, відсутній розрахунок прогнозних доходів платника, що гарантують виконання графіку погашення боргу та графік погашення розстрочених сум. Подані ФОП ОСОБА_1 документи не оформлені належним чином.

За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 було направлено відповідь-відмову у розстроченні податкового боргу (лист від 07.02.2020 № ФОП-451/12-32-51-08), яку було отримано платником податків 17.02.2020.

З урахуванням викладеного, відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 27.02.2020 відкрито провадження в справі, визначено здійснювати розгляд справи в порядку загального провадження, підготовче засідання призначено на 23.03.2020 (арк.спр.62-63).

Підготовче засідання 23.03.2020 відкладено на 16.04.2020 з огляду на клопотання представника відповідача (арк.спр.73).

Підготовче засідання 16.04.2020 в зв`язку з неявкою позивача відкладено на 14.05.2020 (арк.спр.109).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 14.05.2020 клопотання представника позивача про продовження строку підготовчого засідання у справі № 360/601/20 залишено без задоволення. У задоволенні клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі № 360/601/20 відмовлено. Закрито підготовче провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 19 травня 2020 року (арк.спр.123-124).

Позивач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки в судове засідання невідомі.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Згідно з частиною третьою статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки сторони про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином і відсутня потреба заслухати свідка чи експерта, суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 КАС України, судом встановлено.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , дата проведення державної реєстрації від 20.06.2006 як ФОП, за № 0002751, місце реєстрації: АДРЕСА_2 (арк.спр.7).

Позивач - ОСОБА_1 перебував на обліку в податковому органі Рубіжанське управління ДПІ з 20.06.2006 по 26.12.2019 як платник податку за основним місцем обліку (арк.спр.81-83).

13.01.2020 року до Головного управління ДПС у Луганській області звернувся позивач - фізична особа-підприємець з заявою про розстрочення сплати податкового боргу з орендної плати за користування земельною ділянкою за 2016, 2017, 2018 та 2019 рік у сумі 208323,77 грн., з довідкою про фінансовий стан, в якій зазначено обсяг реалізованої продукції, товарів, послуг за: 2016 рік - 101200,00 грн; за: 2017 рік - 124260,00 грн; за: 2018 рік-377926,00 грн; за: 2019 рік-212309,00 грн (арк.спр.27-28).

07.02.2020 за № ФОП-451/12-32-51-08 за результатами розгляду вищезазначеної заяви позивача, податковим органом було направлено відповідь - відмову у розстроченні податкового боргу на імя ФОП ОСОБА_1 (арк.спр.104-105).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

А згідно із ст.67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах, встановлених законом.

Як слідує зі змісту вимог пп.17.1.5 п.17.1 ст.17 Податкового кодексу України, платникові податків надано право одержувати відстрочення, розстрочення сплати податків або податковий кредит в порядку і на умовах, встановлених цим Кодексом.

Так, у відповідності до приписів пп.20.1.29 п.20.1 ст.20 ПК України, контролюючі органи мають право приймати рішення про розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу, а також про списання безнадійного податкового боргу у порядку, передбаченому законодавством.

Основні засади розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань визначені ст.100 Податкового кодексу України, «Порядком розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу) платників податків» (затв. наказом Міндоходів України від 10.10.2013 №574), Постановою КМУ від 27.12.2010 №1235 «Про затвердження переліку обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення, накопичення або непогашення податкового боргу, і доказів існування таких обставин».

Як встановлено положеннями п.100.1 ст.100 ПК України, розстроченням, відстроченням грошових зобов`язань або податкового боргу - є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов`язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру пені, визначеному п.129.4 ст.129 цього Кодексу.

З приписів п.100.2 ст.100 ПК України видно, що платник податків має право звернутися до контролюючого органу із заявою про розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу. Платник податків, який звертається до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань, вважається таким, що узгодив суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до п. 100.4. ст. 100 ПК України підставою для розстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу платника податків є надання ним достатніх доказів існування обставин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу такого платника податків, а також економічного обґрунтування, яке свідчить про можливість погашення грошових зобов`язань та податкового боргу та/або збільшення податкових надходжень до відповідного бюджету внаслідок застосування режиму розстрочення, протягом якого відбудуться зміни політики управління виробництвом чи збутом такого платника податків. Розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового борґу) платників податків здійснюється контролюючим органом згідно з положеннями статті 100 ПК України, постановою Кабінету Міністрів України від 27.10.2010 № 1235 «Про затвердження переліку обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин» (далі - Перелік) та Порядком розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань та податкового боргу платника податків, затвердженого наказом Міндоходів від 10.10.2013 № 574, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 31.10.2013 за № 1853/24385 (далі - Порядок).

Згідно з п.3.1 Порядку для розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу) платник податків звертається до органу державної податкової служби за місцем свого обліку або обліку такого грошового зобов`язання (податкового боргу) з письмовою заявою та економічним обґрунтуванням, яке складається з переліку обставин, що свідчать про наявність загрози або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин, графіку погашення розстрочених (відстрочених) сум, розрахунків прогнозних доходів платника, що гарантують виконання графіка погашення.

Згідно п.3.2 Розділу ІІІ Порядку №574, за результатами розгляду заяви про розстрочення податкового боргу керівник (заступник керівника) органу доходів і зборів протягом 30 календарних днів з дати подання заяви:

- приймає рішення про розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу), яке оформляється на бланку відповідного органу доходів і зборів ;

- відмовляє платнику в розстроченні (відстроченні) у письмовій формі за відсутності підстав, наведених у п.3.1 цього розділу, та при недотриманні обов`язкових вимог, визначених цим Порядком.

Як вбачається з листа Головного Управління ДПС у Луганській області 07.02.2020 за № ФОП-451/12-32-51-08 за результатами розгляду заяви позивача щодо розстрочення податкового боргу з орендної плати з фізичних осіб, надана відповідь - відмову у розстроченні податкового боргу з підстав не надання доказів існування обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення обставин, що свідчить про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, відсутній розрахунок прогнозних доходів платника, що гарантують виконання графіку та графік погашення розстрочення сум.

Крім того, згідно даних інтегрованої картки платника податків в ITC «Податковий блок» сума податкового боргу по орендній платі з фізичних осіб (КДБ 18010900) по платнику ФОП ОСОБА_1 станом на 13.01.2020 року становить 270829,71 грн (арк.спр.97). Проте позивач звертаючись з заявою про розстрочення податкового боргу від 13.01.2020 вказана сума у розмірі 208323,77 грн (арк.спр.27).

З практики Європейського суду з прав людини слідує таке: в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.

Статтею 100 Податкового кодексу України визначено, що розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового борґу) платників податків здійснюється контролюючим органом. Тобто, територіальний податковий орган має виключну компетенцію у питаннях надання розстрочення податкового органу, їх повноваження з цього приводу є дискреційними. Відповідно суд не повноважний втручатися до таких повноважень і не може підміняти податковий орган.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи, надані сторонами докази, суд дійшов висновку про відмову позивачу в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оскільки позивачу відмовлено у задоволенні позову, понесені ним витрати у вигляді сплати судового збору відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Луганській області про зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 22 травня 2020 року.

Суддя І.В. Тихонов