Справа № 420/2246/20
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2020-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2246/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника відділу - головного архітектора відділу містобудування, архітектури інфраструктури, енергетики та захисту довкілля Захарівської районної державної адміністрації Одеської області Бондарчука Сергія Володимировича про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до начальника відділу - головного архітектора відділу містобудування, архітектури інфраструктури, енергетики та захисту довкілля Захарівської районної державної адміністрації Одеської області Бондарчука Сергія Володимировича, в якому просить:

- визнати незаконними дії начальника відділу - головного архітектора відділу містобудування, архітектури інфраструктури, енергетики та захисту довкілля Захарівської районної державної адміністрації Одеської області Бондарчука Сергія Володимировича, щодо винесеного висновку від 28.12.2019 р. №97/2019 про те, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянці ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 не підлягає погодженню;?

- зобов`язати начальника відділу - головного архітектора відділу містобудування, архітектури інфраструктури, енергетики та захисту довкілля Захарівської районної державної адміністрації Одеської області Бондарчука Сергія Володимировича розглянути проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянці ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 повторно та надати висновки про його погодження, або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона згідно ст.121 Земельного кодексу України, як громадянка України має право на безоплатну передачу земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара. Згідно рішення Захарівської селищної ради Захарівського району Одеської області № 816- VI від 27.11.2013 року позивачці було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га у власність для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 із земель комунальної власності в межах населеного пункту на території Захарівської селищної ради Захарівського району Одеської області.

Для розроблення проекту позивачка звернулася до ТОВ "ДУАЛС-ВС", що має кваліфікаційний сертифікат інженерів-землевпорядників №013082 від 08.04.2016 р. та №003438 від 20.05.2013 р. Після розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, як того вимагає п.2 ст.186-1 Земельного кодексу України, даний проект землеустрою було подано на погодження до відділу містобудування, архітектури та ЖКГ Захарівської районної державної адміністрації Одеської області.

Позивач вказала, що згідно переліку адміністративних послуг, що надаються через відділ надання адміністративних послуг Захарівської районної державної адміністрації Одеської області, затверджений розпорядженням голови Захарівської районної державної адміністрації Одеської області №478/А-2016 від 21.10.2016 року, висновок щодо розгляду проекту землеустрою відділом містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства є адміністративною послугою.

Позивач зазначила, що начальником відділу - головним архітектором відділу містобудування, архітектури інфраструктури, енергетики та захисту довкілля Захарівської районної адміністрації після розгляду її проекту землеустрою був наданий висновок від 28.12.2019 р. № 97/2019, згідно якого проект не підлягає погодженню. В обґрунтування свого висновку головний архітектор вказує на п.2 ст.186-1 Земельного кодексу України, а саме: власне трактування даної статті. На його думку, погодження проектів землеустрою згідно п.2 ст.186-1 Земельного кодексу України необхідне лише у випадку коли на земельній ділянці, що відводиться, у межах населеного пункту або на земельній ділянці за межами населеного пункту, розташовано об`єкт будівництва або планується розташування такого об`єкта. Тобто, жоден проект землеустрою не підлягає погодженню головним архітектором, якщо на земельній ділянці, що відводиться, відсутні об`єкти будівництва, або їх планування в майбутньому.

Позивач вважає дане трактування чинного законодавства головним архітектором не вірним та таким, що порушує її законні права та інтереси. Згідно п.2 ст.186-1 Земельного кодексу України законодавець визначив, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок, які знаходяться у межах населеного пункту, підлягають погодженню з органом містобудування та архітектури. А проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок, що знаходяться за межами населеного пункту, підлягають погодженню з органом містобудування та архітектури тільки у випадках якщо на ділянках є об`єкт будівництва або планується будівництво.

Ухвалою від 23 березня 2020 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено перше судове засідання для розгляду справи по суті на 15 квітня 2020 року об 11:00 год.

У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання, призначене на 15.04.2020 року на 11:00 год., судове засідання відкладено на 18.05.2020 року на 11:00 год. у зв`язку із запровадженням в Україні Постановою КМ України № 211 від 11.03.2020 року карантину.

У судове засідання, призначене на 18 травня 2020 року об 11:00 год., сторони не з`явилися.

13.04.2020 року та повторно 08.05.2020 року через канцелярію суду від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

17.04.2020 року через канцелярію суду від відповідача також надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч.3 ст.194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, в порядку письмового провадження без фіксування судового засідання технічними засобами, що передбачено ч.4 ст.229 КАС України.

15.04.2020 року через канцелярію суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що на населений пункт Захарівка (Фрунзівка) Захарівського району Одеської області в наявності є затверджена містобудівна документація - генеральний план 1991 року (зонування не розроблялось).

Відповідач вказав, що даний вид категорії земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства, використовується виключно за межами населеного пункту, на підставі відсутності категорії цих земель в затвердженій містобудівній документації в межах населеного пункту - генеральному плані з зонуванням.

Вказана земельна ділянка, на яку розроблено проект землеустрою, розташована частково за визначеними межами населеного пункту смт. Захарівка (Фрунзівка) Захарівського району Одеської області у генеральному плані 1991 року, тобто виділення фактично вказану земельну ділянку неможливо органом місцевого самоврядування з призначенням адреси.

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що рішенням Фрунзівської селищної ради Фрунзівського району Одеської області №816-VI від 27 листопада 2013 року надано дозвіл гр. ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, із земель сільськогосподарського призначення в межах населеного пункту АДРЕСА_1 на території Фрунзівської селищної ради Фрунзівського району Одеської області (а.с. 7).

18 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до ТОВ "ДУАЛ-ВС" із заявою про виконання землевпорядних робіт з витоговлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, площею 2,0000 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 66).

У квітні 2016 року ТОВ "ДУАЛ-ВС" виготовлено Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 , площею 2,0000 га, для ведення особистого селянського господарства, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 58-62).

Довідкою відділу Держгеокадастру у Фрунзівському районі Одеської області Головного управління Держгеокадастру в Одеській області №П-340/0-377/6-16 від 09.06.2016 року позивачку повідомлено, що згідно державної статистичної звітності форми 6-зем "Звіт про наявність земель, розподіл їх за власниками землі, землекористувачами, угіддями та видами економічної діяльності" станом на 01.01.2016 року, земельна ділянка загальною площею 2,0000 га, що відводиться у власність гр. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства, за угіддями, враховує: сільськогосподарські землі - гр. 03, у тому числі: сільськогосподарські угіддя - гр. 04, гр. 05 - площею 2,0000 га. За основним цільовим призначенням згідно ст.19 Земельного кодексу України" відноситься до категорії земель "землі сільськогосподарського призначення". Адреса земельної ділянки: АДРЕСА_1 (а.с. 69).

Висновком начальника відділу Держгеокадастру у Фрунзівському районі Одеської області Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 28.07.2016 року №67/41-16 погоджено ТОВ "ДУАЛ-ВС" проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянці України ОСОБА_1 площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 102-103).

28.12.2019 року начальником відділу - головним архітектором відділу містобудування, архітектури та ЖКГ Захарівської районної державної адміністрації Одеської області складено висновок №97/2019 про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га у власність громадянці України ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та зазначено, що відповідно до п.2 статті 1861 Земельного кодексу України №2768-III від 25 жовтня 2001 року "Повноваження органів виконавчої влади в частині погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок" визначено, що "Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об`єкт будівництва або планується розташування такого об`єкта (крім проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи), подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури". Тобто, на даній земельній ділянці (цільове використання даної земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства (ОСГ) - рілля) - відсутні будь-які об`єкти будівництва, або не заплановане будівництво будь-яких споруд, визначено відповідно до поданої на розгляд даної документації. Згідно з вимогами чинного законодавства України відповідач вказує, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га у власність громадянці України ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , не підлягає погодженню (а.с. 8-9).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель урегульовано Земельним кодексом України (далі - ЗК України).

Згідно абз.2 ч.5 ст.20 ЗК України, земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених статтями 31, 33 - 37 цього Кодексу.

Відповідно до ст.33 ЗК України, земельні ділянки, призначені для ведення особистого селянського господарства, можуть передаватися громадянами у користування юридичним особам України і використовуватися ними для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства без зміни цільового призначення цих земельних ділянок.

Згідно ч.1 ст.371 ЗК України, земельні ділянки сільськогосподарського призначення, призначені для ведення особистого селянського господарства, фермерського господарства, розташовані у масиві земель сільськогосподарського призначення, можуть використовуватися їх власником, землекористувачем також для ведення товарного сільськогосподарського виробництва без зміни цільового призначення таких земельних ділянок.

Відповідно до частин першої-третьої статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно ч.7 ст.118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Пунктом "б" ч.1 ст.121 ЗК України встановлено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Відповідно до ч.4 ст.122 ЗК України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

З наданого до суду проекту землеустрою вбачається, що цільове призначення земельної ділянки відповідно до класифікатора видів цільового призначення земель - А.01.03 - для ведення особистого селянського господарства.

Згідно ч.1 ст.1861 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, підлягає обов`язковому погодженню з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Згідно ч.2 ст.1861 ЗК України, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об`єкт будівництва або планується розташування такого об`єкта (крім проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи), подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.

Відповідно до ч.4 ст.1861 ЗК України, розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту, а щодо земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, розробник подає оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на погодження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а до органів, зазначених у частині третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

Підставою для висновку відповідача про те, що проект землеустрою ОСОБА_1 не підлягає погодженню є доводи відповідача про те, що на даній земельній ділянці (цільове використання даної земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства (ОСГ) - рілля) - відсутні будь-які об`єкти будівництва, або не заплановане будівництво будь-яких споруд, визначено відповідно до поданої на розгляд даної документації.

З аналізу положень ч.2 ст.1861 ЗК України випливає, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури - у двох випадка: або коли земельна ділянка розташована у межах населеного пункту; або коли земельна ділянка розташована за межами населеного пункту, і на ній розташовано об`єкт будівництва або планується розташування такого об`єкта.

Суд зазначає, що оскільки зазначена земельна ділянка знаходиться в межах населеного пункту смт. Захарівка Одеської області, що підтверджується рішенням Фрунзівської селищної ради Фрунзівського району Одеської області №816-VI від 27 листопада 2013 року, яким позивачу надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, а інших агрументів та доказів відносно того, що ця земельна ділянка частково розташована поза межами населеного пункту даний висновок не містить, суд дійшов висновку, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивача підлягає погодженню відповідачем.

Викладені у відзиві відповідачем доводи з посиланням на генеральний план населеного пункту 1991 року і те, що земельна ділянка, яка відводиться позивачу, частково розташована поза межами населеного пункту, суд до уваги не бере, оскільки ці доводи не були підставою для прийняття оскаржуваного висновку.

Згідно ч.6-8 ст.1861 ЗК України, підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається замовником або розробником до центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, або його територіального органу для здійснення такої експертизи.

Органам, зазначеним у частинах першій - третій цієї статті, при погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки забороняється вимагати:

додаткові матеріали та документи, не включені до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до статті 50 Закону України "Про землеустрій";

надання погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями;

проведення будь-яких обстежень, експертиз та робіт.

Кожен орган здійснює розгляд та погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки самостійно та незалежно від погодження проекту іншими органами, зазначеними у частинах першій - третій цієї статті, у визначений законом строк.

У висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений).

Органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, може бути відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише у разі, якщо не усунено недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки.

Повторна відмова не позбавляє права розробника проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки усунути недоліки проекту та подати його на погодження.

Таким чином, відповідачем має бути надано висновок про погодження або про відмову в погодженні земельної ділянки з обов`язковим викладенням мотивів та посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

З огляду на вищевикладене, суд вважає незаконними дії начальника відділу - головного архітектора відділу містобудування, архітектури інфраструктури, енергетики та захисту довкілля Захарівської районної державної адміністрації Одеської області Бондарчука Сергія Володимировича, щодо винесеного висновку від 28.12.2019 р. №97/2019 про те, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянці ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 не підлягає погодженню.?

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання незаконними дій начальника відділу - головного архітектора відділу містобудування, архітектури інфраструктури, енергетики та захисту довкілля Захарівської районної державної адміністрації Одеської області Бондарчука Сергія Володимировича, щодо винесеного висновку від 28.12.2019 р. №97/2019 про те, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянці ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 не підлягає погодженню; та зобов`язання начальника відділу - головного архітектора відділу містобудування, архітектури інфраструктури, енергетики та захисту довкілля Захарівської районної державної адміністрації Одеської області Бондарчука Сергія Володимировича розглянути проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянці ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 повторно та надати висновки про його погодження, або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері - є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягають повному задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, згідно ч.1 ст.139 КАС України, суд присуджує позивачу всі здійснені ним документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, ч.1 ст.139, ч.9 ст.205, ч.4 ст.229, ст.ст. 241-246, 291, п.3 розділу VI, п.15.5 ч.1 розділу VII КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) до начальника відділу - головного архітектора відділу містобудування, архітектури інфраструктури, енергетики та захисту довкілля Захарівської районної державної адміністрації Одеської області Бондарчука Сергія Володимировича (адреса: вул. Центральна, 69, смт. Захарівка, Захарівський район, Одеська область, 66700, ) - задовольнити повністю.

Визнати незаконними дії начальника відділу - головного архітектора відділу містобудування, архітектури інфраструктури, енергетики та захисту довкілля Захарівської районної державної адміністрації Одеської області Бондарчука Сергія Володимировича, щодо винесеного висновку від 28.12.2019 р. №97/2019 про те, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянці ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 не підлягає погодженню.

Зобов`язати начальника відділу - головного архітектора відділу містобудування, архітектури інфраструктури, енергетики та захисту довкілля Захарівської районної державної адміністрації Одеської області Бондарчука Сергія Володимировича розглянути проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянці ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 повторно та надати висновки про його погодження, або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Стягнути з Захарівської районної державної адміністрації Одеської області () за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у строк тридцять днів з дня складення повного судового рішення, але не менше ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд з одночасною подачею копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.В. Андрухів

.