Справа № 335/2031/20
Суддя: Рибалко Н. І.
Дата ухвалення: 2020-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/2031/20 2-а/335/105/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2020 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Рибалко Н.І.,

за участі секретаря судового засідання Косатої М.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції Заярного Іллі Олександровича, третя особа: Департамент патрульної поліції в собі Управління патрульної поліції в Запорізькій області про визнання дій протиправними та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до інспектора 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції Заярного Іллі Олександровича, третя особа: Департамент патрульної поліції в собі Управління патрульної поліції в Запорізькій області про визнання дій протиправними та скасування постанови, зазначивши наступне.

23.02.2020 року відповідачем було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушеня у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 737091.

Підставою для винесення відповідачем вказаної постанови було те, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом квадроциклом BRP Outlender д/з не зареєстрованим порушив п.п.2.3г ПДР, при перевірці було встановлено, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив вимоги п.2.1а ПДР.

Позивач посилаючись на те, що вимоги ПДР України не порушував, оскільки відповідно до Закону України «Про дорожній рух» підлягають державній реєстрації транспортні засоби, які призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі. Позивач посилається на те, що на дорогах загального призначення він не використовував квадро цикл, з приводу чого надав усні пояснення інспектору поліції, але ці пояснення інспектор поліції не долучив до складеної постанови, а отже відповідач виніс постанову без належних доказів вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення,

Також позивач зазначає, що оскаржувана постанова винесена з грубим порушенням порядку розгляду справи, встановленого Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Посилаючись на викладене позивач просить визнати дії відповідача про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 121, ч.1. ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 гривень протиправними, а постанову серії ДПО18 № 737091 від 23.02.2020 року -скасувати.

Також, представником позивача подано клопотання про доручення доказів, згідно з яким, квадроцикл використовуваний ОСОБА_1 має електродвигун потужністю не більше 1,5 кВт і не підпадає під поняття механічного транспортного засобу, яке визначено у 1.10 ПДР України. На підтвердження надано висновок спеціаліста. У зв`язку з викладеним, на думку представника позивача, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Представник позивача у судове засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, вимоги позову підтримав, просив справу розглянути у письмовому провадженні.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву не надав.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Справа розглядається у відповідності до ч.3 ст. 194 КАС України, на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі ст. 229 КАС України, фіксування судового процесу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини.

Відповідно до ст. 288 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим кодексом.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО № 737091 від 23.02.2020 року, винесеної інспектором 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Заярним І.О. - 23.02.2020 року о 01-30 годині в м. Запоріжжя, Хортицький район, вул. Запорізького Козацтва, 3а, водій ОСОБА_1 , керуючи квадро циклом BRP Outlender д/з не зареєстрованим, порушив п.п. 2.3.г ПДР України, при перевірці документів було встановлено, що водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив п.2.1.а ПДР України.

Дії ОСОБА_1 було кваліфіковано за ч.6 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП, його було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених за ч.6 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За нормою ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в судове засідання не з`явився, відзив не надав. Будь-яких інших доказів відповідач на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові не надав, не спростував твердження позивача, що він не порушував ПДР України, що квадроцикл BRP Outlender не є транспортним засобом.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суду не надано відповідачем належні та достатні докази на підтвердження вини позивача у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.6 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП.

У постанові про адміністративне правопорушення, як доказ зазначено відео з реєстратора, разом з тим суду не надано вказаного відео.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем суду не надано.

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Будь-яких інших доказів вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч.6 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП відповідачем до суду не надано.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем в порушення вимог ст. 77 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

Презумпція невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року. В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи прирівнюються до доведеної невинуватості цієї особи.

Крім того, у рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 Конституційного Суду України дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі Barbera, Messeque and Jabardo v. Spain (скарга № 10590/83 від 6 грудня 1988 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що докази, покладені в основі висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (справа Daktaras v. Lithuania, скарга № 42095/98).

Суд, враховуючи презумпцію невинуватості, закріплену КУпАП та Конституцією України, виходить з того, що показання позивача з приводу конкретних обставин його дій на дорозі не спростовані відповідачем, а отже, у такому випадку не доведено наявність складу адміністративних правопорушень, за яке позивач притягнутий до відповідальності, у зв`язку з чим постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Разом з цим, визнання дій відповідача протиправними виходить за межі повноважень суду в розрізі вимог ст. 286 КАС України.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції Заярного Іллі Олександровича, третя особа: Департамент патрульної поліції в собі Управління патрульної поліції в Запорізькій області про визнання дій протиправними та скасування постанови - задовольнити частково.

Скасувати постанову винесену інспектором 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Заярним Іллею Олександровичем, серії ДПО №737091 від 23.02.2020 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 121, ч.1. ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн., справу про адміністративне правопорушення - закрити.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Н.І. Рибалко