Справа № 640/4842/19
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2020-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2020 року м. Київ № 640/4842/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Маруліної Л.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві Державної податкової служби України
провизнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі також - Відповідач 1), Державної фіскальної служби України (далі також - Відповідач 2), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України у веденні обліку позивача, як платника податків за раніше встановленою формою та зобов`язати ДФСУ не вносити про ОСОБА_1 , інформацію до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, використовуючи цифрові кодифікатори (ідентифікаційного номера, серії та номера паспорта, реєстраційного номера облікової картки платника податків, інших форм) та зберегти за ОСОБА_1 форму обліку платників податків за прізвищем, іменем та по-батькові, роком народження та за місцем реєстрації;

- зобов`язати Державну податкову інспекцію в Солом`янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві вести облік ОСОБА_1 як платника податків за раніше встановленими формами, а саме: без застосування цифрового кодифікатора та ведення обліку платника податків без використання серії та номера паспорта, реєстраційного номера облікової картки платника податків і інших форм - за прізвищем, іменем та по - батькові, роком народження і за місцем реєстрації та вилучити інформацію про ОСОБА_1 з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів, яка була надана інспекції під час реєстрації даних податковими органами та проставити у паспорті ОСОБА_1 (на стор. 7 або 8, або 9) запис про наявність права здійснювати будь-які платежі без цифрового кодифікатора та завірити підпис відповідальної особи гербовою печаткою.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.04.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення).

В обґрунтування позову зазначено, що позивач є віруючим громадянином та сповідує православну релігію. Виходячи зі своїх переконань звернулась до Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві та до Державної фіскальної служби України із заявами у яких просила здійснювати в подальшому її облік, як платника податків, за власним ім`ям (прізвище, ім`я та по-батькові) без використання серії та номера паспорта згідно ст.ст. 28, 294, 296 Цивільного кодексу України, проставити у паспорті відмітку про наявність у позивача права здійснювати будь-які платежі без номера та завірити підпис відповідальної особи круглою гербовою печаткою; не вносити інформацію до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків; проставити у паспорті на сторінках 7, 8 або 9 запис про наявність права здійснювати будь-які платежі без цифрового кодифікатора та завірити підпис відповідальної особи круглою гербовою печаткою (згідно положення інструкції №1242 від 30.11.2011 року "Про діловодство у міністерствах, державних органах та відомствах").

Проте, у задоволенні заяв, на думку позивача, було неправомірно відмовлено. Разом з цим позивач вважає, що будь-який ідентифікатор, який замінює у системі обліку ім`я фізичної особи, є індивідуальним номером людини, а не документа. Податковим кодексом передбачається ім`я людини замінювати ідентифікатором, який формується за серією та номером паспорта або за реєстраційним номером облікової картки платника податків.

31.05.2019 року засобами поштового зв`язку до суду від представника Відповідача 1 та Відповідача 2 надійшли Відзиви на адміністративний позов, в яких зазначено, що облік фізичних осіб-платників податків, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім`ям, по батькові за серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки. 31.01.2019 року до ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві звернулася гр. ОСОБА_1 заповнивши Повідомлення за формою встановленого зразка № 1П (далі - Повідомлення) фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків. Згідно Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №822 від 29.09.2017 року, після приймання Повідомлення контролюючим органом здійснюється перевірка щодо наявності реєстрації фізичної особи у Державному реєстрі за реєстраційним номером облікової картки платника податків або в окремому реєстрі Державного реєстру - за серією та/або номером паспорта. Процедура перевірки щодо можливості внесення відмітки до паспорта здійснюється протягом трьох робочих днів від дня подання до контролюючого органу Повідомлення. Після отримання підтвердження щодо можливості внесення відмітки за зверненням фізичної особи, яка подала Повідомлення, відповідний контролюючий орган вносить до паспорта відмітку про право здійснювати будь - які платежі за серією та/або номером паспорта. У зв`язку з тим, що громадянка ОСОБА_2 не з`явилась до контролюючого органу, ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві не внесено до паспорта такої відмітки (із зазначенням серії та/або номера паспорта) для взяття особи на облік в окремому реєстрі Державного реєстру. Враховуючи вищезазначене, так як датою взяття на облік в окремому реєстрі Державного реєстру вважається дата внесення відмітки до паспорта згідно Положення №822 даний платник ОСОБА_2 не обліковується ні в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків, ні в Окремому реєстрі Державного реєстру.

10.06.2019 року від позивача засобами поштового зв`язку до суду найшла Відповідь на відзив, в якій зазначено, що невиконання державою своїх соціальних зобов`язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціально - правової держави. Нормами законодавства України передбачено, що платники податків (та інші громадяни) мають право в рамках діючого законодавства виконати свій конституційний обов`язок сплатити податок без присвоєння ідентифікаційного номеру, обравши раніше встановлену форму обліку. Такий висновок є правильним і таким, що ґрунтується на чинному законодавстві ,якій діяв на момент звернення позивача до судових органів (ст.ст. 28, 294, 296 Цивільного Кодексу).

10.03.2020 року та 22.04.2020 року позивач звернулась до суду із Клопотаннями про надання інформації та вчинення певних дій.

Листами за підписом судді від 11.03.2020 року та 24.04.2020 року надано відповідь на вищезазначені Клопотання.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 належить до парафії «Зачаття Іоанна Хрестителя» Релігійної громади Української Православної Церкви, що підтверджується довідкою Парафії від 23.02.2019 року.

05.12.2018 року позивач звернулась до Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління ДФС у м. Києві із заявою, в якій просила не вносити про неї інформацію до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків; зберегти за нею форму обліку платників податків (за прізвищем, іменем та по батькові, роком народження - ст.ст. 28,294,296 ЦК України); проставити відмітку у її паспорті (на стор. 7, 8 або 9) про наявність права на вчинення певних дій без присутності цифрового кодифікатора - ІНН; серія та № паспорта та ін..

Відповідачем-1 листом від 12.12.2018 року №83030/П/26-15-58-04-09 на вказану заяву позивача надано відповідь, в якій позивачу повідомлено, що вимогами чинного законодавства облік осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, ведеться виключно в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім`ям, по батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки. Інших видів обліку осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, чинним законодавством не передбачено.

05.12.2018 року позивач звернулась до Державної фіскальної служби України із заявою, в якій просила не вносити щодо нього інформацію до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та зберегти за ним форму обліку платників податків за прізвищем, ім`ям, по батькові, роком народження, та зазначила, що про це нею офіційно повідомлено ДПІ у Солом`янському районі міста Києва.

Відповідач-2 листом від 19.12.2018 року №20097/П/99-99-08-02-01-14 на вказану заяву позивача надано відповідь, в якій позивачу повідомлено, що Податковим кодексом України передбачається два способи ведення обліку фізичних осіб платників податків у Державному реєстрі: за реєстраційними номерами облікових карток платників податків або за прізвищем, ім`ям, по батькові та серією і номером паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті про право здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта). Таким чином, керуючись статтею 19 Конституції України, статтями 63 та 70 Кодексу, контролюючі органи не мають повноважень щодо ведення обліку платників податків у іншому порядку, за іншими формами, способами або видами.

З вказаних підстав позивач звернувся до суду з даним позовом.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив, відповідь на відзив, пояснення на адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень статті 35 Конституції України, кожен має право на свободу світогляду і віросповідання. Це право включає свободу сповідувати будь-яку релігію або не сповідувати ніякої, безперешкодно відправляти одноособово чи колективно релігійні культи і ритуальні обряди, вести релігійну діяльність.

Згідно із статі 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до вимог частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Разом з тим, згідно частиною статті 35 Конституції України, ніхто не може бути увільнений від своїх обов`язків перед державою або відмовитися від виконання законів за мотивами релігійних переконань.

Відповідно до статті 9 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на свободу думки, совісті та релігії.

Свобода сповідувати свою релігію або переконання підлягає лише таким обмеженням, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах громадської безпеки, для охорони публічного порядку, здоров`я чи моралі або захисту прав і свобод інших людей.

До 01.01.2011 року порядок реєстрації фізичних осіб - платників податків та присвоєння їм ідентифікаційних номерів регулювався Законом України "Про Державний реєстр фізичних осіб-платників податків та інших обов`язкових платежів" від 22.12.1994 року №320/94.

Зокрема, статтею 1 та абзацом 3 статті 5 вказаного Закону було передбачено, що для осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи, зберігаються раніше встановлені форми обліку платників податків та інших обов`язкових платежів. У паспортах зазначених осіб робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера.

У зв`язку з набранням чинності Податковим кодексом України від 02.12.2010 року №2755-VI, Закон України "Про Державний реєстр фізичних осіб-платників податків та інших обов`язкових платежів" з 01.01.2011 року втратив чинність.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - ПК; у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з пунктами 63.1, 63.2 статті 63 ПК, облік платників податків ведеться з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Взяттю на облік або реєстрації у контролюючих органах підлягають всі платники податків.

Пунктами 63.3, 63.5 статті 63 ПК визначено, що з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку). Платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків. Всі фізичні особи - платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 63.6 статті 63 ПК, облік платників податків у контролюючих органах ведеться за податковими номерами. Порядок визначення податкового номера встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Облік осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться за прізвищем, ім`ям, по батькові і серією та номером діючого паспорта. У паспортах зазначених осіб контролюючими органами робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта. Порядок внесення відмітки визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно з пунктом 63.7 статті 63 ПК, контролюючий орган зазначає податковий номер або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) у всіх свідоцтвах, довідках, в інших документах або повідомленнях, що видаються платнику податків або надсилаються йому.

Кожен платник податків зазначає податковий номер або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) в усіх податкових деклараціях (розрахунках, звітах), платіжних документах щодо податків і зборів, у фінансових документах, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до пункту 70.1 статті 70 ПК, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, формує та веде Державний реєстр фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр).

Облік фізичних осіб - платників податків, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім`ям, по батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки.

Згідно з пунктом 70.5 статті 70 ПК, фізична особа - платник податків, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, зобов`язана особисто подати відповідному контролюючому органу повідомлення та документи для забезпечення її обліку за прізвищем, ім`ям, по батькові і серією та номером паспорта, а також пред`явити паспорт.

Фізична особа подає облікову картку фізичної особи - платника податків або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) до контролюючого органу за своєю податковою адресою.

Для заповнення облікової картки фізичної особи - платника податків використовуються дані документа, що посвідчує особу. Для заповнення повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) використовуються дані паспорта. Форма облікової картки фізичної особи-платника податків та повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) і порядок їх подання встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

З метою визначення єдиної методики реєстрації фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, для забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які зобов`язані сплачувати податки, збори у порядку та на умовах, що визначаються Податковим кодексом України та іншими нормативно-правовими актами України наказом Міністерства фінансів України від 29.09.2017 №822 затверджено Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (далі - Положення №822).

Згідно із пунктом 1 розділу ІІ цього Положення, усі фізичні особи - платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру у порядку, визначеному цим Положенням. Облік фізичних осіб - платників податків ведеться у Державному реєстрі за реєстраційними номерами облікової картки платника податків, а осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім`ям, по батькові (за наявності), серією та/або номером діючого паспорта громадянина України без використання реєстраційного номера облікової картки платника податків (до паспортів зазначених осіб вноситься відмітка, яка свідчить про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та/або номером паспорта).

Пунктом 1 розділу IV Положення №822 передбачено, що Державний реєстр формується на основі Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів. Складовою частиною Державного реєстру є окремий реєстр Державного реєстру, до якого вноситься інформація про фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті про право здійснювати будь-які платежі за серією та/або номером паспорта.

Розділом VIII Положення №822 передбачено Порядок обліку фізичних осіб в окремому реєстрі Державного реєстру. Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Положення №822 вказаного розділу фізична особа, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, зобов`язана особисто подати до відповідного контролюючого органу Повідомлення за формою №1П, яке є водночас заявою для обліку в окремому реєстрі Державного реєстру, та пред`явити паспорт або документ, на підставі якого оформлюється паспорт вперше. У разі зміни прізвища, імені чи по батькові особа, крім паспорта, пред`являє свідоцтво про шлюб (за наявності), свідоцтво про розірвання шлюбу (за наявності), свідоцтво про зміну імені (за наявності). Облік осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім`ям, по батькові (за наявності), серією та/або номером паспорта. До паспортів зазначених осіб вноситься відмітка, яка свідчить про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та/або номером паспорта. Фізична особа подає Повідомлення до контролюючого органу за своєю податковою адресою (місцем проживання) або до будь-якого контролюючого органу у разі, якщо фізична особа перебуває за межами населеного пункту проживання.

Після отримання підтвердження щодо можливості внесення відмітки за зверненням фізичної особи, яка подала Повідомлення, відповідний контролюючий орган вносить до паспорта у формі книжечки відмітку про право здійснювати будь-які платежі за серією та/або номером паспорта, форму якої наведено в додатку 9 до цього Положення (пункт 7 Положення №822).

З урахуванням аналізу вищезазначених положення законодавства, суд приходить до висновку, що для осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, передбачено їх облік в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, іменем, по батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки. При цьому законодавством не передбачено можливості ведення обліку фізичних осіб - платників податків, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, виключно за прізвищем, іменем, по батькові, роком народження і місцем реєстрації.

Норми Закону України "Про Державний реєстр фізичних осіб-платників податків та інших обов`язкових платежів", які передбачали можливість податкового обліку за прізвищем, іменем та по батькові, роком народження та за місцем реєстрації, без серії і номера паспорта, втратили чинність із набранням чинності Податковим кодексом України з 01.01.2011 року.

Зміна порядку податкового обліку осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, не призводить до зменшення обсягу прав вказаних осіб, оскільки такий облік передбачає незастосування реєстраційного номера облікової картки платника податків.

Такі висновки узгоджуються з практикою Європейського суду з прав людини, висловлену у Рішенні від 3 грудня 2009 року №40010/04 у справі "Тамара Скугар та інші проти Росії", яка стосувалась відмови віруючих православної церкви від ідентифікації у податкових правовідносинах за номером. Суд зазначив, що захищаючи особисту сферу, стаття 9 Конвенції не завжди гарантує право поводити себе у публічній сфері життя так, як того вимагають релігійні погляди. Держава, розробляючи та застосовуючи власні внутрішні процедури, не може залежати від точки зору окремих громадян, яка базується на їх релігійних віруваннях. Суд дійшов висновку, що спосіб організації державної податкової бази даних з використанням індивідуальних номерів платників податків не є втручанням держави у реалізацію права заявниці на свободу релігії, гарантованого статтею 9 Конвенції.

Суд не бере до уваги посилання позивача на те, що дія норм Податкового кодексу України звужує права позивача, оскільки зміна діючого порядку податкового обліку осіб, які через свої релігійні переконання не бажають користуватися ідентифікаційним номером, не зменшує обсягу прав зазначених осіб, і, з урахуванням позиції ЄСПЛ, не є порушенням статті 9 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 25.07.2018 у справі № 823/198/16, від 12.12.2019 у справі №820/261/16 та від 20.06.2018 у справі №803/1203/17.

Стосовно доводів позивача про необхідність застосування статей 32, 34, 35 Конституції України, статей 28, 294, 296 Цивільного кодексу України, статей 6, 7, 8, Закону України "Про захист персональних даних", суд зазначає, що спірні правовідносини регулюються положеннями чинного податкового законодавства, які мають пріоритет у правозастосуванні. Положення Податкового кодексу України є обов`язковими для суб`єктів владних повноважень та спрямовані на забезпечення встановленого Конституцією та Законами України публічного порядку.

З приводу посилання позивача на позиції викладені в постанові Верховного Суду від 14.06.2018 у справі №826/526/15 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018 у справі №806/3265/17, суд зазначає, що предметом розгляду справи №826/526/15 є вимоги щодо зміни способу та порядку виконання рішення суду, предметом розгляду справи №806/3265/17 є вимоги щодо неправомірної відмови відповідача у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки у зв`язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних та зобов`язання відповідача видати позивачеві паспорт у формі книжечки, у відповідності до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року №2503-ХІІ, натомість, предметом розгляду даної справи є вимоги щодо здійснення податкового обліку позивача виключно за прізвищем, іменем та по батькові, роком народження та за місцем реєстрації, без застосування будь-якого цифрового ідентифікатора, а саме: ідентифікаційного номера; серії на номеру паспорту; унікального номера запису реєстру.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, щодо відмови у задоволенні позовних вимог.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 9, 11, 44, 72-78, 79, 139, 194, 241-246, 250, 260, 261, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статтями 287, 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною шостою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України:

Позивач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 );

Відповідач 1: Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві (, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19).

Відповідач 2: Державна фіскальна служби України (; адреса: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8)

Повне судове рішення складено 21.05.2020 р.

Суддя Л.О. Маруліна