Справа № 405/9106/19
Суддя: Іванова Л. А.
Дата ухвалення: 2020-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/9106/19
Провадження №2-а/405/239/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2020 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Гершкул М.В.,

за участю учасників справи:

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницькому в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 405/9106/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Рачкелюк Богдана Юрійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з адміністративним позовом до старшого лейтенанта поліції УПП в Кіровоградській області Рачкелюк Б.Ю., в якому просить скасувати постанову серії ЕАК № 1856857 від 13.12.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, провадження у справі закрити. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 13.12.2019 року відповідачем було винесено оскаржувану постанову, відповідно до якої він (позивач), керуючи транспортним засобом Ford Transit 350, номерний знак НОМЕР_1 в м. Кропивницький по вул. Холодноярська, 52, перевищив швидкість на 35 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Швидкість вимірювалась приладом Trucam ТС000703. Вказав, що він (позивач) як водій-інкасатор дійсно рухався на вказаному автомобілі, який є інкасаторським автомобілем із нанесеними на ньому смугами зеленого кольору та належить АТ «Ощадбанк», виконуючи службове завдання, а саме: перевезення грошових цінностей та інкасації коштів. Відтак, відповідач, при винесенні оскаржуваної постанови не врахував положення п. 3.1 ПДР України, згідно яких оперативний транспорт, виконуючи невідкладне службове завдання може відступати від вимог, зокрема, розділу 12 ПДР України. Крім того, вказав, що оскаржувана постанова не містить жодних відомостей про те, що прилад Trucam має документи про сертифікацію та допуск до використання в Україні та свідоцтво про повірку, при цьому, його (позивача) клопотання про пред`явлення вказаних документів, - відповідач проігнорував, що свідчить про їх відсутність на час вимірювання. Вважає, що вимірювання швидкості руху автомобіля, яким він (позивач) керував, було проведено за допомогою несертифікованого технічного засобу, а тому в матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні та беззаперечні докази наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. На підставі зазначеного, позивач просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою суду від 03.01.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено справу до розгляду без виклику в судове засідання учасників справи.

Ухвалою суду від 10.02.2020 року задоволено клопотання позивача про розгляд зазначеної справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове по справі, з викликом учасників справи.

Ухвалою суду від 10.02.2020 року задовлено клопотання представника УПП в Кіровоградській області ДПП про залучення до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача УПП в Кіровоградській області ДПП та залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача УПП в Кіровоградській області ДПП.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що він працює інкасатором-водієм та 13.12.2019 року виконував службове завдання з перевезення грошових цінностей. При цьому, сирену він не ввімкнув, щоб не привертати уваги до себе. Зазначив, що оскільки характер таких перевезень вимагає чіткого додержання графіку та заходів безпеки перевезень, Правилами дорожнього руху передбачена можливість водію оперативного транспортного засобу відступати від їх вимог, зокрема, від вимог п. 12.4 Правил. З підстав, викладених у позовній заяві, просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи судом повідомлявся в порядку вимог КАС України. У відзиві на позовну заяву, поданому представником Шафут В.Б. (діє за довіреністю № 21805/41/3/01-2019 від 17.12.2019 року) та зареєстрованому судом 03.02.2020 року за вх. № 2827, в якому вказав, що з вимогами позову ОСОБА_1 не погоджується, вважає їх необґрунтованими. Зазначив, що 13.12.2019 року при здійсненні патрулювання екіпажем (відповідачем та його напарником) було зафіксовано факт адміністративного правопорушення, а саме: як громадянин ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Ford Transit, номерний знак НОМЕР_1 в м. Кропивницький по вул. Холодноярська, 52, рухався зі швидкістю 85 км/год, перевищивши встановлене обмеження швидкості руху на 35 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з чим відповідачем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ЕАК № 1856857 від 13.12.2019 року, та яка (постанова) відповідає всім вимогам закону, а її зміст, - обставинам правопорушення. Вказав, що лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів Trucam LTI 20/20 було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки, при цьому, хоча даний прилад і було виключено із вказаного державного реєстру, однак він (прилад) був введений в експлуатацію до моменту виключення з державного реєстру, а тому його можна застосовувати за умови позитивних результатів повірки, яку прилад Trucam ТС000703 пройшов 23.10.2019 року. Також зазначив, що оскільки позивач не ввімкнув проблискові маячки, то він не мав права відступати від вимог розділу 12 ПДР України. На підставі зазначеного, просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи судом повідомлявся в порядку вимог КАС України, письмових пояснень до суду не надав.

Заслухавши позивача, зваживши доводи, викладені сторонами в заявах по суті справи (адміністративному позові, відзиву на позов), дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист

Положення ст. 5 КАС України є реалізацією ч. 1 ст. 55 Конституції України, яка визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у разі, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 13.12.2019 року старшим лейтенантом поліції УПП в Кіровоградській області Рачкелюком Б.Ю. винесено постанову серії ЕАК № 1856857 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Вказана постанова мотивована тим, що 13.12.2019 року о 10 год. 51 хв. в м. Кропивницький по вул. Холодноярська, 52, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Ford Transit, номерний знак НОМЕР_1 у населеному пункті, рухався зі швидкістю 85 км/год, таким чином перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 35 км/год, швидкість вимірювалась приладом Trucam ТС000703, чим порушив п. 12.4 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивачем оскаржується правомірність винесеного відповідачем старшим лейтенантом поліції УПП в Кіровоградській області Рачкелюком Б.Ю. як суб`єктом владних повноважень рішення у формі постанови серії ЕАК № 1856857 від 13.12.2019 року.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В свою чергу, конкретні правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Кодексу адміністративного судочинства України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про дорожній рух», Закону України «Про Національну поліцію», Правил дорожнього руху.

Згідно п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Об`єктом цього адміністративного проступку є суспільні відносини у галузі забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення виражається, зокрема, у формі перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Суб`єкт адміністративного проступку - спеціальний (водій транспортного засобу, тобто особа, яка в установленому порядку отримала дозвіл на керування транспортним засобом - водійське посвідчення тощо).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі умислу, так й формі необережності.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи із норм, викладених в ст. 77 КАС України, за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає саме на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

При цьому, окремо слід звернути увагу на те, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України у справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення відповідачем надано файл з даними вимірювання фото та відео-фіксації правопорушення, створений за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam № ТС000703, на якому зафіксовано рух автомобіля Ford Transit, номерний знак НОМЕР_1 , яким керував позивач, зі швидкістю 85 км/год в м. Кропивницький, а також витяг з публічної кадастрової карти з відповідними географічними координатами, що містяться на DVD-R диску, позначеному написом «ОСОБА_1 Truecam».

Також, як вбачається із сертифіката затвердження типу засобів вимірювальної техніки, виданого 29.08.2012 року Міністерством економічного розвитку і торгівлі України, засвідчено, що лазерний вимірювач швидкості руху т/з TruCAM LTI 20/20 зареєстровано в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за № У3197-12.

Відповідно до наданого відповідачем свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 23.10.2019 року № 22-01/16811, виданого ДП «Укрметртестстандарт», лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20/20 № ТС 000703 відповідає вимогам технічної документації. Свідоцтво чинне до 23.10.2020 року.

Згідно з Експертним висновком Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 27.09.2018 року № 04/02/03-3008 у лазерному вимірювачі швидкості TruCAM LTI 20/20 правильно реалізовано криптографічний алгоритм шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IEC 18033-3:2015, із довжиною ключа 256 біт та даний прилад забезпечує конфіденційність, цілісність та автентичність зареєстрованих даних. Термін дії висновку - до 27.09.2021 року.

Разом з тим, судом відзначається, що наказом Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України № 100 від 19.02.2002 року, який втратив чинність на підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі № 972 від 14.06.2016 року, затверджено Порядок оформлення та видачі сертифікатів затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки, згідно з п.п. 2.5 якого, сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки та свідоцтва оформлюються на типи засобів вимірювальної техніки, які занесено під одним реєстраційним номером до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки.

Відповідно до п. 2.6 Порядку оформлення та видачі сертифікатів затвердження типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки, затвердженому типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки та свідоцтва про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки чинні до вилучення відповідних типів засобів вимірювальної техніки з Державного реєстру.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року №1362 були внесені зміни до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, а саме: згідно з п. 1 були виключені з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки певні типи засобів вимірювальної техніки, внесені до нього за відповідними номерами, зокрема № У3197-12.

Отже, тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM», який зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за № У3197-12, є виключеним з Державного реєстру на підставі наказу Міністерством економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року № 1362, а сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки № UA-MI/1-2903-2012 від 29.08.2012 року з 02.11.2015 року не є чинним.

На підставі наведеного, суд вважає, що вимірювання швидкості руху автомобіля, яким керував позивач, було проведено за допомогою несертифікованого технічного засобу, а відтак в матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні і беззаперечні докази наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, крім оскаржуваної постанови.

Крім того, як вбачається з п.п. 15, 16 п. 4 розділу І Інструкції з організації інкасації коштів та перевезення валютних цінностей банків в Україні, затвердженою постановою Правління Національного Банку України від 31.03.2017 року № 29 перевезення валютних цінностей - переміщення в установленому порядку транспортними засобами валютних цінностей, яке здійснюють інкасатори від банку до клієнтів, між клієнтами та їх структурними підрозділами, а також до банкоматів, пунктів обміну валют, між банками, між Національним банком і банками та в структурі Національного банку, а оперативний автотранспорт - автомобілі, виготовлені на основі серійних та панцеровані за класом захисту відповідно до вимог ДСТУ 3975-2000, із нанесеними смугами зеленого кольору, що відповідають вимогам Національного стандарту України ДСТУ 3849-2018 та визначені внутрішнім документом банку (юридичної особи) як автомобілі, призначені для виконання завдань з інкасації коштів та перевезення валютних цінностей.

Згідно з п. 3.1 ПДР України водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладне службове завдання, можуть відступати від вимог розділів 8 (крім сигналів регулювальника), 10-18, 26, 27 та пункту 28.1 цих Правил за умови увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху. За відсутності необхідності додаткового привертання уваги учасників дорожнього руху спеціальний звуковий сигнал може бути вимкнений.

Судом встановлено та відповідачем не спростовано, що водій ОСОБА_1 здійснював керування оперативним транспортним засобом Ford Transit 350, номерний знак НОМЕР_1 , та з 08 год. 00 хв. по 17 год. 30 хв. 13.12.2019 року виконував невідкладне службове завдання з інкасації коштів та перевезення валютних цінностей, що підтверджується подорожнім листом службового легкового автомобіля від 13.12.2019 року.

Надаючи оцінку належності і допустимості наданим відповідачем в якості доказу відео-файлам: «», «», які містяться на цифровому носії інформації DVD-R диску, позначеному написом «ОСОБА_1 Truecam», судом відзначається, що зазначені файли містять записи з нагрудного відеореєстратору працівника поліції, на яких (записах) зафіксована процедура оформлення адміністративного правопорушення відносно водія автомобіля Ford Transit, номерний знак НОМЕР_1 із нанесеними смугами зеленого кольору.

На підставі переглянутих зазначених вище доказів, у вигляді відеофайлів, судом відзначається, що дані відеозаписи не обґрунтовують обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а саме: не є даними, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа - відповідач старший лейтенант поліції УПП в Кіровоградській області Рачкелюк Б.Ю. встановив порушення вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху та прийшов до висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та винність ОСОБА_1 в його (адміністративному правопорушенні) вчиненні або інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, судом відзначається, що оскаржувана постанова серії ЕАК № 1856857 від 13.12.2019 року не містить посилання на інші докази (пояснення свідків, речові докази) за результатами оцінки яких відповідач встановив порушення вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху та прийшов до висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та винність ОСОБА_1 в його (адміністративному правопорушенні) вчиненні, що в свою чергу об`єктивно позбавляє суд можливості належним чином дослідити докази по справі про адміністративні правопорушення в разі їх наявності та надати їм відповідну правову оцінку на предмет їх належності і допустимості, повноти та достатності для визнання правомірності рішення суб`єкта владних повноважень.

З огляду на зазначене, беручи до уваги твердження позивача про те, що він, 13.12.2019 року о 10 год. 51 хв. в м. Кропивницький по вул. Холодноярська, 52, керуючи транспортним засобом Ford Transit, номерний знак НОМЕР_1 , виконував невідкладне службове завдання з інкасації коштів та перевезення валютних цінностей, а тому, у відповідності до п. 3.1 ПДР України, відступив від вимог п. 12.4 ПДР України та не увімкнув сирену, щоб не привертати до себе уваги, при цьому, зазначені твердження позивача не спростовані відповідачем шляхом надання суду належних та допустимих доказів, на підставі чого суд приходить до висновку, що постанова серії ЕАК № 1856857 від 13.12.2019 року в справі про адміністративне правопорушення, винесена суб`єктом владних повноважень - старшим лейтенантом поліції УПП в Кіровоградській області Рачкелюком Б.Ю. не містить достатніх та беззаперечних доказів порушення позивачем ОСОБА_1 вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху, та, як наслідок, вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, більш того, вина позивача не підтверджується будь-якими іншими, передбаченими процесуальним законом доказами.

Як наслідок, судом не встановлено, з яких саме міркувань виходив відповідач старший лейтенант поліції УПП в Кіровоградській області Рачкелюк Б.Ю., визнаючи позивача винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та у порушенні ним (позивачем) вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху, зокрема, як зазначено у постанові серії ЕАК № 1856857 від 13.12.2019 року про те, що порушення ОСОБА_1 . Правил дорожнього руху виразилося у перевищенні встановленого обмеження швидкості руху для населених пунктів, яким чином давав оцінку та досліджував обставини, на підставі яких прийшов до такого висновку та виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, притягнувши позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з чим та за наведених вище обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість твердження позивача про безпідставність винесеної відповідачем відносно нього постанови і накладення адміністративного стягнення за відсутності в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно позивача не проведено всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, на підставі чого адміністративний позов підлягає задоволенню, у зв`язку з чим постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1856857 від 13.12.2019 року відносно ОСОБА_1 , як така, що винесена суб`єктом владних повноважень в порушення вимог ст.ст. 245, 251, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підлягає скасуванню, а справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закриттю.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.5,6,9,72,77,132,134, 139,241,242,244,245,246,250,255,293,295,297 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, ч. 1 ст.122, ст.ст.251,254,256,283,288,289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху України, затвердженими Постановою Кабінету МіністрівУкраїни №106 від 10жовтня 2001 року, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до старшого лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Рачкелюк Богдана Юрійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №1856857 від 13.12.2019 року, винесену старшим лейтенантом поліції 1-го батальйону 2-ої роти Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Рачкелюком Богданом Юрійовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за порушення п. 12.4 Правил дорожнього руху та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч. 2, 3ст. 295 КАС України.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є Третій апеляційний адміністративний суд через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова