Справа № 340/1297/20
Суддя: Ю.П. Пасічник
Дата ухвалення: 2020-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
22 травня 2020 року м. Кропивницький Справа № 340/1297/20
Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення у формі Наказу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 04.03.2020 року № 11-3322/14-20-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою», відповідно до якого ОСОБА_1 було відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Рубаномостівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 2,00 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства;
- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, повторно, з урахуванням висновків суду по справі, розглянути заяву (клопотання) ОСОБА_1 від 24.01.2020 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, із земель державної власності сільськогосподарського призначення, бажане місце розташування якої зазначене на графічних матеріалах, що знаходиться на території Рубаномостівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, та прийняти законне та обґрунтоване рішення, яким надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою;
- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області подати звіт про виконання судового рішення протягом 30 днів з дня набрання законної сили рішенням суду.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач з надуманих, необґрунтованих та непередбачених законом підстав відмовив йому у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки. При цьому позивач наголошує на тому, що ним виконано всі вимоги передбачені законодавством для отримання дозволу на розробку проекту землеустрою. Також позивач зазначає, що дії відповідача є протиправними, тому просив суд зобов`язати відповідача повторно, розглянути заяву (клопотання) ОСОБА_1 від 24.01.2020 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, із земель державної власності сільськогосподарського призначення, бажане місце розташування якої зазначене на графічних матеріалах, що знаходиться на території Рубаномостівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області.
Ухвалою судді від 27 квітня 2020 року у справі за цим позовом відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам справи встановлено порядок та строки для виконання процесуальних дій.
Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, зазначивши, що в ході розгляду поданих позивачем матеріалів було встановлено, що вказана на графічних матеріалах бажана земельна ділянка знаходиться в межах населеного пункту с. Рубаний міст, отже, розпорядником земельної ділянки є відповідний орган місцевого самоврядування.
Відповідно до частини 1 статті 122 Земельного кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
З урахуванням вищевикладених обставин Головне управління не має права на прийняття організаційно-управлінських рішень і частині розпорядження земельної ділянки, вказаної позивачем на графічних матеріалах, розташованої на території Рубаномостівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, оскільки, таке право належить Рубаномостівській сільській раді (а.с.39-43).
Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків
Позивач, як учасник АТО, 07 листопада 2019 року направив до Рубаномостівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області заяву (клопотання), у якій просив надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, орієнтовною площею 2,0 га, для ведення особистоп селянського господарства, із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення, бажане місце розташування якої зазначене на графічних матеріалах, на території Рубаномостівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області (а.с.12).
Рубаномостівська сільська рада листом від 24.12.2019 року №812 - відмовила у наданні дозволу зважаючи на те, що дозволи на розробку проектів землеустрою на території сільської ради, надаються лише учасникам АТО місцевим жителям, а тому порекомендувала звернутись з даного питання за місцем реєстрації (а.с.15).
09 січня 2020 року позивач звернувся із запитом до Відділу у Новомиргородському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про надання інформації про: те, до якої форми власності (державна, комунальна, приватна, колективна), належить земельна ділянка, зображена на графічних матеріалах, що додаються, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, розташованої на території Рубаномостівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області те, чи розроблено та затверджено у встановленому законодавством порядку, на території Рубаномостівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, генеральні плани населених пунктів та інша містобудівна документація, схеми землеустрою і техніко-економічні обґрунтування використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проекти землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів (а.с.17).
Відділ у Новомиргородському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області надав відповідь №4/148-20 від 22.01.2020 року, у якій було зазначено, що бажана земельна ділянка, зображена на графічних матеріалах, відноситься до земель запасу державної форми власності (а.с.18).
22 січня 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою (клопотанням), про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства, із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення, бажане місце розташування якої зазначене на графічних матеріалах, на території Рубаномостівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області (а.с.19).
До заяви було додано:- графічні матеріали на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки; - копія паспорта та ідентифікаційного коду; - копія посвідчення НОМЕР_1 ; - копія довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції № 2344.
Наказом Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 04.03.2020 року №11-3322/14-20-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою», відповідно до якого ОСОБА_1 було відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою з підстав, що земельна ділянка, зображена доданих графічних матеріалах, відноситься до земель комунальної власності тому відповідно до статті 122 Земельного кодексу України, Головне управлін Держгеокадастру у Кіровоградській області не є розпорядником даної земельної ділянки (а.с.22)
Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернулася до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд дійшов наступних висновків.
Згідно до ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Відповідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Ст. 55 Конституції України вказує, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно з положеннями частини другої статті 2 КАС України в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель регулюються, зокрема, Земельним кодексом України.
Частиною третьою статті 22 ЗК України визначено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам для ведення особистого селянського господарства, зокрема.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Пунктом "в" ч.3 ст.116 Земельного кодексу України визначено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
Відповідно ч.1 ст.121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах, зокрема для ведення особистого селянського господарства не більше 2,0 гектара.
Згідно частин 1, 4 ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.
У спірних правовідносинах, з огляду на Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року №15, саме відповідач, як територіальний орган Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, є особою уповноваженою здійснювати розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності.
Частинами 6 та 7 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі, якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Вказана норма кореспондується із положеннями ч.3 ст.123 Земельного кодексу України.
Відмовляючи позивачу в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, відповідачем відмову мотивовано тим, що земельна ділянка, зображена на доданих графічних матеріалах, відноситься до земель комунальної власності, тому відповідно до ст. 122 Земельного кодексу України, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області не є розпорядником даної земельної ділянки.
Суд зазначає про протиправність вказаної відмови оскільки доводи щодо відмови позивачеві у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою спростовуються матеріалами справи.
З матеріалів справи, а саме, листа Відділу у Новомиргородському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області №4/148-20 від 22.01.2020 року, вбачається, що бажана земельна ділянка, зображена на графічних матеріалах, відноситься до земель запасу державної форми власності (а.с.18), а тому право розпорядження нею належить відповідачеві.
Згідно ч.3 ст.245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 06.11.2019 року у справі № 509/1350/17 зазначила таке. Щодо ефективності обраного судом апеляційної інстанції способу захисту (зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву) Велика Палата Верховного Суду зазначає, що суд має право визнати бездіяльність суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язати вчинити певні дії. Суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. При цьому застосування такого способу захисту у цій справі вимагає з`ясування судом, чи виконано позивачем усі визначені законом умови, необхідні для одержання дозволу на розробку проекту землеустрою. Разом з тим наведених обставин судами не встановлено. Оцінка правомірності відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою стосувалася лише тих мотивів, які наведені відповідачем у оскаржуваному рішенні. Однак суди не досліджували у повній мірі, чи ці мотиви є вичерпними і чи дотримано позивачем усіх інших умов для отримання ним такого дозволу. Отже, як зазначила Велика Палата Верховного Суду, апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що належним способом захисту та відновлення прав позивача у цій справі буде зобов`язання відповідача повторно розглянути відповідну заяву позивача про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою.
Згідно ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З`ясувавши характер спірних правовідносин сторін, характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб, суд дійшов до висновку, що порушене право позивача на отримання обґрунтованого рішення за його заявою має бути відновлено шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву (клопотання) ОСОБА_1 від 24.01.2020 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, із земель державної власності сільськогосподарського призначення, бажане місце розташування якої зазначене на графічних матеріалах, що знаходиться на території Рубаномостівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області.
Вимога позивача щодо необхідності зобов`язати відповідача подати звіт про виконання рішення суду є невмотивованою оскільки позивачем не наведено жодного доводу, який давав би підстави вважати, що відповідачем рішення суду не буде виконано.
Судові витрати сторонами по справі не понесені.
Керуючись статтями 9, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення у формі Наказу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 04.03.2020 року № 11-3322/14-20-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою», відповідно до якого ОСОБА_1 було відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Рубаномостівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 2,00 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства.
Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, повторно, з урахуванням висновків суду по справі, розглянути заяву (клопотання) ОСОБА_1 від 24.01.2020 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, із земель державної власності сільськогосподарського призначення, бажане місце розташування якої зазначене на графічних матеріалах, що знаходиться на території Рубаномостівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, та прийняти законне та обґрунтоване рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Кіровоградський окружний адміністративний суд.
Суддя Кіровоградського окружного
адміністративного суду Ю.П. Пасічник