Справа № 380/3144/20
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2020-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/3144/20
У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

22 травня 2020 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючої-судді Мричко Н.І., розглянувши у письмовому провадженні заяву Мостиської міської ради Львівської області про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Мостиської міської ради Львівської області до Мостиської районної державної адміністрації Львівської області за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Мостиський господар» про визнання протиправним і скасування розпорядження, -

встановив:

Мостиська міська рада Львівської області (надалі - Мостиська МР, заявник) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Мостиської районної державної адміністрації Львівської області (надалі - Мостиська райдержадміністрація, відповідач) за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Мостиський господар» (надалі - ТзОВ «Мостиський господар», третя особа), в якому просить визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Мостиської райдержадміністрації Львівської області № 36 від 10.02.2020 «Про розробку детального плану території площею 36.0 га для зміни цільового призначення з ведення ОСГ під розміщення комплексу споруд (елеватор, універсальний логістичний парк, митний склад, база для зберігання і перевантаження бітуму і нафтопродуктів, лінія з виробництва пластикових труб) на території Мостиської міської ради (за межами населеного пункту)».

Ухвалою від 27.04.2020 відмовлено у задоволенні заяви Мостиської МР про забезпечення позову.

Ухвалою від 28.04.2020 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

21.05.2020 Мостиська МР подала повторну заяву про забезпечення позову (Вх. № 25380), згідно з якою просить заборонити Мостиській райдержадміністрації та будь-яким іншим особам до набрання законної сили рішенням суду у даній справі проводити громадські слухання проекту та звіту про стратегічну екологічну оцінку «Детального плану території земельної ділянки під розміщення комплексу споруд (елеватор, універсальний логістичний парк, митний склад, база для зберігання і перевантаження бітуму і нафтопродуктів, лінія з виробництва пластикових труб) на території Мостиської міської ради (за межами населеного пункту)».

В обгрунтування заяви вказує на те, що листами Мостиської МР від 07.05.2020 №2.18-724 та від 14.05.2020 №2.18-757 та оголошенням у газеті «Наш край» від 14.05.2020 подано зауваження на неприпустимі недоліки до містобудівної документації, яка розроблена на підставі оскаржуваного розпорядження № 36 від 10.02.2020. Листом Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської ОДА від 13.05.2020 №5/33-448/0/2-20 звернуто увагу Мостиській РДА на дотримання порядку проведення громадських слухань. Проте, 21.05.2020 у газеті «Наш край» №21 міститься оголошення відповідача про «продовження» громадського обговорення вищевказаної документації, про продовження терміну оприлюднення та про проведення 28.05.2020 громадських слухань детального плану території та звіту про стратегічну екологічну оцінку такого. Зазначає, що у зв`язку з неможливістю ознайомлення громадськості з паперовими примірниками документів державного планування на місцевому рівні у відповідності до пп. 8 п 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 02.04.2020 № 255 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», Протоколу №7 від 15.03.2020 позачергового засідання обласної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій ЛОДА та Протоколу №4 від 14.03.2020 позачергового засідання районної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Мостиської РДА, Мостиська МР просила Мостиську РДА подати спростування у газету щодо повідомлення про оприлюднення та повідомлення про початок громадського обговорення містобудівної документації та привести оголошення у відповідність до Постанови Кабінету Міністрів України №555 від 25.05.2011 «Про затвердження Порядку проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні», а також встановити термін (не менше 30 днів з моменту публікації оголошення), місце і час проведення громадських слухань. На думку заявника, до вирішення справи по суті як відповідач, так і третя особа, можуть вчинити будь-які дії щодо земельних ділянок, в тому числі провести 28.05.2020 незаконні громадські слухання детального плану території та відповідно змінити цільове призначення земельних ділянок. Стверджує, що проведення громадських слухань 28.05.2020 є очевидно протиправним, оскільки строк, визначений для проведення процедури громадського обговорення, становить менш як 30 днів з дати оприлюднення проекту містобудівної документації (14.05.2020). За таких обставин вважає, що невжиття заходів забезпечення позову, шляхом заборони відповідачу та будь-яким іншим особам до набрання законної сили рішенням суду у даній справі проводити громадські слухання проекту та звіту про стратегічну екологічну оцінку «Детального плану території земельної ділянки під розміщення комплексу споруд (елеватор, універсальний логістичний парк, митний склад, база для зберігання і перевантаження бітуму і нафтопродуктів, лінія з виробництва пластикових труб) на території Мостиської міської ради (за межами населеного пункту)», може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист та поновлення порушених, оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, а також очевидними є ознаки протиправності рішень та дій відповідача, та порушення прав та інтересів позивача такими рішеннями і діями.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд виходив з такого.

Відповідно до приписів частини першої статті 154 КАС Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Частинами першою та другою статті 150 КАС України передбачено, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з частинами першою та другою статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Частиною першою статті 152 КАС України визначено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову, а також захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

При цьому, частиною другою статті 150 КАС України передбачений вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Для задоволення судом поданої позивачем заяви про забезпечення позову останній має довести, що невжиття обраних заходів призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених частиною другою статті 150 КАС України.

Аналіз змісту вказаних норм свідчить про те, що обов`язковою передумовою вжиття заходів забезпечення позову є обґрунтованість відповідних вимог сторони, в тому числі й із зазначенням очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішення, дії або бездіяльності, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам останньої, неможливості у подальшому без вжиття таких заходів відновлення прав особи та обов`язковим поданням доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. При цьому, ознаки протиправності повинні бути пов`язані саме з порушеними правами, свободами чи інтересами.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Тобто, прийняття рішення про забезпечення позову можливе лише в разі наявності обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду чи привести до потреби докладати значні зусилля та витрати для відновлення прав та інтересів позивача або є очевидними ознаками протиправності оскаржуваного рішення та порушення прав позивача цим рішенням.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» в тій частині, яка стосується загальних положень застосування забезпечення позову, а також Постанови Пленуму Вищого адміністративного Суду України від 06 березня 2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ» розглядаючи клопотання про забезпечення позову, суд (суддя) повинен з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з таким клопотанням, позовним вимогам.

Таким чином, з наведеного видно, що суд, розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення позову, з огляду на докази, надані стороною по справі для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що існує дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, позов слід забезпечити саме у такий спосіб, про який просить заявник, а не якимось менш обмежувальним у правах способом для відповідача, такий спосіб є співмірним обсягу позовних вимог, позивач має легітимну мету забезпечити саме захист своїх прав та інтересів від неправомірних дій відповідача, а не завдати шкоди правам та інтересам відповідача.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Тобто, прийняття такого рішення доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача.

Суд також зазначає, що забезпечення позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень є очевидно протиправними.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що невжиття заходів забезпечення позову, шляхом заборонити відповідачу та будь-яким іншим особам до набрання законної сили рішенням суду у даній справі проводити громадські слухання проекту та звіту про стратегічну екологічну оцінку «Детального плану території земельної ділянки під розміщення комплексу споруд (елеватор, універсальний логістичний парк, митний склад, база для зберігання і перевантаження бітуму і нафтопродуктів, лінія з виробництва пластикових труб) на території Мостиської міської ради (за межами населеного пункту)», може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист та поновлення порушених, оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, а також очевидними є ознаки протиправності рішень та дій відповідача, та порушення прав та інтересів позивача такими рішеннями і діями.

Разом з тим, заявником не наведено достатніх підстав, які можуть істотно ускладнити чи унеможливити захист прав, свобод та інтересів позивача без вжиття відповідних заходів, не надано належних доказів щодо існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Суд звертає увагу, що оцінку діям відповідача, пов`язаним з наявністю правових підстав для прийняття відповідного рішення, буде надано за наслідками розгляду справи по суті заявлених позовних вимог, а не на стадії розгляду заяви про забезпечення позову.

При цьому, не може слугувати правовою підставою для забезпечення позову й оприлюднення відповідачем в засобах масової інформації оголошення про продовження громадського обговорення містобудівної документації, про продовження терміну оприлюднення проекту детального плану території земельної ділянки під розміщення комплексу споруд (елеватор, універсальний логістичний парк, митний склад, база для зберігання і перевантаження бітуму і нафтопродуктів, лінія з виробництва пластикових труб) на території Мостиської міської ради (за межами населеного пункту)» та звіту про стратегічну екологічну оцінку такого детального плану території земельної ділянки. Зазначені доводи не свідчать про очевидність ознак протиправності дій суб`єкта владних повноважень чи утруднення виконання рішення суду у подальшому.

Більш того, задоволення заяви про забезпечення позову може бути наслідком порушення прав інших осіб.

Суд акцентує увагу заявника, що у випадку забезпечення позову суд фактично без належних на те підстав поставить під сумнів рішення суб`єкта владних повноважень, втрутившись у його дискреційні повноваження без надання правової оцінки підставам для такого рішення, а відтак тимчасово вирішить майбутній спір по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову та виходить за межі встановлених підстав для забезпечення позову.

Відтак судом не встановлено очевидних ознак небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі № 380/3144/20.

Таким чином, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням розумності та обґрунтованості вимог щодо забезпечення позову, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 150, 154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

у задоволенні заяви Мостиської міської ради Львівської області про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Мостиської міської ради Львівської області до Мостиської районної державної адміністрації Львівської області за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Мостиський господар» про визнання протиправним і скасування розпорядження, - відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Мричко Н.І.