Справа № 440/3643/19
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2020-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 травня 2020 р.Справа № 440/3643/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Судді-доповідача: Донець Л.О.,

Суддів: Бенедик А.П. , Гуцала М.І. ,

розглянувши в порядку письмового провадження клопотання Полтавської митниці ДФС України про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.01.2020 по справі № 440/3643/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватбудіндустрія"

до Полтавської митниці ДФС України

про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 21.01.2020 задоволено адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватбудіндустрія" до Полтавської митниці ДФС України про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови.

На зазначене рішення суду Полтавською митницею ДФС України подано апеляційну скаргу.

Скаржником пропущено строк на апеляційне оскарження, встановлений ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Водночас, з апеляційною скаргою подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Дослідивши доводи клопотання та матеріали справи, колегія суддів вважає, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом пятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Оскаржуване рішення прийняте Полтавським окружним адміністративним судом 21.01.2020 в порядку письмового провадження.

Згідно наявного в матеріалах справи рекомендованого поштового повідомлення, копію оскаржуваного рішення Полтавською митницею ДФС України отримано 24.01.2020 (а.с. 178, т. 2).

Із апеляційною скаргою Полтавська митниця ДФС України звернулась 20.02.2020, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду (а.с. 2, матеріали повернення апеляційної скарги).

У зв`язку з тим, що вищезазначена апеляційна скарга підписана особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено в установленому законом порядку, ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 10.03.2020 апеляційну скаргу Полтавської митниці ДФС України на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.01.2020 по справі № 440/3643/19 - повернуто скаржнику.

12.05.2020, Полтавською митницею ДФС України повторно подано апеляційну скаргу та заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Матеріалами справи встановлено, що Полтавська митниця ДФС України, звернувшись повторно з апеляційною скаргою 12.05.2020, допустила пропуск встановленого законом строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В обґрунтування підстав поважності пропуску строку, заявник посилається на те, що первинна апеляційна скарга подана в строк, передбачений ст. 295 КАС України, проте ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 10.03.2020 зазначену апеляційну скаргу повернуто скаржнику. Водночас, скаржник наголошує, що Полтавською митницею ДФС України усунуто недоліки попередньої апеляційної скарги та подано нову апеляційну скаргу від 07.05.2020, підписану уповноваженою особою.

Колегія суддів зауважує, що вказані обставини не можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку звернення із апеляційною скаргою, оскільки вони не звільняють скаржника від дотримання процесуальних обов`язків як сторони по справі.

Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

У рішенні у справі "Рябих проти Росії" (980_172) (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-X) Європейський Суд з прав людини визначився, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою.

Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 03.04. 2008) (п. 47 рішення).

Зі змісту пункту 52 рішення «Устименко проти України» випливає, що якщо національний суд просто обмежився вказівкою на наявність у відповідача «поважних причин» для поновлення пропущеного строку оскарження, то, відтак, він (суд) не вказав чітких причин такого рішення.

За цих підстав, Європейський Суд з прав людини одноголосно постановив, що було порушення п. 1 ст. 6 Конвенції та дійшов до висновку, що національні суди, вирішивши поновити пропущений строк оскарження остаточної постанови у справі заявника без наведення відповідних причин та скасувавши в подальшому постанову суду, порушили принцип правової визначеності та право заявника на справедливий судовий розгляд за п. 1 ст. 6 Конвенції (п. 53 рішення).

Таким чином, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо строків подання апеляційної скарги.

Крім того, у п. 74 рішення Європейського Суду з прав людини Лелас проти Хорватії суд звернув увагу на те, що держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу.

Тобто, виходячи з принципу належного урядування, державні органи загалом, і орган доходів і зборів зокрема, зобов`язані діяти в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно.

Вказана правова позиція викладала Верховним Судом у постанові від 11.12.2018 по справі №820/2160/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що у даному випадку зазначені скаржником причини пропуску строку оскарження не виправдовують втручання у принцип остаточності рішення.

Колегія суддів зазначає, що поважними причинами пропуску строку на подання апеляційної скарги можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Згідно з ч. 1 ст. 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність встановлених законом підстав для поновлення процесуального строку для подання апеляційної скарги, а тому, подане клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 121, 295, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Полтавської митниці ДФС України про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.01.2020 по справі № 440/3643/19 - відмовити.

Визнати неповажними вказані в клопотанні причини пропуску строку звернення з апеляційною скаргою на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.01.2020 по справі № 440/3643/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Донець Л.О.
Судді Бенедик А.П. Гуцал М.І.