Справа № 711/725/20
Суддя: Кондрацька Н. М.
Дата ухвалення: 2020-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/725/20
Номер провадження2-а/711/33/20
РІШЕННЯ
16 квітня 2020 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді: Кондрацької Н.М.
при секретарі: Мелещенко О.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора управління патрульної поліції в Харківській області департаменту патрульної поліції Набасова Сергія Миколайовича, третя особа: Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора управління патрульної поліції в Харківській області департаменту патрульної поліції Набасова С.М., третя особа: Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Позовні вимоги обґрунтував тим, що 20 січня 2020 року Інспектором 3 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, лейтенантом поліції Набасовим С.М. відносно нього була складена постанова ЕАК № 1999522 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Відповідно до постанови, він 20 січня 2020 року о 11 годин 37 хвилин, керуючи транспортним засобом Тоуоtа Саmrу, д.н.з. НОМЕР_1 , нібито рухався зі швидкістю 79 км/год., перевищив встановлене обмеження швидкості руху та на думку інспектора порушив п. 12.4. ПДР (у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год). Внаслідок цього інспектором була складена постанова про накладення адміністративного, стягнення за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122КУпАП. Дії інспектора вважає протиправними, а постанову - незаконною, такою, що винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню. Обґрунтовує це наступним. По-перше. Не зазначено місце вчинення можливого правопорушення та місце розгляду справи. Відповідно до положень ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; Пункт 6 оскаржуваної постанови містить положення про час та місце скоєння, суть і обставини правопорушення. В ньому зазначено: «20.01.2020 11:37:23 / Водій керуючи ТЗ рухався у населеному пункті Травневе зі швидкістю 79 км/год., чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 29 км/год.». У постанові не зазначено місце скоєння можливого правопорушення. Зазначено лише про село Травневе. Звертає увагу, що будь-які інші координати не зазначені. Не зазначено і область, в якій знаходиться цей населений пункт. Це є порушенням вимог ст. 283 КУпАП, оскільки село Травневе знаходиться в Тернопільській, Одеській, Луганській, Донецькій, Харківській, Кіровоградській, Винницькій областях. Саме тому, з постанови ЕАК № 1999522 об`єктивно неможливо встановити місце скоєння можливого адміністративного правопорушення. Зазначає, що зі швидкістю 79 км/год він здійснював рух поза межами населеного пункту. Проте, Інспектор, порушуючи презумпцію невинуватості, не дослідивши всіх обставин, помилково вказує про перевищення швидкості в межах населеного пункту. Відомості, зазначені в постанові, є помилковими, не відповідають фактичних обставинам справи, імперативним положенням ст. 283 КУпАП. Не зазначення місця можливого скоєння правопорушення не дає змогу встановити всі фактичні обставини справи. Викладені у постанові твердження не вказують на те, в якому саме населеному пункті відбулося перевищення швидкості. Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 визначено, що є населеним пунктом, як визначаються його межі, які обмеження встановлюються. Відповідно до розділу 1 ПДР населений пункт - забудована територія, в`їзди на яку і виїзди з якої позначаються дорожніми знаками 5.45, 5.46,5.47, 5.48. 5.45 "Початок населеного пункту". Найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах. 5.46 "Кінець населеного пункту". Місце, з якого на даній дорозі втрачають чинність вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах. Знаки 5.45 і 5.46 установлюються на фактичній межі забудови, яка прилягає до дороги. 5.47 "Початок населеного пункту". Найменування і початок забудови населеного пункту, в якому на даній дорозі не діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах. 5.48 "Кінець населеного пункту". Кінець населеного пункту, позначеного знаком 5.47. Звертає увагу, що знак, який би вказував на початок населеного пункта «Травневе» - не встановлений. Забудови, які б дали змогу водію самостійно встановити початок населеного пункту - також відсутні. Таким чином, він здійснював рух поза межами населеному пункту. Отже, в його діях відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення. Відповідно до розділу 8 ПДР регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками. Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена. Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про дорожні знаки та сигнали від 08.11.1968, ратифікованою Україною 25.04.1974 указом Президії Верховної ВР УРСР №2615-VІІІ, знаки встановлюються таким чином, щоб їх легко і своєчасно могли розпізнавати водії, для яких вони призначені. Зазвичай вони встановлюються на стороні дороги, відповідної напрямку руху; однак вони можуть бути поміщені або повторені над проїжджою частиною дороги. Будь-який знак, встановлений на стороні дороги, відповідного напрямку руху, повинен бути повторений над проїзною частиною або на протилежній стороні дороги, якщо місцеві умови такі, що цей знак може не бути вчасно помічений водіями транспортних засобів, для яких він призначений. Відсутність встановлених знаків 5.45, 5.46 свідчить про відсутність населеного пункту на ділянці дороги. З постанови серія ЕАК № 1999522 від 20 січня 2020 року вбачається, що місце розгляду справи Харківська область, траса М03 448, тобто не зазначається назва населеного пункту, де розглядалась справа. Зазначає, що завжди рухається лише в межах дозволеної швидкості, передбаченої розділом 12 Правил дорожнього руху та не перевищує її. По-друге. Відсутність будь-яких доказів, які б підтвердили факт вчинення ним адміністративного правопорушення. Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, поміж іншого, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справ та посилання на норму закону, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення. Дотримання даних вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови у судовому порядку. Статтею 251 КУпАП визначено перелік доказів, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такими доказами є поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та іншими. Проте з винесеної інспектором постанови слідує, що інспектор 3 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, лейтенант поліції Набасов С.М.: не відібрав жодних пояснень у особи, яку притягнув до адміністративної відповідальності; не з`ясував, чи погоджується він з висунутим проти нього обвинуваченням у вчиненні адміністративного правопоршення; не з`ясував обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність відповідно до ст. 280 КУпАП; не надав до постанови показання та фото- і відеозаписи, якими підтверджується вина; не з`ясував той факт, що окрім нього в потоці транспортних засобів рухалися ще й інші автомобілі, а тому помилково визначив, хто саме перевищив швидкість в межах населеного пункту; не встановив місце скоєння можливого правопорушення. Конституційний Суд України у Рішенні № 23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року у пунктах 4, 4.1, 4.2 мотивувальної частини Рішення вказав на розповсюдження ряду презумпцій та правових гарантій на усі види юридичної відповідальності, у тому числі й на адміністративну відповідальність. Зокрема вказав, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 26 квітня 2018 року по справі №211/3520/16-а вказав, що саме по собі описання в оскаржуваній постанові складу адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, оскільки така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Аналогічна правова позиція викладена і у постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року по справі №338/1/17. Крім цього, пункт 9 оскаржуваної передбачає: «до постанови додаються». Інспектором не зазначено жодного доказу, на підставі якого ним було прийнято рішення про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення. Вказаними діями інспектор порушив презумпцію невинуватості, а також не забезпечив об`єктивний, повний, неупереджений розгляд справи. Таким чином, встановлені обставини, які послугували підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не підтверджені достатніми доказами, з огляду на що постанова ЕАК № 1999522 від 20 січня 2020 року є незаконною та підлягає скасуванню. По-третє. Не надано можливості реалізувати права, передбачені ст. 268 КУпАП. Постанова ЕАК № 1999522 винесена відразу після того, як правопорушення, нібито, було вчинено. Про це свідчить час зупинки його транспортного засобу - 11:37:23 та час винесення постанови - 11:39:37. За таких умов він не мав часу та, відповідно, фізичної можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП України, зокрема, знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою, тощо. Зазначає, що в оскаржуваній постанові ніяким чином його пояснення та незгода із винністю у вчиненні адміністративного правопорушення не відображені, хоча він неодноразово наголошував на тому, що рухався із дозволеною швидкістю, адміністративного правопорушення не вчиняв та незгоден із висунутим обвинуваченням. Крім цього інспектор не надав йому можливість ознайомитися із відеозаписом, на якому нібито зафіксоване порушення ним швидкісного режиму в населеному пункті. Відповідно до п. с ч. 3 ст. 6 Конвенції про Захист прав людини та основоположних свобод кожен має право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд. Крім цього, відповідно до п. 9 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ 07 листопада 2015 року № 1395 розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Звертає увагу, що поліцейський який здійснив зупинку його транспортного засобу та нібито зафіксував порушення мною ПДЦ на прилад ТruСаm та поліцейський, який безпосередньо розглядав справу - різні люди. Отже, поліцейський, який виносив оскаржувану постанову через 2 хвилини після зупинки транспортного засобу - не мав достатніх відомостей щодо знаходження його транспортного засобу, швидкості руху, всіх істотних обставин справи. Відтак, порушення його основоположних прав інспектором при винесенні оскаржуваної постанови є очевидними. Просить суд постанову ЕАК № 1999522 від 20 січня 2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, визнати незаконною та скасувати.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.02.2020 року за вищевказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Зокрема суд ухвалив, що відповідач протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі має право подати письмовий відзив разом з доказами, що обґрунтовують доводи його заперечень, який повинен відповідати положенням ст.162 КАС України.
Відповідач інспектор управління патрульної поліції в Харківській області департаменту патрульної поліції Набасов С.М. в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив. Був належним чином повідомленим про день і час розгляду справи.
змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Враховуючи вищевикладені приписи процесуального законодавства, місцевий загальний суд розглядаючи справу про скасування постанови про накладення стягнення не має права виносити рішення про визнання дій протиправними, оскільки це є виключною компетенцією окружних адміністративних судів. Просять суд розглядати справу без їх участі та заперечують проти задоволення позову.
Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
20 січня 2020 року Інспектором 3 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, лейтенантом поліції Набасовим С.М. відносно ОСОБА_1 була складена постанова ЕАК № 1999522 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 122 у розмірі 255 грн. у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Відповідно до постанови, він 20 січня 2020 року о 11 годин 37 хвилин, керуючи транспортним засобом Тоуоtа Саmrу, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 79 км/год., чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху та порушив п. 12.4. ПДР (у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год).
Згідно п.12.4 ПДР України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, у населених пунктах дозволяється рух транспортних засобів із швидкістю не більше 50 км/год..
Згідно з ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень; припиняє виявлені адміністративні правопорушення; здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, що тягне за собою відповідальність - адміністративне стягнення у виді штрафу 255 гривень.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону Україні «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.
Згідно п. 1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Пунктом 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно п. 2.3.6) ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Пунктом 3 ч.1 ст.35 Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо- транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.
Пунктом 9 частини 1 статті 31 Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що поліція може застосовувати превентивні заходи, а саме: застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Згідно ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовували інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці. До відзиву в якості доказу додається фото, відзняте лазерним вимірювачем швидкості інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.
В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначає, що у постанові ЕАК № 1999522 від 20.01.2020 про застосування відносно нього адміністративного стягнення, не зазначено місце скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Разом з тим, як видно з відеозапису зі службового відеореєстратора дослідженого в судовому засіданні, позивач не заперечував проти того, що він порушив швидкісний режим. Крім того, інспектор вказав водію, що неподалік від місця зупинки транспортного засобу є пішохідний перехід для мешканців с. Травневе, на що позивач відповів, що він подумав що населений пункт закінчився. Також інспектором Різнику Н.О.було роз`яснено права, вони були йому зрозумілі та жодних заперечень з його боку не було.
Згідно абзацу 5 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані не в автоматичному режимі затверджену наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовім формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу XIV цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості може складатись в електронній формі у вигляді стрічки яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції
Пунктом 2 Розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 за № 1395, постанова у справі про адміністративні правопорушення, за адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Статтею 283 КУпАП передбачено перелік відомостей, які повинна містити постанова, найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), якии виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови пункт 6 містить суть вчиненого водієм правопорушення, а саме: «водій керуючи тз рухався у населеному пункті с. Травневе зі швидкістю 79 км/год. чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 29 км. Швидкість вимірювалась приладом Трукам ТС001133».
Згідно координат, які автоматично визначає прилад ТrиСАМ, за допомогою влаштованого GPS навігатора, при здійсненні заміру швидкості автомобіля вбачається, що автомобіль позивача знаходився в координатах вулиця М0З (автодорога М-03 «Київ - Харків -Довжанський») широта: 49°57'18.96"N довгота: 35°48'49.47"Е. Перенісши ці координати за допомогою загальнодоступних карт ОСОБА_5 Мар з (прін-скрін карти додається) встановлено, що прилад знаходився в межах населеного пункту смт. Травневе.
В листі Служби автомобільних доріг у Харківській області з вих. № 1290/05 від 14.06.2019 міститься інформація щодо місць встановлення дорожніх знаків 5.45 «Початок населеного пункту» та 5.46 «Кінець населеного пункту», які розміщені на автомобільній дорозі М-03 Київ-Харків-Довжанський (на м. Ростов-на-Дону).
У додатку до вказаного листа міститься інформація щодо адресної прив`язки дорожніх знаків, за якою встановлено, що дорожній знак 5.45, який вказує на початок населеного пункту с. Травневе розташований на 448 кілометрі+090 метри, а дорожній знак 5.46, який вказує на кінець даного населеного пункту розташований на 448 кілометрі+992метрів.
Крім того, на автодорозі М-03 Київ-Харків-Довжанський розташований знак, який інформує водіїв про те, що ведеться вимірювання швидкості на ТruСаm, в межах 440-452 км.. Рухаючись по даній дорозі водій не міг не помітити знак початку населеного пункту або знак фіксації швидкісного режиму.
А тому твердження позивача про те, що оскаржувана постанова складена з порушенням ст. 283 КУпАП, не відповідає дійсності.
Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особі яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнії переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національні поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Керуючись положеннями ст. 276 КУпАП інспектор управління патрульної поліції в Харківській області департаменту патрульної поліції Набасов С.М. розглянув справу про адміністративне правопорушення за місцем його вчинення та, враховуючи характер вчиненого правопорушення, відповідно до ст. 283 КУпАП виніс постанову про адміністративне правопорушення.
Частинами 2-5 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинень правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.
Частиною першою ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками у вигляді накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян
Згідно з пунктом 1 ч.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Докази вчинення правопорушення позивачем, а саме перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, йому надавались для ознайомлення, про що свідчить відеозапис зі службового відеореєстратора досліджений в судовому засіданні, на якому позивач ОСОБА_6 не оспорював допущене ним правопорушення.
Також позивач зазначає в своєму позові зазначає, що відповідач не надав йому можливості скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.
Як вбачається з відеозапису зі службового відео реєстратора, розгляд справи проводився з урахуванням всіх вимог чинного законодавства, а саме позивачу на місці зупинки були роз`яснені права, проведено розгляд справи та оголошено постанову, ознайомлено під підпис та вручено копію. При цьому було роз`яснено поряд оплати та порядок оскарження.
Положеннями КУпАП, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку передбачено спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення. Оскаржувана постанова складена на місці вчинення правопорушення, відповідно до положень ч. 4 ст. 258 КУпАП.
Згідно ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених ч. 1. та 2 цієї статті (протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції), уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративні правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу, що і було здійснено відповідачем на місці вчинення правопорушення.
Стаття 68 Конституції України передбачає, що кожен зобов`язаний неухильно дотримуватись Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від відповідальності.
Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, не створювати небезпечні умови для дорожнього руху.
Згідно п. 1.1 ПДР ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху по всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закриті території тощо), повинні ґрунтуватись на вимогах цих Правил.
У судовому засіданні переглянуто та надано оцінку відеозапису з нагрудної камери патрульних, з якого вбачається, щопозивач порушив швидкісний режим.
Таким чином, в судовому засіданні доведено належними та допустимими доказами факт порушення ОСОБА_1 ПДР України.
Відповідно до тексту постанови Верховного Суду від 17.05.2018 року, у справі № 753/4366/17 вказано, що не спростовує здійсненого позивачем адміністративного правопорушення факт не надання йому під час розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху роз`яснень, передбачених положеннями статей КУпАП. Ці недоліки не можуть бути підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З огляду на зазначене, беручи до уваги, що постанова прийнята правомочним органом, стягнення накладено в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1999522 від 20.01.2020 року слід залишити без змін, а позов - без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 122 КУпАП, ст. 2, 19, 132, 134, 241-251 КАС України, суд, -
У позові ОСОБА_1 до інспектора управління патрульної поліції в Харківській області департаменту патрульної поліції Набасова Сергія Миколайовича, третя особа: Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст виготовлений 16.04.2020.

16 квітня 2020 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді: Кондрацької Н.М.

при секретарі: Мелещенко О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора управління патрульної поліції в Харківській області департаменту патрульної поліції Набасова Сергія Миколайовича, третя особа: Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора управління патрульної поліції в Харківській області департаменту патрульної поліції Набасова С.М., третя особа: Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що 20 січня 2020 року Інспектором 3 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, лейтенантом поліції Набасовим С.М. відносно нього була складена постанова ЕАК № 1999522 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Відповідно до постанови, він 20 січня 2020 року о 11 годин 37 хвилин, керуючи транспортним засобом Тоуоtа Саmrу, д.н.з. НОМЕР_1 , нібито рухався зі швидкістю 79 км/год., перевищив встановлене обмеження швидкості руху та на думку інспектора порушив п. 12.4. ПДР (у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год). Внаслідок цього інспектором була складена постанова про накладення адміністративного, стягнення за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122КУпАП. Дії інспектора вважає протиправними, а постанову - незаконною, такою, що винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню. Обґрунтовує це наступним. По-перше. Не зазначено місце вчинення можливого правопорушення та місце розгляду справи. Відповідно до положень ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; Пункт 6 оскаржуваної постанови містить положення про час та місце скоєння, суть і обставини правопорушення. В ньому зазначено: «20.01.2020 11:37:23 / Водій керуючи ТЗ рухався у населеному пункті Травневе зі швидкістю 79 км/год., чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 29 км/год.». У постанові не зазначено місце скоєння можливого правопорушення. Зазначено лише про село Травневе. Звертає увагу, що будь-які інші координати не зазначені. Не зазначено і область, в якій знаходиться цей населений пункт. Це є порушенням вимог ст. 283 КУпАП, оскільки село Травневе знаходиться в Тернопільській, Одеській, Луганській, Донецькій, Харківській, Кіровоградській, Винницькій областях. Саме тому, з постанови ЕАК № 1999522 об`єктивно неможливо встановити місце скоєння можливого адміністративного правопорушення. Зазначає, що зі швидкістю 79 км/год він здійснював рух поза межами населеного пункту. Проте, Інспектор, порушуючи презумпцію невинуватості, не дослідивши всіх обставин, помилково вказує про перевищення швидкості в межах населеного пункту. Відомості, зазначені в постанові, є помилковими, не відповідають фактичних обставинам справи, імперативним положенням ст. 283 КУпАП. Не зазначення місця можливого скоєння правопорушення не дає змогу встановити всі фактичні обставини справи. Викладені у постанові твердження не вказують на те, в якому саме населеному пункті відбулося перевищення швидкості. Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 визначено, що є населеним пунктом, як визначаються його межі, які обмеження встановлюються. Відповідно до розділу 1 ПДР населений пункт - забудована територія, в`їзди на яку і виїзди з якої позначаються дорожніми знаками 5.45, 5.46,5.47, 5.48. 5.45 "Початок населеного пункту". Найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах. 5.46 "Кінець населеного пункту". Місце, з якого на даній дорозі втрачають чинність вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах. Знаки 5.45 і 5.46 установлюються на фактичній межі забудови, яка прилягає до дороги. 5.47 "Початок населеного пункту". Найменування і початок забудови населеного пункту, в якому на даній дорозі не діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах. 5.48 "Кінець населеного пункту". Кінець населеного пункту, позначеного знаком 5.47. Звертає увагу, що знак, який би вказував на початок населеного пункта «Травневе» - не встановлений. Забудови, які б дали змогу водію самостійно встановити початок населеного пункту - також відсутні. Таким чином, він здійснював рух поза межами населеному пункту. Отже, в його діях відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення. Відповідно до розділу 8 ПДР регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками. Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена. Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про дорожні знаки та сигнали від 08.11.1968, ратифікованою Україною 25.04.1974 указом Президії Верховної ВР УРСР №2615-VІІІ, знаки встановлюються таким чином, щоб їх легко і своєчасно могли розпізнавати водії, для яких вони призначені. Зазвичай вони встановлюються на стороні дороги, відповідної напрямку руху; однак вони можуть бути поміщені або повторені над проїжджою частиною дороги. Будь-який знак, встановлений на стороні дороги, відповідного напрямку руху, повинен бути повторений над проїзною частиною або на протилежній стороні дороги, якщо місцеві умови такі, що цей знак може не бути вчасно помічений водіями транспортних засобів, для яких він призначений. Відсутність встановлених знаків 5.45, 5.46 свідчить про відсутність населеного пункту на ділянці дороги. З постанови серія ЕАК № 1999522 від 20 січня 2020 року вбачається, що місце розгляду справи Харківська область, траса М03 448, тобто не зазначається назва населеного пункту, де розглядалась справа. Зазначає, що завжди рухається лише в межах дозволеної швидкості, передбаченої розділом 12 Правил дорожнього руху та не перевищує її. По-друге. Відсутність будь-яких доказів, які б підтвердили факт вчинення ним адміністративного правопорушення. Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, поміж іншого, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справ та посилання на норму закону, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення. Дотримання даних вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови у судовому порядку. Статтею 251 КУпАП визначено перелік доказів, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такими доказами є поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та іншими. Проте з винесеної інспектором постанови слідує, що інспектор 3 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, лейтенант поліції Набасов С.М.: не відібрав жодних пояснень у особи, яку притягнув до адміністративної відповідальності; не з`ясував, чи погоджується він з висунутим проти нього обвинуваченням у вчиненні адміністративного правопоршення; не з`ясував обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність відповідно до ст. 280 КУпАП; не надав до постанови показання та фото- і відеозаписи, якими підтверджується вина; не з`ясував той факт, що окрім нього в потоці транспортних засобів рухалися ще й інші автомобілі, а тому помилково визначив, хто саме перевищив швидкість в межах населеного пункту; не встановив місце скоєння можливого правопорушення. Конституційний Суд України у Рішенні № 23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року у пунктах 4, 4.1, 4.2 мотивувальної частини Рішення вказав на розповсюдження ряду презумпцій та правових гарантій на усі види юридичної відповідальності, у тому числі й на адміністративну відповідальність. Зокрема вказав, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 26 квітня 2018 року по справі №211/3520/16-а вказав, що саме по собі описання в оскаржуваній постанові складу адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, оскільки така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Аналогічна правова позиція викладена і у постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року по справі №338/1/17. Крім цього, пункт 9 оскаржуваної передбачає: «до постанови додаються». Інспектором не зазначено жодного доказу, на підставі якого ним було прийнято рішення про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення. Вказаними діями інспектор порушив презумпцію невинуватості, а також не забезпечив об`єктивний, повний, неупереджений розгляд справи. Таким чином, встановлені обставини, які послугували підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не підтверджені достатніми доказами, з огляду на що постанова ЕАК № 1999522 від 20 січня 2020 року є незаконною та підлягає скасуванню. По-третє. Не надано можливості реалізувати права, передбачені ст. 268 КУпАП. Постанова ЕАК № 1999522 винесена відразу після того, як правопорушення, нібито, було вчинено. Про це свідчить час зупинки його транспортного засобу - 11:37:23 та час винесення постанови - 11:39:37. За таких умов він не мав часу та, відповідно, фізичної можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП України, зокрема, знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою, тощо. Зазначає, що в оскаржуваній постанові ніяким чином його пояснення та незгода із винністю у вчиненні адміністративного правопорушення не відображені, хоча він неодноразово наголошував на тому, що рухався із дозволеною швидкістю, адміністративного правопорушення не вчиняв та незгоден із висунутим обвинуваченням. Крім цього інспектор не надав йому можливість ознайомитися із відеозаписом, на якому нібито зафіксоване порушення ним швидкісного режиму в населеному пункті. Відповідно до п. с ч. 3 ст. 6 Конвенції про Захист прав людини та основоположних свобод кожен має право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд. Крім цього, відповідно до п. 9 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ 07 листопада 2015 року № 1395 розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Звертає увагу, що поліцейський який здійснив зупинку його транспортного засобу та нібито зафіксував порушення мною ПДЦ на прилад ТruСаm та поліцейський, який безпосередньо розглядав справу - різні люди. Отже, поліцейський, який виносив оскаржувану постанову через 2 хвилини після зупинки транспортного засобу - не мав достатніх відомостей щодо знаходження його транспортного засобу, швидкості руху, всіх істотних обставин справи. Відтак, порушення його основоположних прав інспектором при винесенні оскаржуваної постанови є очевидними. Просить суд постанову ЕАК № 1999522 від 20 січня 2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, визнати незаконною та скасувати.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.02.2020 року за вищевказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Зокрема суд ухвалив, що відповідач протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі має право подати письмовий відзив разом з доказами, що обґрунтовують доводи його заперечень, який повинен відповідати положенням ст.162 КАС України.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Також надав суду письмові пояснення по справі, в яких зазначив, що 07 березня 2020 року на адресу позивача надійшли письмові пояснення третьої особи, з огляду на що виникла необхідність надати письмові пояснення щодо протиправності оскаржуваної постанови та необхідності її скасування. В оскаржуваній постанові щодо доказів виокремлений окремний розділ - «9.До постанови додається». Саме в цьому розділі містяться докази, які підтверджують чи спростовують вину особи у вчиненні адміністративного правопорушення. З постанови ЕАК № 1999522 від 20 січня 2020 року слідує, що інспектор не визначив жодного доказу на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. Надання третьою особою по справі відеофайлу із записом з Трукам та зображення з нього не є допустимими доказами та взагалі не може прийматись судом як докази. Як зазначило Управління патрульної поліції, інспектор при винесенні постанови оцінює докази за власним внутрішнім переконанням. Отже, саме інспектор має визначити, які докази підтверджують чи спростовують вину особи. Такі докази в оскаржуваній постанові не зазначені. Існує лише опис обставин можливого правопорушення, що саме по собі не є доказом вчинення особою правопорушення. Відповідно до положень ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про притику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду суду. У постанові ЕАК № 1999522 від 20 січня 2020 року зазначено що час вчинення можливого правопорушення - «20.01.2020 11:37:23». Проте, у наданому до Суду файлі _jН000_0120 _113234.jmf зафіксовано інший час вчиненого правопорушення, а саме «20.01.2020 11:37:23». Вказані неточності ставлять під сумнів обгрунтованість звинувачень на адресу позивача. Відповідачем не надано доказів, які б повністю спростовували доводи позивача в обгрунтування відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. Тобто відповідач, будучи суб єктом владних повноважень та заперечуючи проти позову недовів правовірність оскаржуваної постанови, яка є предметом оскарження позивачем. Уваги заслуговує і те, що постанова винесена не інспектором який безпосередньо здійснював заміри швидкості руху приладом TruCam, а ОСОБА_2 , який самостійно, без спеціальних приладів, керуючись власними переконаннями здійснив замірювання швидкості руху автомобіля та визнав вину особи. Отже, інспектор Набасов С.М. не міг неупереджено, об`єктивно, використовуючи лише внутрішні переконання, без наявності достатніх підстав оцінити, чи був факт вчинення правопорушення. Крім цього, існує розбіжність у назвах лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів, який має відповідне свідоцтво, який міститься у Реєстрі та який зазначено у постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Зокрема, у роздрукованій фотокартці, яка наявна у матеріалах справи, зазначено, що вимірювання швидкості здійснювалось лазерним вимірювачем швидкості ТrиСАМ Серійний №ТС001133. У Реєстрі ж затверджуваних типів ЗВТ внесений інший тип вимірювальної техніки - вимірювач швидкості транспортних засобів лазерний ТrиСАМ LТІ 20/20 ТrиСАМ II. В оскаржуваній постанові серії ЕАК № 1999522 від 20 січня 2020 року взагалі зазначено - Трукам 001133. В порушення вимог п. 4 Розділу II Порядку та приписів ст. 16 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» відповідачем у оскаржуваній постанові та фотокартці зазначено не повну та скорочену назву вимірювача швидкості ТrиСАМ, що не дає можливості прийти до однозначних висновків про ідентичність вимірювальних засобів швидкості, про який йде мова у свідоцтві про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/17473, виданого ДП Укрметртестстандарт» від 27.11.2019 року, та того засобу вимірювальної техніки, який було застосовано відповідачем при фіксації швидкості руху автомобіля позивача. Вказані вище ознаки свідчать про протиправність постанови ЕАК № 1999522 від 20 січня 2020 року та необхідність її скасування.

Відповідач інспектор управління патрульної поліції в Харківській області департаменту патрульної поліції Набасов С.М. в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив. Був належним чином повідомленим про день і час розгляду справи.

Представник третьої особиУправління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліці в судове засідання не з`явився, надіслав до суду пояснення по справі в яких зазначив, що в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що правил дорожнього руху він не порушував, рух на автомобілі зі швидкістю 79 км/год. здійснював поза межами населеного пункту, знак, який би вказував на початок населеного пункту «Травневе» або забудови, які б дали йому можливість встановити початок населеного пункту не було. Позивач зазначає на недотримання інспектором вимог ст. 283 КУпАП, а саме зазначає, що в оскаржуваній постанові не зазначено місце скоєння правопорушення, а лише зазначено про с. Травневе. Оскаржувана постанова не містить будь-яких доказів, які б підтвердили факт вчинення адміністративного правопорушення. Також у позові посилається на порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП, а саме інспектор не надав можливість ознайомитися із відеозаписом порушення швидкісного режиму, не зафіксував пояснення позивача у постанові, хоча останній був не згоден із винністю у вчиненні адміністративного правопорушення. Та звертає увагу суду на те, що поліцейський, який здійснив зупинку та зафіксував порушення правил дорожнього руху на прилад ТrиСАМ та поліцейський, який розглядав справу це різні люди. Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. З вказаним позовом Управління не погоджується, вважає його безпідставним та таким, що задоволенню не підлягає, з огляду на наступне. Під час несення служби 20.01.2020 екіпажем №6101 у складі Папуга П.Г., ОСОБА_3 В. ОСОБА_4 та екіпажем №6102 у складі Гамянін О.М., Набасов С.М. в Харківській області на трасі М-03, 448 км., біля с. Травневе за допомогою лазерного вимірювача швидкості ТrиСАМ LТІ 20/20 серійний номер НОМЕР_2 (далі - ТrиСАМ, Трукам) було виявлено порушення правил дорожнього руху, а саме, водій Транспортного засобу Тоуоtа Саmrу номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 79 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в межах населеного пункту на 29 км/год. Згідно п.12.4 ПДР України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, у населених пунктах дозволяється рух транспортних засобів із швидкістю не більше 50 км/год.. Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, що тягне за собою відповідальність - адміністративне стягнення у виді штрафу 255 гривень. Причиною для зупинки транспортного засобу стало порушення водієм правил дорожнього руху, а саме перевищення встановленого обмеження швидкості руху в межах населеного пункту, зафіксоване Славгородським В.С. за допомогою лазерного вимірювача швидкості ТrиСАМ. Згідно п.3 ч.1 ст.35 Закону України «Про національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо- транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення. Пунктом 9 частини 1 статті 31 Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що поліція може застосовувати превентивні заходи, а саме: застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Відповідно до ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовували інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці. До відзиву в якості доказу додається фото, відзняте лазерним вимірювачем швидкості інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці. До відзиву в якості доказу додається фото, відзняте лазерним вимірювачем швидкості ТrиСАМ LТІ20/20, на якому зафіксовано державний номерний знак транспортного засобу, швидкість з якою він рухався, максимальну допустиму швидкість, місце вчинення правопорушення та відеозапис на DVD - диску. Копії медіа-файлів наданих сторонам судової справи, відповідають файлам, що зберігаються на сервері УПП в Харківській області ДПП. Також до відзиву додається відеозапис з нагрудного реєстратора інспектора. На даному відеозаписі видно, що водій не заперечував проти того, що він порушив швидкісний режим. Крім того, інспектор вказав водію, що неподалік від місця зупинки транспортного засобу є пішохідний перехід для мешканців с. Травневе, на що позивач відповів, що він подумав що населений пункт закінчився. Згідно абзацу 5 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані не в автоматичному режимі затверджену наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовім формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу XIV цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості може складатись в електронній формі у вигляді стрічки яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції. Відповідно до п. 2 Розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 за № 1395, постанова у справі про адміністративні правопорушення, за адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Стаття 283 КУпАП містить перелік відомостей, які повинна містити постанова, найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), якии виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови пункт 6 містить суть вчиненого водієм правопорушення, а саме: «водій керуючи тз рухався у населеному пункті с. Травневе зі швидкістю 79 км/год. чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 29 км. Швидкість вимірювалась приладом Трукам ТС001133». Тобто, зі змісту постанови вбачається місце вчинення адміністративного правопорушення. Крім того, до відзиву додана роздруківка лазерного вимірювача швидкості ТrиСАМТС001133 (файл: _jH000_0120_113234.jmf). Згідно координат, які автоматично визначає прилад ТrиСАМ, за допомогою влаштованого GPS навігатора, при здійсненні заміру швидкості автомобіля вбачається, що автомобіль позивача знаходився в координатах вулиця М0З (автодорога М-03 «Київ - Харків -Довжанський») широта: 49°57'18.96"N довгота: 35°48'49.47"Е. Перенісши ці координати за допомогою загальнодоступних карт ОСОБА_5 Мар з (прін-скрін карти додається) встановлено, що прилад знаходився в межах населеного пункту смт. Травневе. Також до відзиву додається лист Служби автомобільних доріг у Харківській області з вих. № 1290/05 від 14.06.2019, в якій міститься інформація щодо місць встановлення дорожніх знаків 5.45 «Початок населеного пункту» та 5.46 «Кінець населеного пункту», які розміщені на автомобільній дорозі М-03 Київ-Харків-Довжанський (на м. Ростов-на-Дону). У додатку вказаного листа міститься інформація щодо адресної прив`язки дорожніх знаків, за якою встановлено, що дорожній знак 5.45, який вказує на початок населеного пункту с. Травневе розташований на 448 кілометрі+090 метри, а дорожній знак 5.46, який вказує на кінець даного населеного пункту розташований на 448 кілометрі+992метрів. Крім того, на автодорозі М-03 Київ-Харків-Довжанський розташований знак, який інформує водіїв про те, що ведеться вимірювання швидкості на ТrиСАМ, в межах 440-452 км. (роздруківка додається). Рухаючись по даній дорозі водій не міг не помітити знак початку населеного пункту або знак фіксації швидкісного режиму. Зазначене дає підстави вважати, що водій не був уважний та не стежив за дорожньою обстановкою. Щодо відсутності доказів у постанові. Як зазначалося вище, оскаржувана постанова по справі в описовій частині, пункт 6 містить посилання на докази порушення позивачем швидкісного режиму - прилад Трукам ТС001133. Статею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями. Відповідно до ч.5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9). Згідно з п.8 ч.І ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Отже, виявивши порушення швидкісного режиму в межах населеного пункту с. Травневе, оцінивши наявні докази, зафіксовані за допомогою лазерного вимірювача швидкості ТrиСАМLТІ 20/20 серійний номер НОМЕР_2 , заслухавши пояснення водія, відповідачем було встановлено склад адміністративного правопорушення в діях гр. ОСОБА_1 та прийнято рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, та в подальшому винесено постанову серії ЕАК №1999522 від 20.01.2020. Частиною 3 ст. 286 КАСУ встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Враховуючи вищевикладені приписи процесуального законодавства, місцевий загальний суд розглядаючи справу про скасування постанови про накладення стягнення не має права виносити рішення про визнання дій протиправними, оскільки це є виключною компетенцією окружних адміністративних судів. Просять суд розглядати справу без їх участі та заперечують проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

20 січня 2020 року Інспектором 3 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, лейтенантом поліції Набасовим С.М. відносно ОСОБА_1 була складена постанова ЕАК № 1999522 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 122 у розмірі 255 грн. у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Відповідно до постанови, він 20 січня 2020 року о 11 годин 37 хвилин, керуючи транспортним засобом Тоуоtа Саmrу, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 79 км/год., чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху та порушив п. 12.4. ПДР (у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год).

Згідно п.12.4 ПДР України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, у населених пунктах дозволяється рух транспортних засобів із швидкістю не більше 50 км/год..

Згідно з ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень; припиняє виявлені адміністративні правопорушення; здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, що тягне за собою відповідальність - адміністративне стягнення у виді штрафу 255 гривень.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону Україні «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

Згідно п. 1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 2.3.6) ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 3 ч.1 ст.35 Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо- транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Пунктом 9 частини 1 статті 31 Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що поліція може застосовувати превентивні заходи, а саме: застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовували інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці. До відзиву в якості доказу додається фото, відзняте лазерним вимірювачем швидкості інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначає, що у постанові ЕАК № 1999522 від 20.01.2020 про застосування відносно нього адміністративного стягнення, не зазначено місце скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Разом з тим, як видно з відеозапису зі службового відеореєстратора дослідженого в судовому засіданні, позивач не заперечував проти того, що він порушив швидкісний режим. Крім того, інспектор вказав водію, що неподалік від місця зупинки транспортного засобу є пішохідний перехід для мешканців с. Травневе, на що позивач відповів, що він подумав що населений пункт закінчився. Також інспектором Різнику Н.О.було роз`яснено права, вони були йому зрозумілі та жодних заперечень з його боку не було.

Згідно абзацу 5 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані не в автоматичному режимі затверджену наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовім формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу XIV цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості може складатись в електронній формі у вигляді стрічки яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції

Пунктом 2 Розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 за № 1395, постанова у справі про адміністративні правопорушення, за адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Статтею 283 КУпАП передбачено перелік відомостей, які повинна містити постанова, найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), якии виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови пункт 6 містить суть вчиненого водієм правопорушення, а саме: «водій керуючи тз рухався у населеному пункті с. Травневе зі швидкістю 79 км/год. чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 29 км. Швидкість вимірювалась приладом Трукам ТС001133».

Згідно координат, які автоматично визначає прилад ТrиСАМ, за допомогою влаштованого GPS навігатора, при здійсненні заміру швидкості автомобіля вбачається, що автомобіль позивача знаходився в координатах вулиця М0З (автодорога М-03 «Київ - Харків -Довжанський») широта: 49°57'18.96"N довгота: 35°48'49.47"Е. Перенісши ці координати за допомогою загальнодоступних карт ОСОБА_5 Мар з (прін-скрін карти додається) встановлено, що прилад знаходився в межах населеного пункту смт. Травневе.

В листі Служби автомобільних доріг у Харківській області з вих. № 1290/05 від 14.06.2019 міститься інформація щодо місць встановлення дорожніх знаків 5.45 «Початок населеного пункту» та 5.46 «Кінець населеного пункту», які розміщені на автомобільній дорозі М-03 Київ-Харків-Довжанський (на м. Ростов-на-Дону).

У додатку до вказаного листа міститься інформація щодо адресної прив`язки дорожніх знаків, за якою встановлено, що дорожній знак 5.45, який вказує на початок населеного пункту с. Травневе розташований на 448 кілометрі+090 метри, а дорожній знак 5.46, який вказує на кінець даного населеного пункту розташований на 448 кілометрі+992метрів.

Крім того, на автодорозі М-03 Київ-Харків-Довжанський розташований знак, який інформує водіїв про те, що ведеться вимірювання швидкості на ТruСаm, в межах 440-452 км.. Рухаючись по даній дорозі водій не міг не помітити знак початку населеного пункту або знак фіксації швидкісного режиму.

А тому твердження позивача про те, що оскаржувана постанова складена з порушенням ст. 283 КУпАП, не відповідає дійсності.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особі яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнії переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національні поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Керуючись положеннями ст. 276 КУпАП інспектор управління патрульної поліції в Харківській області департаменту патрульної поліції Набасов С.М. розглянув справу про адміністративне правопорушення за місцем його вчинення та, враховуючи характер вчиненого правопорушення, відповідно до ст. 283 КУпАП виніс постанову про адміністративне правопорушення.

Частинами 2-5 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинень правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Частиною першою ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками у вигляді накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

Згідно з пунктом 1 ч.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Докази вчинення правопорушення позивачем, а саме перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, йому надавались для ознайомлення, про що свідчить відеозапис зі службового відеореєстратора досліджений в судовому засіданні, на якому позивач ОСОБА_6 не оспорював допущене ним правопорушення.

Також позивач зазначає в своєму позові зазначає, що відповідач не надав йому можливості скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

Як вбачається з відеозапису зі службового відео реєстратора, розгляд справи проводився з урахуванням всіх вимог чинного законодавства, а саме позивачу на місці зупинки були роз`яснені права, проведено розгляд справи та оголошено постанову, ознайомлено під підпис та вручено копію. При цьому було роз`яснено поряд оплати та порядок оскарження.

Положеннями КУпАП, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку передбачено спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення. Оскаржувана постанова складена на місці вчинення правопорушення, відповідно до положень ч. 4 ст. 258 КУпАП.

Згідно ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених ч. 1. та 2 цієї статті (протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції), уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративні правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу, що і було здійснено відповідачем на місці вчинення правопорушення.

Стаття 68 Конституції України передбачає, що кожен зобов`язаний неухильно дотримуватись Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від відповідальності.

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, не створювати небезпечні умови для дорожнього руху.

Згідно п. 1.1 ПДР ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху по всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закриті території тощо), повинні ґрунтуватись на вимогах цих Правил.

У судовому засіданні переглянуто та надано оцінку відеозапису з нагрудної камери патрульних, з якого вбачається, щопозивач порушив швидкісний режим.

Таким чином, в судовому засіданні доведено належними та допустимими доказами факт порушення ОСОБА_1 ПДР України.

Відповідно до тексту постанови Верховного Суду від 17.05.2018 року, у справі № 753/4366/17 вказано, що не спростовує здійсненого позивачем адміністративного правопорушення факт не надання йому під час розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху роз`яснень, передбачених положеннями статей КУпАП. Ці недоліки не можуть бути підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на зазначене, беручи до уваги, що постанова прийнята правомочним органом, стягнення накладено в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1999522 від 20.01.2020 року слід залишити без змін, а позов - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 122 КУпАП, ст. 2, 19, 132, 134, 241-251 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

У позові ОСОБА_1 до інспектора управління патрульної поліції в Харківській області департаменту патрульної поліції Набасова Сергія Миколайовича, третя особа: Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст виготовлений 16.04.2020.

Головуючий: Н. М. Кондрацька