Справа № 265/3110/20
Суддя: Копилова Л. В.
Дата ухвалення: 2020-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №265/3110/20
Провадження №2-а/265/51/20
У Х В А Л А

25 травня 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Копилової Л. В.,

за участю секретаря - Куксенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву відповідача - поліцейського роти № 4 батальйону управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Новікова Ігора Михайловича про відвід судді Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області Копилової Лариси Вікторівни та передачу справи на розгляд іншого суду,

по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до нього про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

12 травня 2020 року на розгляд до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського роти №4 батальйону управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Новікова І.М. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

20 травня 2020 року відповідачем заявлено відвід судді Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області Копиловій Л.В., в обгрунтування якого він посилається на те, що чоловік позивачки ОСОБА_2 працює суддею в цьому ж судді, тому ця обставина викликає у нього сумнів в об`єктивності та неупередженості судді Копилової Л.В. Просить відвести суддю Копилову Л.В. від участі у розгляді даної справи, а також передати справу на розгляд іншого суду з урахуванням правил територіальної підсудності зазначеної категорії справ.

Не погоджуючись із заявленим відводом позивач ОСОБА_1 подала суду свої заперечення, в яких посилається на те, що сам по собі факт того, що суддя Копилова Л.В. як і член родини позивачки входить до штату Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області не свідчить про упередженість чи необ`єктивність судді. Просила відмовити в задоволенні заяви про відвід. Зазначила про те, що підстав для передачі справи на розгляд іншого суду відповідно до ст.29 КАС України не має.

У відповідності до ч.3 ст.40 КАС України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), зокрема, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів, судова незалежність передбачає повну безсторонність з боку суддів. При розгляді справи між будь-якими сторонами судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, прихильностей, упередженості, які впливають або можуть створювати враження впливу на спроможність суддів здійснювати судочинство незалежно. У цьому розумінні судова незалежність є розвитком основоположного принципу, згідно з яким "жодна особа не може бути суддею у своїй справі". Значущість цього принципу виходить за межі окремої судової справи та її сторін. Судовій владі повинні довіряти не лише сторони окремої справи, а й суспільство в цілому. Таким чином, суддя не просто повинен насправді бути вільним від будь-яких зв`язків, прихильностей, упередженості, він чи вона також повинні вважатися вільними від цього з точки зору розсудливого спостерігача. У протилежному випадку довіру до судової влади може бути підірвано.

Інститут відводу (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Відвід (самовідвід) дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у відповідній частині передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Аналогічний принцип відображено в ст.15 Кодексу суддівської етики.

Оскільки позивач по справі ОСОБА_1 є дружиною судді Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області Вайновського А.М., що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.36 КАС України є обставиною, яка викликає об`єктивний сумнів в неупередженості або об`єктивності судді цього ж суду Копилової Л.В., тому заява відповідача про відвід є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

У відповідності до ст.29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо:

1) до початку розгляду справи по суті задоволено клопотання відповідача, зареєстроване у встановленому законом порядку, місце проживання (перебування) якого раніше не було відоме, про передачу справи за місцем його проживання (перебування);

2) при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду;

3) після відкриття провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду;

4) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи;

5) ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу адміністративного суду, який розглядав справу;

6) однією із сторін у справі є суд, в якому розглядається справа, або суддя цього суду;

7) справа підлягає розгляду як зразкова у порядку, визначеному статтею 290 цього Кодексу.

Враховуючи, що наведені вище підстави передачі справи на розгляд до іншого суду на даний час відсутні, суддя доходить висновку про відмову в задоволенні заяви відповідача в цій частині.

Керуючись ст.ст.36,40 КАС України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Заяву відповідача - поліцейського роти № 4 батальйону управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Новікова Ігора Михайловича про відвід судді Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області Копилової Лариси Вікторівни та передачу справи на розгляд іншого суду, задовольнити частково.

Відвести суддю Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області Копилову Ларису Вікторівну від участі у розгляді справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 4 батальйону управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Новікова Ігора Михайловича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Адміністративну справу передати до канцелярії суду для визначення складу суду в порядку, встановленому КАС України.

В іншій частині заяви, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя _____________________