Справа № 640/21008/18
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2020-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2020 року м. Київ № 640/21008/18

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

ОСОБА_1

до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг

про визнання протиправних дії, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом звернулась ОСОБА_1 до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, в якому просить:

- визнати протиправною відмову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у наданні Позивачу доступу до публічної інформації у формі відкритих даних на Запит від 19.11.2018 року.

- зобов`язати Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг надати Позивачу запитувану інформацію, зазначену у Запиті від 09.11.2018 р.

- зобов`язати Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг подати звіт про виконання судового рішення відповідно до ст. 382 КАС України.

Позивач мотивує позовні вимоги, тим, що, відповідачем безпідставно та необґрунтовано не надано відповідь на запитувану інформацію, зазначену у Запиті від 09.11.2018 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва суду від 20.12.2018 року відкрито провадження в адміністративній справі №640/21008/18, розгляд якої вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач подав відзив на адміністративний позов, зазначаючи, що ознайомившись з позовною заявою, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, не визнає її повністю, вважає, викладені в ній підстави, такими, що не ґрунтуються на вимогах матеріального права та переконана, що з огляду на вимоги статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для прийняття рішення про її задоволення у суду відсутні. Водночас, повідомляє, що НКРЕКП не погоджується з усіма обставинами, на яких ґрунтуються позовні вимоги Позивача.

Позивач в свою чергу надав до суду відповідь на відзив, в якому посилаючись на Закон України «Про доступ до публічної інформації» вказує на протиправність відмови відповідачем у наданні відповіді на запит, у зв`язку з чим просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в якому вказує, що позовні вимоги ОСОБА_1 до НКРЕКП є безпідставними, необґрунтованими та передчасними, в свою НКРЕКП діє в межах компетенції та повноважень, з дотриманням норм чинного законодавства України, обґрунтовано, законно, при цьому права Позивача порушені не були, а тому в силу статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для задоволення адміністративного позову відсутні.

Розглянувши наявні документи, матеріали, пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

09.11.2018 позивач направив відповідачу запит на отримання публічної інформації (надалі - "Запит"1) з проханням, керуючись ст. 3,4,10,19,20 Закону №2939, надати публічну інформацію у формі відкритих даних, а саме повну розшифровку тарифу, встановленого Постановою НКРЕКП від 25.09.2018 № 1080 "Про встановлення тарифу на транспортування аміаку магістральними трубопроводами ДП «УКРХІМТРАНСАМІАК» для споживачів України по маршруту РС-33 - «Одеський припортовий завод», із зазначенням закладених грошових коштів та у натуральному вимірі.

У відповідь на запит позивача, відповідач листом № 10728/16/7-18 від 16.11.2018 за підписом Голови НКРЕКП Кривенко О., відмовив позивачу у наданні запитуваної інформації, посилаючись на те, що запитувана інформація відноситься до конфіденційної та не може бути оприлюднена або надана у відповідь на запит.

Не погоджуючись з вищевказаною відмовою та вважаючи її протиправною, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Згідно з частиною другою статті 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» - доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Статтею 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.

При цьому, слід зазначити, що відповідно до Довідки Вищого адміністративного суду України від 01.06.2013 про вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Закону України «Про доступ до публічної інформації», ознаками публічної інформації є:

- готовий продукт інформації, який отриманий або створений лише в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством;

- заздалегідь відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь- яких носіях інформація;

- така інформація знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень або інших розпорядників публічної інформації;

- інформація не може бути публічною, якщо створена суб`єктом владних повноважень не під час виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків;

- інформація не може бути публічною, якщо створена не суб`єктом владних повноважень.

У разі відсутності перелічених ознак в інформації, така інформація не належить до публічної.

Отже, визначальним для публічної інформації є те, щоб вона була заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним лише суб`єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків. Щодо не суб`єктів владних повноважень, то вони можуть бути тільки розпорядниками такої інформації.

Стаття 36 Закону України «Про судоустрій та статус судців» визначає основні завдання діяльності Верховного Суду як найвищого органу у системі судоустрою України, а саме: забезпечення сталості та єдності судової практики.

При цьому, відповідно до частини 5 статті 242 КАС України суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, зокрема при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

У зв`язку із зазначеним вище, слід зазначити, що постанова НКРЕКП від 25.09.2018 № 1080 «Про встановлення тарифу на транспортування аміаку магістральними трубопроводами ДП «Укрхімтрансаміак» для споживачів України по маршруту РС-33 «Одеський припортовий завод» прийнята на підставі статті 5 Закону України «Про природні монополії» та статті 17 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» (далі - Закон про НКРЕКП) та Порядку формування тарифів на транспортування аміаку магістральними трубопроводами, затвердженого постановою НКРЕКП, від 18.06.2015 № 1786, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.07.2015 № 820/27265 (далі -Порядок 1786).

Пунктом 3 розділу І Порядку 1786 визначено, що маршрутний тариф на транспортування аміаку магістральними трубопроводами виражена у грошовій формі вартість реалізації замовнику послуги з транспортування 1 т аміаку магістральними трубопроводами за відповідним маршрутом транспортування; перегляд тарифів - зміна рівня тарифу шляхом встановлення; заява - письмове звернення суб`єкта господарювання до НКРЕКП про встановлення або перегляд тарифів, передбачених цим Порядком.

Відповідно до пункту 1 розділу II Порядку 1786 формування маршрутних тарифів на транспортування аміаку магістральними трубопроводами здійснюється відповідно до річних планів транспортування аміаку магістральними трубопроводами, економічно обґрунтованих планованих витрат, пов`язаних з транспортуванням аміаку магістральними трубопроводами.

Річний план транспортування аміаку магістральними трубопроводами готується на підставі укладених договорів на надання таких послуг з урахуванням техніко- економічних факторів.

При цьому, розділами III, IV Порядку 1786 визначено механізм формування питомого тарифу на транспортування аміаку магістральними трубопроводами та механізм формування маршрутних тарифів на транспортування аміаку магістральними трубопроводами, що застосовувався НКРЕКП під час формування тарифу на транспортування аміаку магістральними трубопроводами ДП «Укрхімтрансаміак» для споживачів України по маршруту РС-33 - «Одеський припортовий завод».

Запитуючи у своєму Запиті «розшифровку тарифу» позивач по суті просить надати структуру маршрутного тарифу для ДП «Укрхімтрансаміак», який було затверджено постановою НКРЕКП від 25.09.2018 № 1080.

Затвердження структури маршрутного тарифу не передбачено Порядком 1786, а тому, така інформація не підпадає під визначення публічної інформації, оскільки вона не була заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним лише суб`єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків.

Таким чином, запитувана Позивачем інформація, зокрема, «розшифровка тарифу, встановленого постановою НКРЕКП від 25.09.2018 № 1080 «Про встановлення тарифу на транспортування аміаку магістральними трубопроводами ДП «Укрхімтрансаміак» для споживачів України по маршруту РС-33 - «Одеський припортовий завод», із зазначенням закладених грошових коштів та у натуральному вимірі», в розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації» не є публічною інформацією, а тому, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а відтак не підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд зазначає, що Постановою відповідача від 25.09.2018 № 1080 встановлено тариф на транспортування аміаку магістральними трубопроводами ДП «Укрхімтрансаміак» для споживачів України по маршруту РС- 33 - «Одеський припортовий завод», то розшифровка встановленого відповідачем тарифу підлягає під набір даних, які підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних згідно постанови КМУ № 835» (абзац перший стор.4 позову), не відповідають дійсним обставинам справи, та спростовуються наступним.

Відповідно до частини першої статті 10і Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація у формі відкритих даних - це публічна інформація у форматі, що дозволяє її автоматизоване оброблення електронними засобами, вільний та безоплатний доступ до неї, а також її подальше використання.

Розпорядники інформації зобов`язані надавати публічну інформацію у формі відкритих даних на запит, оприлюднювати і регулярно оновлювати її на єдиному державному веб-порталі відкритих даних та на своїх веб-сайтах.

Разом з тим, пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №835 «Про затвердження Положення про набори даних, які підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних» (далі - Положення № 835) передбачено, що розпорядникам інформації, визначеним Законом України «Про доступ до публічної інформації», забезпечити протягом шести місяців оприлюднення та подальше оновлення на своїх офіційних веб-сайтах наборів даних згідно з Положенням, затвердженим цією постановою.

Додатком до Положенням № 835 передбачено, що до переліку наборів даних, які підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних НКРЕКП віднесено:

довідник підприємств, установ (закладів) та організацій розпорядника інформації та підпорядкованих йому організацій, у тому числі їх ідентифікаційних кодів, офіційних веб-сайтів, адрес електронної пошти, телефонів та адрес; інформація про організаційну структуру розпорядника інформації; нормативи, що затверджуються та підлягають оприлюдненню відповідно до закону розпорядником інформації;

переліки національних стандартів, які в разі добровільного застосування є доказом відповідності продукції вимогам технічних регламентів; звіти, в тому числі щодо задоволення запитів на інформацію; інформація про систему обліку, види інформації, яка зберігається розпорядником; реєстр наборів даних, що перебувають у володінні розпорядника інформації; адміністративні дані, що збираються (обробляються) та підлягають оприлюдненню відповідно до вимог закону, розпорядника інформації;

нормативно-правові акти, акти індивідуальної дії (крім внутрішньоорганізаційних), прийняті розпорядником інформації, проекти рішень, що підлягають обговоренню, інформація, визначена законодавством про засади регуляторної політики;

фінансова звітність суб`єктів господарювання державного сектору економіки; переліки регуляторних актів із зазначенням дати набрання чинності, строку проведення базового, повторного та періодичного відстеження їх результативності та інформації про місце їх оприлюднення;

звіти про виконання фінансових планів суб`єктів господарювання державного сектору економіки;

дані про виробництво теплової енергії; дані про споживання теплової енергії;

повна розшифровка тарифу із зазначенням закладених грошових коштів та у натуральному вимірі;

аналіз виконання тарифу;

реєстр суб`єктів господарювання, що провадять свою господарську діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг.

Так, на виконання наведених вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» та Положення № 835 на Єдиному державному веб - порталі відкритих даних та веб-сайті НКРЕКП розміщено та підтримується 17 наборів відкритих даних.

Як вбачається із наведених вище наборів даних, що розміщені на Єдиному державному веб - порталі відкритих даних та веб-сайті НКРЕКП, повна розшифровка тарифу із зазначенням закладених грошових коштів та у натуральному вимірі надається щодо діючих тарифів на теплову енергію для потреб інших споживачів (крім населення), що у свою чергу спростовує твердження Позивача про те, що розшифровка тарифу, затвердженого постановою НКРЕКП від 25.09.2018 № 1080 віднесена до наборів відкритих даних.

А відтак, твердження позивача, що «розшифровка встановленого (постановою НКРЕКП від 25.09.2018 № 1080) тарифу підлягає під набір даних, які підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних згідно постанови КМУ№ 835» не знайшла свого підтвердження.

Щодо посилась позивача, що «запитувана Позивачем інформація є відкритою, а отже, є такою, що підлягає наданню позивачу на підставі його запиту».

З цього приводу суд зазначає, що частиною першою статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що інформацією з обмеженим доступом є:

конфіденційна інформація;

таємна інформація;

службова інформація.

Одночасно, положеннями статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» також передбачено, що обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог:

виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;

розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;

шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

При цьому, інформація з обмеженим доступом має надаватися розпорядником інформації, якщо він правомірно оприлюднив її раніше.

Інформація з обмеженим доступом має надаватися розпорядником інформації, якщо немає законних підстав для обмеження у доступі до такої інформації, які існували раніше.

Листом НКРЕКП від 16.11.2018 № 10728/16/7-18 позивача повідомлено, що ДП «Укрхімтрансаміак» у своєму листі від 08.08.2018 № 964 зазначило, що всі надані до НКРЕКП матеріали щодо обґрунтування встановлення тарифу на транспортування аміаку магістральними трубопроводами за маршрутом «РС-33 - Одеський припортовий завод» є комерційною таємницею підприємства і призначені тільки для службового користування.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про доступ до публічної інформації» конфіденційна інформація - інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень, та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов. Не може бути віднесена до конфіденційної інформація, зазначена в частині першій і другій статті 13 цього Закону.

До того ж, частиною восьмою статті 14 Закону про НКРЕКП рішення Регулятора, крім тих частин рішень, що містять таємну інформацію, підлягають оприлюдненню протягом п`яти робочих днів з дня їх прийняття на офіційному веб-сайті Регулятора. Обсяг конфіденційної інформації, що не підлягає розкриттю, визначається Регулятором на підставі клопотання заінтересованих осіб з урахуванням вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації".

З огляду на зазначене, інформація та матеріали, надані ДП «Укрхімтрансаміак» та які слугували підставою для розрахунку та затвердження постановою НКРЕКП від 25.09.2018 № 1080 «Про встановлення тарифу на транспортування аміаку магістральними трубопроводами ДП «Укрхімтрансаміак» для споживачів України по маршруту РС-33 - «Одеський припортовий завод» тарифу є конфіденційною, а тому, зміст такої інформації не міг бути розповсюджений.

Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відмови в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 72-77, 90, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 19, ) про визнання протиправних дії, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур