Справа № 160/2418/20
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2020-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2020 рокуСправа № 160/2418/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» до ОСОБА_1 про стягнення коштів,
02.03.2020 року Військовий інститут танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» (далі позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до ОСОБА_1 (далі відповідач), в якій просить:
- стягнути з громадянина ОСОБА_1 на користь Інституту 236120,85 грн. на відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням під час навчання.
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що відповідач пройшов навчання та військову службу у Військовому інституті танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» з 21.07.2018 р. по 24.01.2019 р. на посаді курсанта. Відповідно до розділу II «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008, Контракт про проходження військової служби (навчання) був укладений з громадянином ОСОБА_1 28 серпня 2018 року строком на термін навчання (5 років), за яким відповідач зобов`язався продовжувати подальше проходження військової служби на посадах офіцерського складу протягом не менше п`яти років після закінчення навчання. Проте, 24 січня 2020 року контракт був достроково розірваний, відповідач був виключений із списків особового складу Інституту наказом від 24.01.2020 № 16 через відмову від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу. Відповідно до ч.10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. ОСОБА_1 зобов`язався відшкодувати витрати частинами, про що свідчить його рапорт та особистий підпис на розрахунках. Проте, на теперішній час відшкодування витрат на користь Інституту відповідачем не відбувається, що зумовило звернення до суду з даним позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.03.2020 року відкрито провадження у адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Копія ухвали суду про відкриття провадження у справі від 30.03.2020 року направлена на адресу фактичного місця проживання (реєстрації) ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням, проте, конверт повернувся на адресу суду з відміткою поштового відділення про неможливість вручення поштового відправлення.
Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 251 Кодексу адміністративного судочинства України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
При цьому, згідно з ч. 11 ст. 126 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
Отже, сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідачем відзиву на позовну заяву не надано; жодних інших пояснень та/або заперечень по суті позову не надано.
Відповідно до ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У відповідності до ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.
Відповідно до витягу з Наказу начальника Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» (по навчальному процесу) від 17.08.2018 р. №139 «Про зарахування абітурієнтів набору 2018 року на перший курс навчання» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зараховано на І курс Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» за спеціальністю «забезпечення військ (сил)» за контрактом.
Згідно з витягом з Наказу начальника Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» (по стройовій частині) від 28.08.2018 р. №202, солдат військової служби за контрактом ОСОБА_1 зарахований з 28.08.2018 року в списки особового складу інституту на всі види забезпечення.
28.08.2018 року між Міністерством оборони України в особі ТВО начальника Військового інституту танкових військ НТУ «ХПІ» та солдатом ОСОБА_1 (далі курсант) укладено Контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу (далі Контракт).
Згідно з п. 1 умов Контракту курсант солдат ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання, зокрема, продовжувати подальше проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського складу або офіцерського складу протягом не менше п`яти років після закінчення навчання, відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого навчального закладу, визначених ч. 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Відповідно до п. 5 Контракту контракт укладено на час навчання у вищому навчальному закладі.
Контракт чинний з 28.08.2018 року відповідно до наказу начальника інституту від 28.08.2018 р. №202.
Наказом начальника Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» (по навчальному процесу) від 31.07.2019 року №134 солдата ОСОБА_1 зараховано на 2-й курс навчання за спеціальністю «Забезпечення військ (сил)».
Згідно з наказом від 31.07.2019 року №134 встановлено суму витрачених коштів за період навчання з 01.09.2018 року до 31.08.2019 року у сумі 167993,62 грн.
Наказом начальника Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» (по стройовій частині) від 24.01.2020 року №16 солдата ОСОБА_1 відраховано з числа курсантів у зв`язку з розірванням Контракту через відмову від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення військового навчального закладу.
З 24.01.2020 року ОСОБА_1 переведений на норми забезпечення військовослужбовців строкової військової служби.
З довідкою відповідач ознайомлений 24.01.2020 року.
Відповідно до відомості щодо вартості підготовки курсанта 2 курсу ОСОБА_1 по речовій службі за період навчання з 01.08.2019 року по 24.01.2020 року вартість майна становить 648, 50 грн.
Згідно з довідкою-розрахунком витрат за проживання на курсанта 2 курсу ОСОБА_1 за період з 01.08.2019 року по 24.01.2020 року витрати становлять 3380 ,17 грн.
Згідно з рапортом солдата ОСОБА_2 , під час навчання у Військовому інституті танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» усіма видами постачання був забезпечення у повному обсязі, витрати, пов`язані з навчанням, зобов`язується відшкодувати у добровільному порядку, реквізити отримав.
У зв`язку з невідшкодуванням відповідачем витрат, пов`язаних з його утриманням під час навчання в добровільному порядку, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.
Порядок проходження громадянами України військової служби (навчання) у вищих військових навчальних закладах врегульований Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-XII).
Відповідно до ч. 6 ст. 2 Закону 2232-XII види військової служби:строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу.
За правилами ч ч. 3 та 5 ст. 25 Закону № 2232-XII зарахування громадян України до вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти проводиться на добровільних засадах відповідно до особистих заяв після успішного складення вступних іспитів та відповідних випробувань.
З громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону.
Відповідно до ч. 10 ст. 25 Закону № 2232-XII курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 та підпунктів "д", "е", "є", "ж", "з" пункту 2 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.
Механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу (далі - вищі навчальні заклади) відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "и", "і" ч. 6 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі визначено Порядком "Про відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964 (далі - Порядок № 964).
Згідно з п. 3 Порядку № 964 відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з:
грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням;
перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку;
оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.
Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів та відповідно до Порядку розрахунку витрат, який установлюється Міноборони разом з Мінфіном, МВС, Адміністрацією Держприкордонслужби, Управлінням державної охорони, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбою.
Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затверджений наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16 липня 2007 року № 419/831/240/605/537/219/534 (далі - Порядок розрахунку витрат).
Відповідно до п. 2.1 Порядку розрахунку витрат відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищому навчальному закладі, а саме витрат на: грошове забезпечення, продовольче забезпечення, речове забезпечення, медичне забезпечення, перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад, оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.
Згідно з пп. 2.1.1 п. 2.1 Порядку розрахунку витрат витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання.
Щомісячне грошове забезпечення визначається з посадового окладу та додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу та надбавки), передбачених чинним законодавством для цієї категорії військовослужбовців.
Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, що підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсанту.
Відповідно до пп. 2.1.2 п. 2.1 Порядку розрахунку витрат витратами на продовольче забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта продовольством згідно з нормами харчування, які провадяться на підставі довідки-розрахунку, складеної начальником продовольчої служби.
Згідно з пп. 2.1.3 п. 2.1 Порядку витратами на речове забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта речовим майном згідно з нормами забезпечення та лазне-пральними послугами.
Відповідно до пп. 2.1.6 п. 2.1 Порядку розрахунку витрат до спожитих курсантом ВНЗ комунальних послуг та енергоносіїв належать тепло, гаряча та холодна вода, водовідведення та електроенергія.
Згідно з п. 2.2., п. 2.3. Порядку після закінчення навчального року у наказі начальника ВНЗ про переведення курсантів на наступний курс навчання проти прізвища кожного курсанта проставляється загальна сума його утримання за цей рік відповідно до розрахунків, визначених пунктом 2.1 Порядку (964-2006-п) розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах. Щорічні витяги з цих наказів долучаються до особової справи випускника ВНЗ.
У разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють остаточний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки-розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу ВНЗ. Період навчання, за який здійснюється відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням, визначається з дня зарахування по день виключення курсанта зі списків особового складу ВНЗ. У наказі про звільнення курсанта сума відшкодування відображається узагальнено та вноситься до книги обліку нестач ВНЗ.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 наказом від 17.08.2018 року №139 зараховано на І курс Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» за спеціальністю «забезпечення військ (сил)» за контрактом, з 28.08.2018 року зараховано в списки особового складу інституту на всі види забезпечення та 28.08.2018 року між Міністерством оборони України в особі ТВО начальника Військового інституту танкових військ НТУ «ХПІ» та відповідачем укладено Контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, який набрав чинності з 28.08.2018 року.
Згідно з п. 1 умов Контракту курсант солдат відповідач взяв на себе зобов`язання, зокрема, відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого навчального закладу, визначених ч. 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
З 24.01.2020 року ОСОБА_1 відраховано з числа курсантів у зв`язку з розірванням Контракту через відмову від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення військового навчального закладу.
Згідно з наказом начальника Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» від 24.01.2020 року №16 загальна сума витрат, пов`язаних з утриманням під час проходження військової служби (навчання) у інституті, що підлягає відшкодуванню ОСОБА_1 , становить 236120,85 грн.
Відповідно до п. 2.3 Порядку період навчання, за який здійснюється відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням, визначається з дня зарахування по день виключення курсанта зі списків особового складу ВНЗ. У наказі про звільнення курсанта сума відшкодування відображається узагальнено.
Згідно з наказом начальника Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» від 31.07.2019 року №134 сума витрачених коштів за період навчання відповідача з 01.09.2018 року до 31.08.2019 року становить 167993,62 грн.
Відповідно до відомості щодо вартості підготовки курсанта 2 курсу ОСОБА_1 по речовій службі за період навчання з 01.08.2019 року по 24.01.2020 року вартість майна становить 648, 50 грн.
Згідно з довідкою-розрахунком витрат за проживання на курсанта 2 курсу ОСОБА_1 за період з 01.08.2019 року по 24.01.2020 року витрати становлять 3380,17грн.
Згідно з рапортом солдата ОСОБА_2 , аркушем бесіди від 24.01.2020 року відповідач проінформований про зобов`язання відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням під час навчання у вищому навчальному закладі у добровільному порядку, реквізити отримав.
Проте, доказів добровільного відшкодування відповідачем витрат, пов`язаних з його утриманням під час навчання у вищому навчальному закладі, суду не надано.
Пунктами 7-8 Порядку № 964 передбачено, що у разі відмови курсанта добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку, а сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду Державного бюджету і використовується відповідно до кошторису Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управління державної охорони, СБУ, Служби зовнішньої розвідки та Держспецтрансслужби.
Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1, 2 та 3 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо.
Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд робить висновок, що позовна заява підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки під час розгляду цієї справи позивач витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз не поніс, підстави для стягнення судових витрат на його користь з відповідача відсутні.
Керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 90, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський