Справа № 264/768/20
Суддя: Пустовойт Т. В.
Дата ухвалення: 2020-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/768/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2020 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м.Маріуполя Донецької області в особі судді Пустовойт Т.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Кулібаби Марини Валеріївни про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

У лютому 2020 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому вказав, що 29 січня 2020 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Постанову по справі про адміністративне правопорушення винесено за те, що 29 січня 2020 року о 16-30 годин ОСОБА_1 керував автомобілем «Volkswagen Caravelle» державний номерний знак НОМЕР_1 та біля будинку №123 по вул.Кірова в м.Маріуполі здійснив обгін транспортного засобу попутного напрямку ближче ніж за 50 метрів перед пішохідним переходом у населеному пункті, чим порушив п.14.6-в Правил дорожнього руху України. Із постановою не згоден і просить її скасувати. В обґрунтування своїх вимог вказав, що Правил дорожнього руху України не порушував, аварійної ситуації жодному учаснику руху не створив, при цьому зазначив про відсутність належних доказів у відповідача щодо вчинення правопорушення, а також відсутність детальної інформації щодо транспортного засобу, обгін якого він нібито здійснив. Вважає, що інспектор упереджено та не об`єктивно поставилася до з`ясування обставин справи, незаконно визнала його винним у вчиненні адміністративного правопорушення та піддала стягненню, тому просить постанову посадової особи про притягнення його до адміністративної відповідальності скасувати.

Позивач ОСОБА_1 та його представник Напрягло О.В., який дії на підставі довіреності від 18.02.2020 року, в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи без їх присутності в письмовому провадженні, позовні вимоги викладені у адміністративному позові підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити.

Відповідачка Кулібаба М.В. у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її присутності, а також надіслала до суду відзив, в якому позовні вимоги не визнала, зазначила про законність своїх дій, оскільки позивачем було допущено порушення правил дорожнього руху, а саме п.14.6-в. За скоєне правопорушення останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за ч.2 ст.122 КУпАП. У підтвердження доводів, надала диск з відеозаписом. На підставі цього просила відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Дослідивши матеріали справи, у тому числі наданий відеозапис, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 29 січня 2020 року постановою у справі про адміністративне правопорушення серії НК №648639 поліцейським роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Кулібабою М.В. було притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, зокрема за те, що він 29 січня 2020 року о 16-30 годин, керував автомобілем «Volkswagen Caravelle» державний номерний знак НОМЕР_1 та біля будинку №123 по вул.Кірова в м.Маріуполі здійснив обгін транспортного засобу попутного напрямку ближче ніж за 50 метрів перед пішохідним переходом у населеному пункті, чим порушив п.14.6-в Правил дорожнього руху України. Вказане порушення тягне за собою відповідальність, передбачену ч.2 ст.122 КУпАП, за скоєння якого накладено штраф в сумі 425 грн.

Відповідно до ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За вимогами ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливим. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно законодавства.

Пунктом 14.6-в Правил дорожнього руху України передбачено, що обгін заборонено, зокрема, ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті.

Згідно постанови серії НК №648639 ОСОБА_1 порушив п.14.6-в Правил дорожнього руху України. Порушення зафіксовано відео реєстратором, встановленим на службовому автомобілі працівників поліції, що є допустимим відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» та «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395.

Вказаний доказ суд приймає як належний, оскільки відомості про технічний засіб, яким зафіксовано правопорушення міститься в п.8 постанови серії НК №648639 від 29.01.2020 року.

Аналогічна правова позиція щодо належності доказу викладена у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24.01.2019 року у справі №428/2769/17 та від 19.02.2020 року у справі №524/1284/17.

Згідно діючого законодавства, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19.02.2020 року у справі №204/8036/16-а.

Відповідно до примітки зазначеної у ст.122 КУпАП, суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення.

У позовній заяві позивачем зазначається, що Правил дорожнього руху України він не порушував, проте з відеозапису наданого відповідачем (відеофайл YiCarCam26) убачається, що ОСОБА_1 дійсно в зазначений час керував автомобілем «Volkswagen Caravelle» державний номерний знак НОМЕР_1 та вчинив порушення правил дорожнього руху, а саме здійснив обгін транспортного засобу (мікроавтобусу світлого кольору), що рухався у попутному напрямку, ближче ніж за 50 метрів перед пішохідним переходом у населеному пункті, рухаючись по вул.Кірова в м.Маріуполі.

Позиція позивача щодо невчинення ним правопорушення спростовується наданими суду доказами, а його твердження про відсутність детальної інформації щодо транспортного засобу, обгін якого він здійснив, суд розцінює як намагання останнього уникнути адміністративної відповідальності.

Відповідальність за порушення пункту 14.6-в Правил дорожнього руху України передбачена ч.2 ст.122 КУпАП.

Отже, виходячи з наведеного, суд вважає, що відповідачка діяла в межах своїх повноважень, склала протокол при наявності адміністративного правопорушення в діях позивача, за вчинення якого у передбаченому чинним законодавством порядку суб`єктом владних повноважень винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, при визначенні розміру якого працівник патрульної поліції врахував особу порушника та конкретні обставини справи, права позивача при цьому порушені не були, у зв`язку з чим, у задоволенні позову відмовляє у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.2, 139, 243-246 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Кулібаби Марини Валеріївни про скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин.

Суддя: Т.В. Пустовойт