Справа № 766/22082/17
Суддя: Прохоренко В. В.
Дата ухвалення: 2020-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2020 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого-судді Прохоренко В.В.,

секретар Кравченко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Херсоні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чорноморської митниці Держмитслужбипро визнання дій протиправними та скасування постанови про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до Херсонської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови про порушення митних правил

В обґрунтування своїх вимог зазначала, що 13.12.2017 року, заступником начальника Херсонської митниці ДФС - начальником Управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Козюберда В.В. винесено постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 469 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. Так, з постанови вбачається, що 20.11.2017 року за результатами перевірки магазину безмитної торгівлі ТОВ «DFT- Південь», розташованого на території міжнародного пропуску аеропорт Херсон митного поста «Херсон-порт» Херсонської митниці ДФС, проведеної на підставі наказу Херсонської митниці ДФС від 17.11.2017 року №477 «Про проведення перевірки діяльності МБТ» встановлено, що фактична кількість товарів, згідно до акту проведення огляду №19 від 20.11.2017 року, які перебувають в магазині безмитної торгівлі ТОВ «DFT- Південь» не відповідає даним, заявленим у документам про ці товари. Вважає, що зазначене не відповідає дійсності,оскільки з початку перевірки на вимог посадової особи Херсонської митниці ДФС були надані всі документи про господарську діяльність ТОВ «DFT- Південь» в тому числі і документи на касові апарати. Про наявність 2-х апаратів посадовим особам митниці ДФС було відомо ще до початку перевірки, оскільки це не перша перевірка ініційована митницею та митниці відомо, що жоден предмет не може бути розміщено в магазині безмитної торгівлі без погодження з митницею. Після ознайомлення з документацією та перевіркою правильності заповнення касових чеків, комісія почала перераховувати залишки товару. Коли комісія закінчила перерахунок та повернулись в приміщення митниці вона помітила пакет з фіскальними чеками ТОВ «DFT- Південь». Таким чином без згоди керівника ТОВ «DFT- Південь» у відсутність представника ТОВ «DFT- Південь» старший оперуповноважений з ОВС відділу оперативних заходів УВБГУ ДФС у Херсонській області Рудь І.С. перевірив факт нестачі товару, керуючись при цьому відомостями, які містились у роздруківці фіcкальних чеків касового апарату DATES FP-320 без звірки відомостей з журналами КАРО. Факт наявності іншого касового апарату MINI 500/02 МЕ посадовими особами був проігнорований, як і скарга позивача до Херсонської митниці ДФС.

Крім того, стрічка касового апарату є безперервною, однак із технічних причин не містить інформації про фіскальні чеки з 04.08.2017 року по 17.08.2017 року, що підтверджується відомостями, які містяться у Z-звітах та журналах КАРО.

Також відповідачем не взято до уваги фіскальні чеки про повернення товару у зв`язку з відмінною касової операції. Більш того, ні у постанові ні у протоколі не зазначено зі змісту яких документів та за який товар вбачається факт продажу товару з надлишком.

Враховуючи викладене вище, положення ст.ст. 486, 487, 489, 531 МК України з урахуванням уточнень просила суд визнати незаконним дії заступника начальника Херсонської митниці ДФС - начальника Управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Козюберди В.В. щодо складання винесення постанови в справі про порушення митних правил 0272/50800/17 від 13.12.2017 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 469 МК України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн., скасувати постанову Херсонської митниці ДФС від 13.12.2018 №0272/50800/17, про притягнення її до адміністративної відповідальності за за ч.3 ст.469 Митного кодексу України, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою суду від 14.12.2017 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду.

Ухвалою суду від 14.01.2020 змінено первісного відповідача Херсонську митницю Державної фіскальної служби на правонаступника Чорноморську митницю Держмитслужби.

Позивач та її представник в останнє судове засідання не зявились, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали просили суд їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав просив суд відмовити в задоволенні позову з підстав зазначених у відзиві.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади і їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень і в спосіб, передбачений Конституцією і законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно- правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначеніКонституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що17.11.2017 року виконуючим обов`язки начальника Херсонської митниці ДФС Закалінським М.В. №477 «Про проведення перевірки діяльності МБТ» наказано провести 20.11.2017 року перевірку діяльності магазину безмитної торгівлі ТОВ «DFT- Південь», розташованого на території міжнародного пропуску аеропорт Херсон згідно плану завдання проведення перевірочних заходів діяльності магазину безмитної торгівлі.

За результатами перевірки 20.11.2017 року було складено акт про проведення огляду території магазину безмитної торгівлі разом із додатками відповідно до якого було встановлено, що фактична кількість товарів, що перебуває в магазині безмитної торгівлі ТОВ «DFT- Південь» не відповідає даним заявленим у документах про ці товари.

На підставі вказаного акту державним інспектором відділу митного оформлення №2 митного поста «Херсон-порт» Херсонської митниці ДФС Шаула Д.А. від 20.11.2017 року складено протокол про порушення митних правил № 0272/50800/17 та протокол опитування ОСОБА_1 в якому остання зазначила, що з протоколом про порушення митних правил незгода, підрахунки проведенні інспекторами не відповідають дійсності.

13.12.2017 року, заступником начальника Херсонської митниці ДФС - начальником Управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Козюберда В.В. винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 , яка є керівником ТОВ «DFT- Південь», до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 469 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Дана постанова була винесена за результатами розгляду матеріалів справи про порушення митних правил №0272/50800/17.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 458 Митного кодексу України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно із ч. 1 ст. 466 МК України, адміністративні стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно із приписами ч. 1 ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Частиною 3 ст. 469 МК України передбачено відповідальність за видачу без дозволу митного органу або втрата товарів, митне оформлення яких не закінчено, або товарів, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі,

Таким чином, обов`язковою ознакою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 статті 469 МК України, є діяння у формі видачі без дозволу органу доходів і зборів товарів, митне оформлення яких не закінчено або втраті таких товарів.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи, що при проведенні перевірки ТОВ «DFT- Південь» посадовими особами митниці ДФС були враховані відомості фіскальних чеків касового апарату DATES FP-320 та невраховано відомості про продаж товару, які містяться у фіскальних чеках іншого касового апарату - MINI 500/02 МЕ, вилучена стрічка із технічних причин не містить інформацію про фіскальні чеки з 04.08.2017 року по 17.08.2017 року, що підтверджується відомостями які містяться у Z-звітах та журналах КАРО, не враховано фіскальні чеки у зв`язку з відмінною касової операції, що призвело до безпідставного віднесення товару, який фактично був повернутий до магазину безмитної торгівлі, до проданого із надлишком. Крім того постанова по справі про адміністративне правопорушення не містить відомості які саме документи враховувались при розрахунку недостачі.

Таким чином, судом встановлена відсутність діяння у формі видачі без дозволу органу доходів і зборів товарів, митне оформлення яких не закінчено, а саме нестача та продаж товару з надлишком, тобто відсутня об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.469 МК України.

Отже, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.469 МК України.

Також з матеріалів справи вбачається, що 28.11.2017 року ОСОБА_1 подала до Херсонської митниці ДФС уточнюючий звіт про рух товарів в магазині безмитної торгівлі Херсон аеропорт за 2 та 3 квартал 2017 року та листом зверталася до відповідача з проханням надати доступ до магазину з метою надання фіскальних чеків, Z-звітів та журналів КАРО з приводу товару зазначеного в акті 19 від 20.11.2017 року.

Крім того, з наданих позивачем документів вбачається, що дійсно в магазині ТОВ «DFT- Південь» знаходилось 2 електронних контрольно-касових апаратів DATES FP-320 та MINI 500/02 МЕ /а.с.133,134/ та відповідачем не надано доказів того, що при здійсненні перевірки було взято відомості саме з двох касових апаратів та книги обліку розрахункових операцій на РРО.

Тобто ОСОБА_1 вчиняла дії спрямовані на усунення недоліків митного оформлення, подання всіх необхідних документів та виконання всіх митних формальностей, визначених цим кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним доказам в цілому (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

В задоволенні вимог позивача про визнання незаконним дії заступника начальника Херсонської митниці ДФС - начальника Управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Козюберди В.В. щодо складання та винесення постанови в справі про порушення митних правил 0272/50800/17 від 13.12.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 469 МК України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн., суд відмовляє, за безпідставністю, оскільки нормами адміністративного судочинства за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, в повноваження місцевого загального суду не входить визнання дій противоправними.

Статтею 347 МК України передбачено, що посадовим особам митних органів під час проведення документальної виїзної перевірки для з`ясування питань, пов`язаних з перевіркою, надається право: здійснювати перевірку грошових, фінансових і бухгалтерських документів, звітів, контрактів, декларацій, калькуляцій, інших документів, які можуть бути пов`язані з операціями із ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або території вільної митної зони, у тому числі інформації, необхідної для з`ясування питань перевірки, яка є в розпорядженні підприємства, що перевіряється, в електронному вигляді; отримувати безоплатно від підприємств, що перевіряються, інформацію, пояснення, письмові довідки з питань, що виникають під час проведення перевірки, копії документів, засвідчені підписом керівника підприємства або уповноваженою ним особою та скріплені печаткою (за наявності); проводити огляд виробничих, складських, торговельних та інших приміщень підприємства, що перевіряється, з відображенням результатів такого огляду у відповідному акті; відбирати проби та/або зразки товарів, якщо є така можливість; проводити у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, контрольні аналізи сировини, матеріалів і готової продукції, контрольні запуски у виробництво сировини та матеріалів, які перебували або перебувають під митним контролем чи використовувалися підприємством, що перевіряється, у виробництві готової продукції, виготовленої із сировини та матеріалів, поміщених у відповідний митний режим, або призначати проведення зазначених дій уповноваженими експертами; призначати проведення уповноваженими експертами контрольних обмірів обсягів будівельних, монтажних, ремонтних та інших робіт; проводити зустрічні звірки на підприємствах; вимагати від керівників та інших посадових осіб підприємства, що перевіряється, припинення дій, що перешкоджають здійсненню повноважень посадовими особами митних органів; вимагати від керівників підприємства, що перевіряється, проведення інвентаризації основних фондів, товарно-матеріальних цінностей, які перебували або перебувають під митним контролем чи використовувалися цим підприємством разом із товарами, які були поміщені у відповідний митний режим, бути присутніми при її проведенні, а в разі відмови від проведення такої інвентаризації - звертатися до суду в установленому законом порядку з вимогою зобов`язати підприємство, що перевіряється, до проведення зазначеної інвентаризації; у разі недопущення посадових осіб митних органів до проведення огляду територій та виробничих, складських, торговельних чи інших приміщень, здійснення контрольних аналізів, визначених у цій статті, звертатися до суду із поданням про зупинення видаткових операцій підприємства на рахунках такого підприємства шляхом накладення арешту на кошти та інші цінності такого підприємства, що знаходяться у банку (крім операцій з видачі заробітної плати, сплати митних платежів та інших податків і зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань підприємства); складати протоколи про порушення митних правил у порядку, визначеному цим Кодексом; визначати суми податкових зобов`язань підприємства в порядку, визначеному цим Кодексом; отримувати від страхових компаній та банківських установ інформацію в порядку та обсязі, визначених законом; користуватися у службових справах засобами зв`язку, які належать підприємствам, що перевіряються, з дозволу посадових осіб цих підприємств; накладати на час з`ясування питань, які підлягають перевірці, митне забезпечення на комп`ютери, сейфи (шафи), архіви та інші місця, де зберігаються документи, у тому числі в електронній формі, необхідні для проведення перевірки, а також на складські, виробничі, торговельні приміщення, якщо існує вірогідність несанкціонованого вилучення, знищення, підміни, зміни стану або якісних характеристик товарів, які знаходяться в цих приміщеннях, що може мати вплив на прийняття рішення за результатами перевірки; інші права, передбачені цим Кодексом та законами України.

Згідно ст. 543 МК України безпосереднє здійснення митної справи покладається на митні органи.

Відповідно до ст. 544 МК України призначенням митних органів є створення сприятливих умов для розвитку зовнішньоекономічної діяльності, забезпечення безпеки суспільства, захист митних інтересів України.

Здійснюючи митну справу, митні органи виконують такі основні завдання:

1) забезпечення правильного застосування, неухильного дотримання та запобігання невиконанню вимог законодавства України з питань митної справи;

2) забезпечення виконання зобов`язань, передбачених міжнародними договорами України з питань митної справи, укладеними відповідно до закону;

3) створення сприятливих умов для полегшення торгівлі, сприяння транзиту, збільшення товарообігу та пасажиропотоку через митний кордон України, здійснення разом з митними органами інших держав заходів щодо удосконалення процедури пропуску товарів, транспортних засобів через митний кордон України, їх митного контролю та митного оформлення;

4) здійснення митного контролю та виконання митних формальностей щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, у тому числі на підставі електронних документів (електронне декларування), за допомогою технічних засобів контролю тощо;

5) аналіз та управління ризиками з метою визначення форм та обсягів митного контролю;

6) забезпечення справляння митних платежів, контроль правильності обчислення, своєчасності та повноти їх сплати, застосування заходів щодо їх примусового стягнення у межах повноважень, визначених цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими актами законодавства України, організація застосування гарантій забезпечення сплати митних платежів, взаємодія з банківськими установами та незалежними фінансовими посередниками, що надають такі гарантії;

7) застосування передбачених законом заходів митно-тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, здійснення контролю за дотриманням усіма суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності та громадянами встановлених законодавством заборон та обмежень щодо переміщення окремих видів товарів через митний кордон України; здійснення заходів щодо недопущення переміщення через митний кордон України товарів, на які встановлені заборони та/або обмеження щодо переміщення через митний кордон України, а також товарів, які не відповідають вимогам якості та безпеки;

7-1) здійснення державного експортного контролю в межах повноважень, покладених на митні органи відповідно до цього Кодексу та інших законів України;

8) здійснення контролю за дотриманням правил переміщення валютних цінностей через митний кордон України;

9) сприяння захисту прав інтелектуальної власності, вжиття заходів щодо запобігання переміщенню через митний кордон України товарів з порушеннями охоронюваних законом прав інтелектуальної власності, недопущення переміщення через митний кордон України контрафактних товарів;

10) запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил на всій митній території України;

11) здійснення в межах повноважень, визначених цим Кодексом, контролю за діяльністю підприємств, які надають послуги з декларування товарів, перевезення та зберігання товарів, що переміщуються через митний кордон України чи перебувають під митним контролем, та здійснюють інші операції з такими товарами, надання дозволів на здійснення зазначених видів діяльності; надання авторизації АЕО;

12) ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності;

13) ведення митної статистики та обмін даними митної статистики з митними органами інших країн;

14) проведення верифікації (встановлення достовірності) сертифікатів про походження товарів з України та видача у випадках, встановлених чинними міжнародними договорами, сертифікатів походження;

15) здійснення обміну документами та інформацією (у тому числі електронною) з іншими державними органами України, митними, правоохоронними та іншими органами іноземних держав;

16) впровадження, розвиток та технічне супроводження інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем і технологій в митній справі, автоматизація митних процедур;

17) здійснення міжнародного співробітництва у сфері митної справи, залучення зовнішніх ресурсів для забезпечення діяльності митних органів;

18) кінологічне забезпечення діяльності митних органів;

19) управління об`єктами інфраструктури митних органів, розбудова митного кордону;

20) здійснення інших визначених законом повноважень, покладених на митні органи.

Відповідно до ст. 522 МК України справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468, 469, частинами першою - п`ятою статті 470, статтями 474, 475, 477-480, частинами першою - п`ятою статті 481,статтею 485 цього Кодексу, розглядаються митними органами.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заступник начальника Херсонської митниці ДФС - начальника Управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Козюберда В.В. діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законодавстовом України.

Оскільки відсутні докази того, що відповідач при винесені оскаржуваної постанови вийшов за межі наданих йому повноважень або діяв в непередбачений законом спосіб, відсутні підстави вважати незаконними його дії при розгляді справи про адміністративне правопорушення та по складанню постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Таким чином, суд приходить до висновку про скасування постанови у справі про правопорушення митних правил та закриття справи.

На підставі ст. 19 Конституції України, ст. ст.486, 488, 489, 495, 497, 498, 508, 526 Митного Кодексу України, керуючись ст.ст. 2, 77, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову №0272/50800/17від 13.12.2017 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. у справі про порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст.469 МК України відносно ОСОБА_1 .

Справу про адміністративне правопорушення закрити.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення відповідно до ч. 4 ст. 286КАС України.

Відповідно до Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя В.В.Прохоренко