Справа № 350/480/20
Суддя: Максимів І. В.
Дата ухвалення: 2020-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 350/480/20
Провадження № 2-а/350/11/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2020 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Максиміва І.В.

з участю секретаря Видойник І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Рожнятівського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення, винесену інспектором Рожнятівського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області Білецьким А.В. від 08 березня 2020 року серії ЕАК №2215660 про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 425 гривень, провадження у справі закрити з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, поновити пропущений строк для оскарження постанови про адміністративне правопорушення.

В обгрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 покликається на те, що згідно постанови серії ЕАК № 2215660 від 08.03.2020 року, винесеної інспектором Рожнятівського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області Білецьким А.В. на нього накладено адміністративне стягнення у виді 425 гривень штрафу, за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Правопорушення полягало в тому, що він нібито 08.03.2020 року приблизно о 13:54 годин, керував автомобілем марки «Оpel Vivaro» реєстраційний номер НОМЕР_1 , у с. Креховичі Рожнятівського району на автодорозі Т-09 здійснив рух поза населеним пунктом без увімкненого ближнього світла фар, чим порушив п. 9.8 ПДР. Оскаржувану постанову вважає незаконною та такою, що підлягає до скасування, оскільки ні умисно ні з необережності не порушував правил дорожнього руху. Дійсно 08 березня 2020 керований ним автомобіль був зупинений працівниками поліції в с. Сваричів Рожнятівського району. Після зупинки транспортного засобу інспектор поліції вимагав пред`явити для перевірки посвідчення водія та технічний паспорт на автомобіль. Надавши вказані документи він попросив інспектора назвати причину його зупинки, на що останній почав шукати будь-якої причини визнати його правопорушником, та на його здивування звинуватив його в тому, що він нібито їхав без включення ближнього світла фар. Він роз`яснив інспектору вимоги ПДР щодо ближнього світла фар, останній погодився що зупинив його безпідставно, після чого він продовжив рух. Крім цього в конструкції керованого ним автомобіля є денні ходові вогні які вмикаються автоматично при заведенні автомобіля, тому навіть теоретично не можна допустити, що вони не були ввімкненими, бо фізично цього зробити тобто вимкнути денні ходові вогні неможливо. Разом з тим, ближнє світло фар повинно бути ввімкнене поза населеними пунктами. Рух без ввімкненого ближнього світла фар в межах населеного пункту не створює складу адмінправопорушення, його ж працівники поліції зупиняли в межах с. Сваричів Рожнятівського району, а не в с. Креховичі Рожнятівського району як зазначено в оскаржуваній постанові. Про оскаржувану постанову йому стало відомо тільки 27 березня 2020 року, коли отримав її поштою.

Ознайомившись з оскаржуваною ним постановою він виявив, що на ній немає його підпису, та стоїть відмітка про те, що він нібито відмовився її отримувати. Проте зазначена постанова при ньому не виносилась та відповідно йому не вручалась.

Тому просить скасувати вищевказану постанову, оскільки в його діях відсутні протиправні діяння, а постанова винесена бездоказово, основана на припущеннях та в порушення його прав. Просить позов задоволити.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю просив про задоволення позову.

Відповідач у судове засідання не з`явивився повторно, про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно у встановленому законом порядку, правом подання відзиву на позов не скористався, заяв про неможливість прибути до суду з поважних причин чи відкладення розгляду справи від відповідача до суду не надходило.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України не здійснювалося, а розгляд справи проведений на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

У відповідності до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що 08 березня 2020 року інспектором Рожнятівського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області Білецьким А.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2215660 відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, яка мотивована тим, що ОСОБА_1 , 08.03.2020 року о 13 год. 54 хв. в с. Креховичі Рожнятівського району на автодорозі Т09 керуючи транспортним засобом «Оpel Vivaro» р.н. НОМЕР_1 , здійснив рух поза населеним пунктом без увімкненого ближнього світла фар, чим порушив п. 9.8 ПДР України, вчинивши таким чином адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Згідно вказаної постанови на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Пункт 9.8. Правил дорожнього руху передбачає, що з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Диспозицією ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, які тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідачем не надано заперечень проти позову і не доведено правомірність притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 , зокрема, окрім самої постанови, не представлено будь-яких інших доказів про те, що ОСОБА_1 08 березня 2020 року о 13 год. 54 хв. дійсно керував транспортним засобом без увімкненого ближнього світла фар.

Таким чином, факт здійснення позивачем вказаного правопорушення, будь-якими належними та допустимими доказами не підтверджено, а пояснення позивача відповідачем не спростовані.

З урахуванням того, що представник відповідача в судове засідання не з`явився та не виконав належним чином покладений на нього обов`язок доказування правомірності свого рішення, не надав належних доказів на спростування обґрунтувань позивача та підтвердження вини позивача у порушенні ним Правил дорожнього руху, суд приходить до висновку про відсутність належних та достатніх доказів вчинення позивачем правопорушення, відповідальність за яке передбачена за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Оскільки на оскаржуваній постанові відсутній підпис правопорушника, не зазначені свідки правопорушення, не надано суду будь-яких інших доказів про ознайомлення позивача із винесеною постановою, що свідчить про підставність посилань позивача на те, що у його присутності постанова не виносилася, і він дізнався про її існування тільки 27 березня 2020 року, коли отримав поштою, на підтвердження чого надав копію конверта з відтиском печатки датованої 21.03.2020, а тому суд вважає за необхідне поновити позивачеві строк для звернення з адміністративним позовом до суду.

Керуючись ст.ст. 2, 6-10, 77, 205, 229, 241-246, 255, 257, 263, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду з даним позовом.

Позов ОСОБА_1 до Рожнятівського відділення поліції Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задоволити.

Скасувати постанову серії ЕАК № 2215660 від 08 березня 2020 року, винесену інспектором Рожнятівського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області Білецьким А.В. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень та закрити провадження по справі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні під час його проголошення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Текст рішення складений 20 травня 2020 року.

Суддя Максимів І.В.