Справа № 450/3792/19
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2020-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2020 рокуЛьвівСправа № 450/3792/19 пров. № А/857/1921/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 10 грудня 2019 року, головуючий суддя - Мусієвський В.Є., ухвалене у м. Пустомити, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Закарпатської митниці ДФС, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 4214/30500/19 від 15 жовтня 2019 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що 15 жовтня 2019 року відповідачем винесено оскаржену постанову, на підставі якої його притягнуто до відповідальності за ч. 5 ст. 481 МК України у зв`язку з тим, що він зобов`язався в термін до 04 вересня 2019 року доставити ввезений ним на митну територію України автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Variant», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , до органу доходів і зборів, однак фактично здійснив це лише 30 вересня 2019 року. Зазначав, що при винесенні оскарженої постанови посадова особа, уповноважена на вирішення справи, не врахувала характер та обставини правопорушення, особу винного. Повідомляв, що він втратив особисті документи, а саме паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, посвідчення водія, у зв`язку з чим не міг вивезти вищезазначений автомобіль з митної території України.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 10 грудня 2019 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, який, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що внаслідок протиправних дій третіх осіб, що спричинило втрату документів, останній не мав можливості вивезти вказаний транспортний засіб. Відтак в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 481 МК України.

19 травня 2020 року на адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Шлянти Н.Р. про відкладення розгляду справи на період карантину.

Частиною 2 ст. 313 КАС України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

При цьому, ч.3 цієї статті передбачено, що якщо суд апеляційної інстанції визнав обов`язковою участь у судовому засіданні учасників справи, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи.

Слід звернути увагу, що розгляд даної справи неодноразово відкладався, а його подальше відкладення призведе до порушення розумних строків розгляду справи судом.

Крім цього, з 11 травня 2020 року КМУ оголошено пом`якшення карантинних заходів.

Колегія суддів не знаходить підстав для відкладення розгляду справи, оскільки учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, а їх участь у судовому засіданні не є обов`язковою.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні у справі письмові докази та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, зокрема постанови у справі про порушення митних правил № 4214/30500/19 від 15 жовтня 2019 року, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 481 МК України у зв`язку з тим, що він 06 липня 2019 року ввіз в режимі транзиту на митну територію України автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Variant», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 і зобов`язався вивезти зазначений транспортний засіб з митної території України у термін до 04 вересня 2019 року. Однак, лише 30 вересня 2019 року при заїзді на ділянку «Виїзд» митного посту «Тиса» Закарпатської митниці ДФС, позивач фактично доставив до органу доходів і зборів зазначений транспортний засіб.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач звертався до відповідача із заявою про наявність обставин непереборної сили, які унеможливлювали вивезення вищезгаданого транспортного засобу з митої території 26 вересня 2019 року, тобто вже після закінчення встановленого законодавством терміну тимчасового ввезення автомобіля. А відсутність посвідчення водія, паспорту громадянина України або паспорту громадянина України для виїзду за кордон не звільняє особу від обов`язку виконання в повному обсязі зобов`язання щодо своєчасного доставлення транспортного засобу до митного органу призначення та його вивезення за межі митної території України і не виключає такої можливості.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх вірними, такими що відповідають нормам матеріального і процесуального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Згідно із частиною 1 статті 103 Митного кодексу України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Відповідно до статті 380 МК України громадяни-резиденти, які перебувають на тимчасовому консульському обліку в консульській установі України за кордоном, мають право тимчасово ввозити на митну територію України під письмове зобов`язання про зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, один транспортний засіб особистого користування, що класифікується за товарною позицією 8703 (крім товарної підпозиції 8703 10) згідно з УКТ ЗЕД, та причіп до нього, що класифікується за товарною підпозицією 8716 10 згідно з УКТ ЗЕД (за умови ввезення разом із транспортним засобом), на строк, що не перевищує 60 днів протягом одного календарного року (який може бути як безперервним, так і з перервами), без сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів. Зазначені транспортні засоби можуть бути тимчасово ввезені на митну територію України за умови подання митному органу документів, що підтверджують право власності громадянина на такі транспортні засоби та їх реєстрацію на території відповідної країни.

Строки, передбачені абзацами першим, другим, третім та п`ятим цієї частини, можуть бути продовжені митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.

Згідно із частиною 6 статті 379 МК України строки тимчасового ввезення громадянами товарів на митну територію України (крім випадків, передбачених статтею 380 цього Кодексу) встановлюються відповідно до статті 108 цього Кодексу, а строки ввезення з метою транзиту - відповідно до статті 95 цього Кодексу.

Статтею 460 Митного кодексу України передбачено, що вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Порядок виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 року №657.

За змістом положень розділу VIII наведеного Порядку №657, аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв`язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи; обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події.

Факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Особа звільняється від відповідальності за статтею 481 Митного кодексу України у разі наявності факту аварії або дії обставин непереборної сили за умови документального підтвердження такого факту та вчасного (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмового повідомлення найближчого митного органу про обставини події.

Такого висновку дійшов Верховний Суд в своїй постанові від 25 червня 2019 року у справі №459/685/16-а у подібних правовідносинах.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач звертався до відповідача із заявою про наявність обставин непереборної сили, які унеможливлювали вивезення вищезгаданого транспортного засобу з митої території 26 вересня 2019 року, тобто після закінчення встановленого законодавством терміну тимчасового ввезення автомобіля.

Також матеріали справи містять підтвердження того, що після крадіжки документів у Республіці Чехія (21 липня 2019 року) позивач 18 серпня 2019 року повернувся на територію України де в подальшому перебував.

Позивачем не наведено поважних підстав, що позбавляли його права з 18.08.2019 року до закінчення встановленого строку тимчасового ввезення звернутись до митного органу із повідомленням про обставини протиправних дій третіх осіб.

Аналізуючи вищенаведене, враховуючи те, що позивач вчасно (до закінчення встановленого строку тимчасового ввезення) не повідомив найближчий митний орган про обставини протиправних дій третіх осіб, то колегія суддів дійшла висновку про правомірність оскарженої постанови про порушення митних правил, через що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а відтак задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 10 грудня 2019 року у справі №450/3792/19 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді О. М. Довгополов
В. В. Святецький
Повний текст постанови складено 22.05.2020 року.