Справа № 280/2336/20
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2020 року (о 15 год. 00 хв.)Справа № 280/2336/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Батрак І.В.,

за участю секретаря Лялько Ю.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - ГУ ПФУ в Запорізькій області, відповідач), в якому просить:

зобов`язати відповідача провести позивачу перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ, діючої на час призначення його пенсії, з урахуванням умов оплати праці, які існували на день звільнення у зв`язку з виходом на пенсію за вислугу років та виплатити пенсію в розмірі 90% від заробітної плати, без обмеження максимального розміру пенсії на підставі документів, наявних у пенсійній справі, з врахуванням підвищення посадових окладів та доплат за класний чин, відповідно по постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 за № 657 на підставі фактично нарахованої заробітної плати працюючим працівникам органів прокуратури на відповідних посадах, виходячи з розміру місячного заробітку прокурора прокуратури - старшого прокурора відділу прокуратури Запорізької області, відповідно до Довідки прокуратури Запорізької області, отриманої позивачем 05.03.2020 за № 18-66вих.20 (оригінал Довідки знаходиться в Головному управлінні Пенсійного Фонду України в Запорізькій області - управління обслуговування громадян Вознесенівський відділ обслуговування громадян м. Запоріжжя (сервісний центр);

зобов`язати відповідача провести позивачу перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ, діючої на час призначення його пенсії, з урахуванням умов оплати праці, які існували на день звільнення у зв`язку з виходом на пенсію за вислугу років та виплатити пенсію в розмірі 90% від заробітної плати, без обмеження максимального розміру пенсії на підставі документів, наявних у пенсійній справі, з врахуванням підвищення посадових окладів та доплат за класний чин, відповідно по постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 за № 657 на підставі фактично нарахованої заробітної плати працюючим працівникам органів прокуратури на відповідних посадах, виходячи з розміру місячного заробітку прокурора прокуратури - старшого прокурора відділу прокуратури Запорізької області, відповідно до Довідки прокуратури Запорізької області, отриманої позивачем 05.03.2020 за № 18-66вих.20, за минулий час за останні 12 місяців, за період з 01.01.2019- 01.01.2020 (оригінал Довідки знаходиться в Головному управлінні Пенсійного Фонду України в Запорізькій області - управління обслуговування громадян Вознесенівський відділ обслуговування громадян м. Запоріжжя (сервісний центр).

На обґрунтування позовних вимог в позовній заяві зазначає, що з 01.11.2001 отримує пенсію за вислугу років на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ в розмірі 90% від суми заробітної плати без обмеження граничного розміру пенсії. Вказує, що звернувся до управління обслуговування громадян Вознесенівський відділ обслуговування громадян м. Запоріжжя ГУ ПФУ в Запорізькій області з заявою про перерахунок пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657 та довідки прокуратури Запорізької області, отриманої позивачем 05.03.2020 за № 18-66вих.20, однак відповідач відмовив у здійсненні перерахунку з посиланням на відсутність порядку перерахунку пенсій. Вважає відмову протиправною оскільки рішенням від 13.12.2019 №7-р(II)/2019 Конституційний Суд України визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII, якими було передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначається Кабінетом Міністрів України, а тому у нього виникло законне право для перерахунку пенсії та отримання різниці за минулий час, але не більше як за 12 місяців.

Ухвалою судді від 09.04.2020 відкрито провадження у справи та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Перше судове засідання призначене на 07 травня 2020 року. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Відповідач позов не визнав, 05 травня 2020 року надав суду відзив (вх. №20765), відповідно до якого пояснює, що положення ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VI зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України відповідного рішення 13.12.2019. За таких обставин, ч. 20 ст. 86 вказаного Закону, в редакції, що набрала чинності 13.12.2019 не підлягає застосуванню до правовідносин (фактів підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури), які мали до 13.12.2019, тобто тим пенсіонерам, пенсії яким призначені до 13.12.2019. Позивачу пенсія призначена 03.11.2001. Враховуючи викладене, на думку відповідача, у відповідності до Рішення Конституційного Суду України працівники органів прокуратури набули право на перерахунок пенсії відповідно до ч. 20 ст. 86 Закону №1697-VI у зв`язку із підвищенням заробітної плати після його ухвалення, натомість позивачем була надана довідка, видана прокуратурою Запорізької області від 05.03.2020 № 18-66вих.20 про розмір заробітної плати станом на 06 вересня 2017 року, а тому підстав для задоволення позовних вимог немає. При цьому, звертає увагу, що підстави для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача проводити виплату пенсії без обмеження максимального розміру також відсутні, адже перерахунок пенсійної виплати наразі не проведено. З урахуванням вищезазначеного просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

07 травня 2020 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. №21181), у якій додатково щодо посилання відповідача на існування об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до розгляду справи №357/13414/16-а, оскільки правовідносини в зазначеній справі є подібними, наголошує, що рішення Верховного Суду від 24.04.2018 по справі №357/13414/16-а не може являтись причиною неможливості розгляду даної справи, а правовідносини по справах не подібними. На підставі викладеного, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Враховуючи приписи ч. 5 ст. 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1 з 03 листопада 2001 року перебував на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя, правонаступником якого є ГУ ПФУ у Запорізькій області, та отримує пенсію за вислугу років на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ, яка обчислена в розмірі 90 % від суми місячної заробітної плати.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06.06.2016 по справі № 335/5901/16-а (2-а/335/175/2016), яка набрала законної сили17 червня 2016 року, визнано дії УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя у здійсненні перерахунку ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки прокуратури Запорізької області №18-142вих.-16 від 14.03.2016 неправомірними та зобов`язано УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя здійснити з 1 січня 2016 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 , пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії, а саме у редакції Закону № 1789-ХІІ від 05.11.1991), у розмірі 90 % від розміру місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Запорізької області №18-142вих.-16 від 14.03.2016, без обмеження граничного розміру пенсії.

10 березня 2020 року позивач звернувся до Вознесенівського відділу обслуговування громадян м. Запоріжжя (сервісний центр) Управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою про проведення йому перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657 та довідки від 05.03.2020 № 18-66вих.20 про розмір заробітної плати, виданої прокуратурою Запорізької області.

Проте, листом від 19.03.2020 №1930-2091/М-02/8-0800/20 відповідач відмовив позивачу в проведенні перерахунку пенсії. Зазначене рішення мотивоване тим, що відповідно до п. 2 рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)/2019 положення ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» втрачає чинність з дня ухвалення цього рішення, тобто ч. 2 ст. 86 цього Закону підлягає застосуванню в первинній редакції з 13 грудня 2019 року та не підлягає застосуванню до правовідносин (фактів підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури), які мали до 13 грудня 2019 року.

Вказані обставини стали підставою для звернення ОСОБА_1 із даним позовом до суду.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови пенсійного забезпечення відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників визначалися Законом України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ.

Станом на дату призначення позивачу пенсії питання пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури було врегульоване положеннями ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, ч. 1 якої (в редакції чинній на час призначення пенсії) встановлювала, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам визначались ч. 12 та 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ, відповідно до яких обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Таким чином, станом на момент призначення позивачу пенсії законодавством було встановлено право осіб, яким призначена пенсія згідно Закону № 1789-XII, на її перерахунок у разі підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

15 липня 2015 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII та на цій підставі втратила чинність ч. 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ.

Разом з цим, порядок пенсійного забезпечення працівників прокуратури урегульовано ст. 86 Закону від 14.10.2014 №1697-VII, відповідно до ч. 20 якої (в первинній редакції) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Надалі, Законом України «Про внесення змін та визначення такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 №76-VIII, який набрав чинності 01 січня 2015 року (далі - Закон від №76-VIII) до ч. 18 ст.і 50-1 Закону №1789-XII (в редакції Закону №3668-VI) та до ч. 20 ст. 86 Закону №1697-VII внесено зміни, зокрема, вказані частини викладено у однакових редакціях: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

Окрім цього, 11 жовтня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 №2148-VIII, яким викладено у новій редакції, зокрема, пункт 13 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якого у разі якщо особі призначено пенсію відповідно до Закону України «Про прокуратуру», її виплата продовжується до переведення за бажанням особи на пенсію на інших підставах або за бажанням особи поновлюється у розмірі, який було встановлено до переведення. До такого переведення розмір пенсії, встановлений до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», не переглядається та пенсія не індексується. Різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до зазначених законодавчих актів, та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Однак Кабінетом Міністрів України не було прийнято жодного нормативно-правового акта, який би регулював умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

Суд зазначає, що відсутність затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури (як було передбачено ч. 18 ст. 50-1 Закону №1789-XII, а потім ч. 20 ст. 86 Закону від 14.10.2014 № 1697-VII (зі змінами згідно Закону №76-VIII) зумовило неможливість проведення відповідачем відповідно перерахунку.

Аналогічні правові висновки були викладені у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 по справі №127/11766/16-а, від 14.02.2018 по справі №569/5531/16-а, від 22.08.2018 по справі №754/15912/16-а тощо.

При цьому, суд зазначає, що рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019 (далі - Рішення №7-р(ІІ)/2019) положення ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Конституційний Суд вказував, що до повноважень Кабінету Міністрів України законодавець відніс право визначати умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури без закріплення на законодавчому рівні відповідних критеріїв, чим поставив у залежність фінансування пенсійного забезпечення прокурорів від виконавчої влади. Таке нормативне регулювання призводить до втручання виконавчої влади в діяльність органів прокуратури, а також до недотримання конституційної вимоги щодо здійснення органами державної влади своїх повноважень у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України.

Конституційний Суд України констатує, що питання пенсійного забезпечення прокурорів, у тому числі умови та порядок перерахунку призначених їм пенсій, має визначати Верховна Рада України законом, а не Кабінет Міністрів України підзаконним актом.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що "права делегування законодавчої функції парламентом іншому органу влади (у даному випадку Кабінету Міністрів України) Основним Законом України не передбачено. Таке делегування порушує вимоги Конституції України, згідно з якими органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 6, частина друга статті 19 Основного Закону України). До аналогічних висновків Конституційний Суд України дійшов у рішеннях від 09.10.2008 № 22-рп/2008, від 23.06.2009 № 15-рп/2009" (абзац другий пп. 3.2 п. 3 мотивувальної частини Рішення від 20.05.2010 № 14-рп/2010).

Отже, за результатами розгляду конституційної скарги Конституційний Суд вирішив визнати таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч. 20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 резолютивної частини рішення Конституційний Суд установив порядок виконання цього рішення, а саме:

- ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення;

- ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

"20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Аналогічна за змістом норма міститься у статті 91 Закону України від 13.07.2017 №2136-VIII «Про Конституційний Суд України».

Так, норма закону, визнана Конституційним Судом України неконституційною, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про її неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

При цьому, суд враховує, що у п. 2 резолютивної частини Рішення №7-р(ІІ)/2019 визначено, що положення ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, ч. 20 ст.86 Закону № 1697-VII з 13 грудня 2019 року не підлягає застосуванню в редакції, за якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Натомість з 13 грудня 2019 року підлягає застосуванню Закон у первинній редакції, відповідно до якої призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

У ході судового розгляду справи судом встановлено та не заперечується сторонами, позивач перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України та з 2001 року отримує пенсію за вислугу років згідно із Законом України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, з розрахунку 90% складових заробітної плати.

Суд враховує, що постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» затверджено у новій редакції схеми посадових окладів працівників органів прокуратури, що призвело до підвищення заробітної плати прокурорських працівників.

Надана позивачем довідка Прокуратури Запорізької області від 05.03.2020 № 18-66вих.20 складена на бланку органу прокуратури, містить обов`язкові реквізити (дату та вихідний номер), підписана посадовими особами, підпис яких скріплений гербовою печаткою.

Отже, відповідна довідка є належним та достатнім доказом розміру заробітної плати працівника прокуратури за аналогічною посадою та саме на її підставі має бути проведений перерахунок пенсії позивача.

Таким чином, дана постанова, що набрала чинності 06 вересня 2017 року та довідка прокуратури Запорізької області від 05.03.2020 № 18-66вих.20 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) позивача, що враховується для перерахунку пенсій, є підставою для проведення перерахунку пенсії за вислугу років позивачеві по даній справі.

Відображення відомостей у довідці на підставі нормативних документів про підвищення заробітної плати працівників прокуратури прийнятих до 13 грудня 2019 року не може бути підставою для відмови у здійсненні перерахунку, оскільки беззаперечним є факт підвищення заробітної плати працівникам прокуратури після призначення пенсії позивачу, а право на відповідний перерахунок відновлено рішенням Конституційного Суду України, з прийняттям якого виникло у позивача.

Натомість, судом встановлено, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень на заяву позивача щодо перерахунку пенсії вчинив управлінські дії, внаслідок яких направлено лист-відповідь від 19.03.2020 №1930-2091/М-02/8-0800/20 про відмову у перерахунку пенсії за вислугу років, відповідно до ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру».

Отже, відповідачем допущено активну поведінку (вчинення дій) щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії позивачу за вислугу років, а тому належним способом захисту порушеного права позивача, на думку суду, є визнання протиправними цих дій ГУ ПФУ в Запорізькій області, а також зобов`язання відповідача здійснити перерахунок і виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до ч. 20 ст. 86 Закону №1697-VII у розмірі 90% розміру грошового забезпечення на підставі довідки Прокуратури Запорізької області від 05.03.2020 № 18-66вих.20, з урахуванням раніше виплачених сум.

З приводу часу поновлення прав позивача, то відповідно до діючої редакції ч. 20 ст.86 Закону №1697-VII, перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Враховуючи, що право на перерахунок пенсії у позивача виникло з моменту відновлення дії теперішньої редакції ч.20 ст.86 Закону, тобто з 13 грудня 2019 року, у такому разі він має право на перерахунок пенсії саме з 01 січня 2020 року.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 щодо виплати перерахованої пенсії без обмеження граничного розміру, то суд вважає такі передчасними та безпідставними. Суд зауважує, що ГУ ПФУ в Запорізькій області ще не прийняло рішення щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії за вислугу років на виконання цього рішення суду, тому відсутні підстави вважати, що права позивача при здійсненні такого перерахунку будуть порушені. Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно виникнуть у майбутньому, в задоволенні цих позовних вимог слід відмовити.

Суд також враховує, що 16 січня 2020 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України №1155 від 11.12.2019 «Про умови оплати праці прокурорів», у відповідності з якою були підвищені розміри посадових окладів працівників органів прокуратури України. Разом з тим, спірним в межах даних правовідносин є перерахунок пенсії позивача у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657 та з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до ст. 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності..

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина перша статті 143 КАС України).

У відповідності до вимог ч. 3 ст.139 КАС України суд стягує на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно до розміру задоволених вимог. Оригінал квитанції про сплату судового збору знаходиться в матеріалах справи.

Керуючись ст. ст. 9, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297, п. 3 розділ VI «Прикінцеві положення» КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, ) про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії за вислугу років на підставі довідки прокуратури Запорізької області від 05.03.2020 № 18-66вих.20.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII, у розмірі 90 % від розміру місячної заробітної плати (грошового забезпечення), зазначеної у довідці прокуратури Запорізької області від 05.03.2020 № 18-66вих.20, починаючи з 01 січня 2020 року, з урахуванням раніше проведених виплат.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя І.В. Батрак