Справа № 380/534/20
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2020-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/534/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2020 року

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Крутько О.В.,

за участю секретаря судового засідання Лізогуб В.В.,

представника позивача Тютька А.Б.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Львові адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІГНІС Трейд» (далі ТОВ «ІГНІС Трейд», позивач)

до Головного управління ДПС у Львівській області (далі ГУ ДПС у Львівській області, відповідач)

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІГНІС Трейд» звернулося з позовом у якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 26.12.2019 року №.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що висновки контролюючого органу про порушення позивачем податкового законодавства в ході здійснення господарських операцій з ТОВ «Крістал Україна», ТОВ «Моріс Лімітед», ТОВ «ТД Болтон» не відповідають фактичним обставинам, посилання в акті на те, що господарські взаємовідносини з вказаними контрагентами оформлювались лише з метою створення зовнішніх ознак фактичного здійснення операцій та не підтверджені по ланцюгу постачання є лише суб`єктивними припущеннями, які не підтверджені належними доказами. Позивачем також зазначено, що господарські операції із контрагентами підтверджуються первинними документами, які свідчать про отримання товарів. Зокрема, на момент перевірки товари, які відчужені на підставі договорів поставки на складі та залишках позивача відсутні, кошти за реалізований товар ним отримані в повному обсязі і надано достатні та достовірні документи про його відвантаження.

Також, позивач вказав на те, що посилання контролюючого органу на кримінальне провадження відносно контрагента позивача ТОВ «ТД «Болтон» та ухвалу Печерського районного суду м.Києва від 20.01.2020 року, якою надано тимчасовий доступ до документів ТОВ «Крістал Україна» є неконкретні, оскільки в даній ухвалі та в межах кримінального провадження за №0000030 від 20.03.2017 року, зокрема, кінцевими судовими рішенням не встановлено факту фіктивності операцій між цим контрагентом та позивачем.

Позивач вважає, що факти припинення діяльності (на момент проведення перевірки) одним із його контрагентів ТОВ «Крістал Україна» не можуть свідчити про нереальність здійснених позивачем операцій, оскільки такий був діючим на час здійснення таких операцій, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 21.02.2020 р.

Таким чином, можливі порушення податкового та іншого законодавства з боку контрагентів не можуть бути підставою для висновку про аналогічні порушення з боку позивача, а спірне рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Позиція відповідача щодо позовної заяви висловлена ним у відзиві на позовну заяву, відповідно до змісту якого він заперечує проти задоволення позовних вимог з підстав їх необґрунтованості та незаконності. Зазначає, що оскаржуване платником податків податкове повідомлення-рішення від 26.12.2019 № прийняте Головним управлінням ДПС у Львівській області за результатами документальної планової виїзної перевірки, що оформлена актом від 06.12.2019 №530/05.7/41011422. За результати документальної планової виїзної перевірки ТзОВ «ІГНІС Трейд» встановлено, зокрема порушення пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, п.5 та п.7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 Дохід, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 № 290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 14.12.1999 за № 860/4153, в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування з податку на прибуток у сумі 2 004 088 гри., у тому числі за 2 кв.2019 в сумі 2 004 088 грн. та занижено податок на прибуток всього у сумі 320 472 гри., у тому числі за 2 кв.2019 в сумі 320 472 грн.

Так, в ході проведення перевірки встановлено проведення ТзОВ «ІГНІС Трейд» взаємовідносин із контрагентами, по яких встановлено обрив ланцюга в ході реалізації тютюнових виробів, а саме: ТОВ «Крістал Україна» (), ТОВ «Моріс Лімітед» () та ТОВ «ТД Болтон» (). Реальність вчинення спірних господарських операцій між ТОВ «ІГНІС Трейд» та ТОВ «Крістал Україна», ТОВ «Моріс Лімітед», ТОВ «ТД Болтон» не підтверджується, товар не поставлявся, лише формально оформлювались окремі первинні документи з метою створення зовнішніх ознак фактичного здійснення операцій. Грошові кошти отримані від контрагентів не є платою за товар, а активом у вигляді доходів, за рахунок яких зріс власний капітал позивача, у зв`язку з чим вважає висновки акту перевірки обґрунтованими та підстав для скасування спірного рішення не вбачає.

28.02.2020 року представником позивача подано заперечення на відзив. Зазначає, що в ході перевірки позивача, за умовами укладених договорів не передбачено обов`язку продавця (позивача) здійснити покупцям доставку придбаного ними товару. Крім того, вважає, що відповідачем ні в акті перевірки, ні у відзиві на позовну заяву не наведено жодного мотиву щодо нереальності здійснених позивачем з контрагентами ТОВ «Крістал Україна», ТОВ «Моріс Лімітед», ТОВ «ТД Болтон» операцій, а саме з боку продавця (позивача).

Ухвалою від 22.01.2020 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання на 11.02.2020.

11.02.2020 підготовче засідання відкладено на 25.02.2020.

25.02.2020 підготовче засідання відкладено на 19.03.2020.

Ухвалою від 19.03.2020 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду на 16.04.2020.

16.04.2020 судове засідання відкладено на 12.05.2020.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив його задоволити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився належним чином, був повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

07.05.2020 представником відповідача подано клопотання про відкладення розгляду справи. Суд вважає, що відсутні підстави для відкладення розгляду справи, оскільки представником відповідача поданий відзив на позовну заяву, а відтак подальший розгляд справи може бути проведений без участі представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази, які мають значення для справи суд встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

Головним управлінням ДПС у Львівській області у період з 23.09.2019 року по 29.11.2019 року проведено документальну планову виїзну перевірку ТзОВ «ІГНІС Трейд», податкового законодавства за період з 08.12.2016 по 30.06.2019, валютного за період з 08.12.2016 по 30.06.2019, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 08.12.2016 по 30.06.2019.

Перевірку проведено з відома директора ТзОВ «ІГНІС Трейд» Суптель Ю.В. та в присутності головного бухгалтера Запорожської Т.В.

За результатами перевірки складено акт від 06.12.2019 року №530/05.7/41011422.

Проведеною перевіркою встановлено такі порушення:

-пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, зі змінами та доповненнями, п.5 та п.7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 14.12.1999 за №860/4153, в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування з податку на прибуток у сумі 2004088 грн., у тому числі за 2 кв.2019 в сумі 2004088 грн. та занижено податок на прибуток всього у сумі 320472 грн., у тому числі за 2кв.2019 в сумі 320472 грн.;

-п.198, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.2, п.204.4 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, зі змінами та доповненнями, в результаті чого занижено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у сумі 2019,16 грн., у тому числі за червень 2019 в сумі 2019,16 грн.;

-частини 3 статті 16 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», із змінами та доповненнями, а саме: подання до органів ДФС звіту про обсяги придбання та реалізації тютюнових виробів у оптовій мережі за жовтень 2017 року та лютий 2019 року з недостовірними відомостями. Відповідальність за дані порушення встановлено абзацом дев`ятнадцятим частини другої статті 17 Закону України №481/95-ВР;

-частини 3 статті 16 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», із змінами та доповненнями, а саме: несвоєчасне подання до органів ДФС звіту про обсяги придбання та реалізації тютюнових виробів у оптовій мережі за звітний період березень 2019 року. Відповідальність за дані порушення встановлено абзацом дев`ятим частини другої статті 17 Закону України №481/95-ВР;

-пункту 49.2-1 та підпункту 49.18.1 пункту 49.18 статті 49, пункту 223.2 статті 223 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року від 02.12.2010 №2755-VI, зі змінами та доповненнями, а саме: не подано декларації акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів за звітний період грудень 2016 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень 2017 року до Франківської ДПІ Залізничного управління ГУ ДФС у Львівській області. Відповідальність за дане порушення встановлено пунктом 120.1 статті 120 Кодексу;

-п.п.213.1.9 п.213.1 ст.213, п.216.9 ст.216 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року від 02.12.2010 №2755-VI, зі змінами та доповненнями, що призвело до заниження податкових зобов`язань зі сплати акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у лютому 2019 року на суму 39,0 гривень;

-п.51.1 ст.51, пп.119.2 ст.119, п.176.2 «а» ст.176 ПКУ, а саме: подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платників податків за перевіряємий період.

За наслідками проведеної перевірки та на підставі акта перевірки податковим органом прийняте податкове повідомлення-рішення від 26.12.2019 року №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток.

Не погоджуючись з висновками перевірки та винесеним за її результатами податковим повідомленням рішенням, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд при вирішенні адміністративної справи виходив з наступного.

ТОВ «ІГНІС Трейд», , місцезнаходження юридичної особи: 79018, м. Львів, вул. Городоцька, буд.163.

Видами діяльності позивача є код КВЕД 46.34 оптова торгівля напоями;

код КВЕД 46.35 оптова торгівля тютюновими виробами (основний); код КВЕД 47.11 роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; код КВЕД 47.25 роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах; код КВЕД 47.26 роздрібна торгівля тютюновими виробами в спеціалізованих магазинах; код КВЕД 73.11 рекламні агентства; код КВЕД 73.12 посередництво в розміщенні реклами в засобах масової інформації; код КВЕД 73.20 дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки.

З матеріалів справи вбачається, що 07.06.2019 року між ТзОВ «ІГНІС Трейд» (продавець) та ТзОВ «Моріс Лімітед» (покупець) укладено договір поставки №07/06-19.

Відповідно до п.1.1 Договору, продавець зобов`язується в порядку та на умовах визначених цим Договором передати у власність покупця тютюнові вироби, або інші групи товарів (надалі товар) відповідно до замовлення (замовлень) покупця (що становить додаток/ки до цього договору), а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його вартість (ціну) на умовах договору.

Відповідно до п.1.2 асортимент, кількість та ціна Товару визначається сторонами за кожну партію окремо у відповідному Замовлені що становлять додатки до цього Договору.

Згідно п.1.4 поставка товару може здійснюватися, як продавцем так і покупцем за власний рахунок або власним транспортом.

Пунктом 2.1 Договору поставка товару здійснюються окремими партіями на підставі замовлення (замовлень) покупця та виходячи з наявності відповідного асортименту товару на складі продавця.

Відповідно до п.2.3 Договору, перехід права власності на товар відбувається в момент передачі товару покупцю, що оформляється видатковою накладною після підписання видаткової накладної покупцем та/або уповноваженим представником покупця. Після переходу права власності до покупця товар поверненню не підлягає.

Відповідно до п.3.1 Договору ціна товару визначаються продавцем у відповідності до прайс-листів продавця та фіксується у відповідному замовленні/замовленнях та у видаткових накладних (з урахуванням ПДВ), що складаються на підставі замовлення, Загальну ціну даного договору становить сумарна ціна товару відповідно до всіх замовлень та фактично товару згідно видаткових накладних.

На виконання умов договору поставки за №07/06-19 від 07.06.2019 року продавець здійснив поставку покупцю тютюнових виробів, що підтверджується видатковими накладними, податковими накладними з підтвердження реєстрації таких накладних в ЄРПН.

15.04.2019 року між ТзОВ «ІГНІС Трейд» (продавець) та ТзОВ «Торговий дім «Болтон»» (покупець) укладено договір поставки №15/04-19.

Відповідно до п.1.1 Договору, продавець зобов`язується в порядку та на умовах визначених цим Договором передати у власність покупця тютюнові вироби, або інші групи товарів (надалі товар) відповідно до замовлення (замовлень) покупця (що становить додаток/ки до цього договору), а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його вартість (ціну) на умовах договору.

Відповідно до п.1.2 асортимент, кількість та ціна Товару визначається сторонами за кожну партію окремо у відповідному Замовлені що становлять додатки до цього Договору.

Згідно п.1.4 поставка товару може здійснюватися, як продавцем так і покупцем за власний рахунок або власним транспортом.

Пунктом 2.1 Договору поставка товару здійснюються окремими партіями на підставі замовлення (замовлень) покупця та виходячи з наявності відповідного асортименту товару на складі продавця.

Відповідно до п.2.3 Договору, перехід права власності на товар відбувається в момент передачі товару покупцю, що оформляється видатковою накладною після підписання видаткової накладної покупцем та/або уповноваженим представником покупця. Після переходу права власності до покупця товар поверненню не підлягає.

Відповідно до п.3.1 Договору ціна товару визначаються продавцем у відповідності до прайс-листів продавця та фіксується у відповідному замовленні/замовленнях та у видаткових накладних (з урахуванням ПДВ), що складаються на підставі замовлення, Загальну ціну даного договору становить сумарна ціна товару відповідно до всіх замовлень та фактично товару згідно видаткових накладних.

На виконання умов договору поставки за №15/04-19 від 15.04.2019 року продавець здійснив поставку покупцю тютюнових виробів, що підтверджується видатковими накладними, податковими накладними з підтвердження реєстрації таких накладних в ЄРПН.

09.04.2019 року між ТзОВ «ІГНІС Трейд» (продавець) та ТзОВ «Крістал Україна» (покупець) укладено договір поставки №09/04-19.

Відповідно до п.1.1 Договору, продавець зобов`язується в порядку та на умовах визначених цим Договором передати у власність покупця тютюнові вироби, або інші групи товарів (надалі товар) відповідно до замовлення (замовлень) покупця (що становить додаток/ки до цього договору), а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його вартість (ціну) на умовах договору.

Відповідно до п.1.2 асортимент, кількість та ціна Товару визначається сторонами за кожну партію окремо у відповідному Замовлені що становлять додатки до цього Договору.

Згідно п.1.4 поставка товару може здійснюватися, як продавцем так і покупцем за власний рахунок або власним транспортом.

Пунктом 2.1 Договору поставка товару здійснюються окремими партіями на підставі замовлення (замовлень) покупця та виходячи з наявності відповідного асортименту товару на складі продавця.

Відповідно до п.2.3 Договору, перехід права власності на товар відбувається в момент передачі товару покупцю, що оформляється видатковою накладною після підписання видаткової накладної покупцем та/або уповноваженим представником покупця. Після переходу права власності до покупця товар поверненню не підлягає.

Відповідно до п.3.1 Договору ціна товару визначаються продавцем у відповідності до прайс-листів продавця та фіксується у відповідному замовленні/замовленнях та у видаткових накладних (з урахуванням ПДВ), що складаються на підставі замовлення, Загальну ціну даного договору становить сумарна ціна товару відповідно до всіх замовлень та фактично товару згідно видаткових накладних.

На виконання умов договору поставки за №09/04-19 від 09.04.2019 року продавець здійснив поставку покупцю тютюнових виробів, що підтверджується видатковими накладними, податковими накладними з підтвердження реєстрації таких накладних в ЄРПН.

Зазначені документи були надані податковому органу при проведенні перевірки та долучені позивачем до матеріалів справи.

Вирішуючи дану адміністративну справу, суд керувався наступним.

Згідно з підп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (далі ПК України), господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Розумною економічною причиною (діловою метою) в розумінні підп.14.1.231 п.14.1 ст.14 ПК України є причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Відповідно до п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Згідно п.135.1 ст.135 ПК України, базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про доходи підприємства та її розкриття у фінансовій звітності визначено Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 15 Доходи, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 року №290.

Відповідно до п.п.5, 7 Положення, дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

Визнані доходи класифікуються в бухгалтерському обліку за такими групами: дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); інші операційні доходи; фінансові доходи; інші доходи.

Дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) - загальний дохід (виручка) від реалізації продукції, товарів, робіт або послуг без вирахування наданих знижок, повернення раніше проданих товарів та непрямих податків і зборів (податку на додану вартість, акцизного збору тощо).

Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлені ст.44 ПК України. За змістом п.44.1 цієї статті для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 №20, зобов`язання визнається, якщо його оцінка може бути достовірно визначена та існує ймовірність зменшення економічних вигод у майбутньому внаслідок його погашення. Якщо на дату балансу раніше визнане зобов`язання не підлягає погашенню, то його сума включається до складу доходу звітного періоду.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України від 16.07.1999 року №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон №996-XIV).

Згідно зі ст.1 Закону №996-ХIV, первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення; господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону №996-ХIV, бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.9 цього ж Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Обов`язковою підставою для визначення податкового кредиту по податку на додану вартість є наявність податкових та видаткових накладних, оформлених із дотриманням чинного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, податковий орган відповідно до принципу офіційності повинен доводити в суді фіктивність господарської операції, як підстави для нарахування платникові податків податкових зобов`язань та правомірності прийняття свого рішення. Однак, відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з принципом змагальності, кожна зі сторін повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

У період, що перевірявся, позивач мав взаємовідносини з ТОВ «Крістал Україна», ТОВ «Моріс Лімітед», ТОВ «ТД Болтон». Зазначені операції здійснювались на підставі укладених договорів поставки від 07.06.2019 року №07/06-19, від 15.04.2019 року №15/04-19, від 09.04.2019 року №09/04-19.

Факт здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами підтверджується наявними в матеріалах справи первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку та які містять достатні дані про зміст господарських операцій та їх учасників, підтверджують фактичність здійснення таких операцій.

Суд зазначає, що долучені позивачем до матеріалів справи копії видаткових накладних, податкових накладних підтверджують факти отримання контрагентами: ТОВ «Крістал Україна», ТОВ «Моріс Лімітед», ТОВ «ТД Болтон» тютюнових виробів від позивача.

Доказів невиконання або неналежного виконання сторонами договорів, укладених між позивачем та контрагентами, чи визнання їх недійсними в судовому порядку, податковий орган не представив.

Крім того, за умовами укладених договорів не передбачено обов`язку продавця здійснити покупцям доставку придбаного ними товару.

Щодо посилань контролюючого органу на кримінальне провадження відносно контрагента позивача ТОВ «ТД «Болтон» та ухвалу Печерського районного суду м.Києва від 20.01.2020 року, якою надано тимчасовий доступ до документів ТОВ «Крістал Україна», суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Факт порушення кримінальної справи не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентом.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права наведений у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2018 року у справі №822/551/18, який в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України має бути врахований судом при виборі і застосуванні правової норми.

Згідно з ч.2 ст.61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Суд зазначає, що платник податків, який правильно застосовує норми податкового права, не повинен залежати у своїх правовідносинах з державою від іншого платника податків, який ці норми порушує.

Дефектність та наявність ознак фіктивності контрагента платника податків сама собою не свідчить про обізнаність платника податків із протиправним характером діяльності його контрагента або про дефектність самих господарських операцій, а відтак не є вичерпним доказом при встановленні реальності або нереальності господарської операції, наявності або відсутності в ній ділової мети, яка за змістом пп.14.1.231 п.14.1 ст.14 ПК передбачає обов`язкову спрямованість будь-якої операції на отримання позитивного економічного ефекту.

Недотримання контрагентом позивача податкової дисципліни може мати правові наслідки саме для цього контрагента, оскільки порушення платником вимог податкового законодавства тягне застосування заходів відповідальності саме до такого платника та не може негативно впливати на податковий облік інших осіб (зокрема, його контрагентів) за відсутності факту причетності останніх до таких правопорушень та за наявності факту здійснення господарської операції. Будь-яка неправомірна діяльність контрагента (наприклад, відсутність основних засобів, не подання звітності до контролюючого органу, продаж товарів відмінних від придбаних) не впливають на результати діяльності позивача і не можуть бути підставою для притягнення до відповідальності платника податків, який у повному обсязі виконав передбачені податковим законодавством зобов`язання, які підтверджено документально. Окрім того, слід зазначити, що в законодавстві відсутня норма, яка б зобов`язувала підприємство перевіряти наявність у постачальника товарів та послуг виробничих потужностей, приміщень, транспортних засобів. Суд не погоджується з висновками відповідача про те, що позивачем здійснювались нереальні операції, оскільки оцінка відповідачем виконання умов господарських відносин та фактичне заперечення його виконання сторонами правочину не може бути засновано на такому поверховому аналізі відомостей з інформаційних систем по контрагентам, без дослідження фактичного руху активів.

Суд також зазначає, що не можуть свідчити про нереальність здійснених позивачем операцій факти припинення діяльності (на момент проведення перевірки) одним із його контрагентів - ТОВ «Крістал Україна».

Частиною першою ст.91 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Отже, за змістом зазначеної норми державна реєстрація юридичної особи є юридично значимою дією, з якою цивільне та господарське законодавство пов`язує виникнення цивільної правоздатності.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент вчинення господарських правовідносин між позивачем та контрагентом і на момент фактичного виконання даних господарських відносин, контрагент позивача, як юридична особа, була внесена у Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 21.02.2020.

Враховуючи викладені обставини, з наданих позивачем первинних документів встановлено, що діяльність позивача відповідає умовам укладених договорів, свідчить про наявність господарських цілей при здійсненні господарських операцій. На підтвердження виконання господарських операцій позивачем було надано копії договорів, податкових накладних, видаткових накладних. В свою чергу, відповідачем не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

Внаслідок неврахування цього, ДПС безпідставно збільшило позивачу грошове зобов`язання з податку на прибуток та нараховано штрафну (фінансову) санкцію (штраф).

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 26.12.2019 року № винесено всупереч приписів чинного законодавства, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності прийнятого ним рішення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст.6-9, 14, 243-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 26.12.2019 року №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська,35) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІГНІС Трейд» (79018, м. Львів, вул. Городоцька, 163) судовий збір на суму 6008,85 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст рішення виготовлено 21.05.2020.

Суддя Крутько О.В.