Справа № 200/1480/20-а
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2020-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2020 р. Справа№200/1480/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., за участі секретаря судового засідання Грисюк І.А., розглянувши в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом приватного акціонерного товариства «Виробниче об`єднання «Конті»

до Головного управління ДПС у Донецькій області

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії

Приватне акціонерне товариство «Виробниче об`єднання «Конті» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності щодо неподання до органу ДКС України висновку із зазначенням суми надмірно сплачених грошових зобов`язань з земельного податку в сумі 8973,67 гривень та орендної плати за землю в сумі 2480956,46 гривень, що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь ПрАТ «ВО «Конті», зобов`язання подати до органу ДКС України висновок про повернення сум надмірно сплачених грошових зобов`язань з земельного податку в сумі 8973,67 гривень та орендної плати за землю в сумі 2480956,46 гривень, що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь ПрАТ «ВО «Конті».

Заявлені вимоги позивач обґрунтував тим, що є платником земельного податку і орендної плати за землю за земельні ділянки, розташовані на тимчасово окупованій території, які використовувались ним для власної господарської діяльності.

Зазначає, що статтею 6 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII від 02 вересня 2014 року платники орендної плати з юридичних осіб, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції звільнені від її сплати. Підприємство в дійсний час зареєстроване та значиться на податковому обліку у м. Костянтинівці та, як платник земельного податку і орендної плати за землю за неосновним місцем обліку - у м. Покровську.

Позивачем було подано 4 звітні податкові декларації з плати за землю за 2015 рік на загальну суму 1445357,65 гривень та на суму 4089,76 гривень, а також за 2016 рік на загальну суму 2071197,51 гривень та на суму 5860,62 гривень.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» щодо безперешкодної діяльності органів місцевого самоврядування» від 17.05.2016 року № 1365-VIII, який набрав чинності 08.06.2016 року суб`єктів господарювання звільнено від плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності та скасовано орендну плату за користування державним та комунальним майном в населених пунктах згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону. В подальшому, 01.01.2017 року з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21.12.2016 року № 1797-VIII, нараховані та сплачені за період проведення антитерористичної операції суми плати за землю відповідно до статей 269-289 Податкового кодексу України вважаються надміру сплаченими грошовими зобов`язаннями та підлягають поверненню.

У зв`язку з наведеним, позивачем подано уточнюючі податкові декларації за 2015 та 2016 рік, якими відкориговані суми податкового зобов`язання для орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності за 2015 та 2016 роки та для земельного податку за 2015 та 2016 роки.

Зазначає, що впродовж 2015-2017 років позивач сплачував орендну плату за землі державної або комунальної власності та земельний податок, тому станом на момент звернення до суду в ІКП позивача обліковуються переплати:

- в сумі 2480956,46 гривень по коду бюджетної класифікації 18010600 (орендна плата за землю) у період з 29.01.2015 по 25.07.2016;

- в сумі 8973,67 гривень по коду бюджетної класифікації 18010500 (земельний податок) у період з 29.01.2015 по 28.11.2016.

Враховуючи зазначені обставини позивач звернувся до відповідача з заявою № 581/6 від 20.11.2019 року відповідно до статті 43 Податкового кодексу України про повернення надміру перерахованих сум земельного податку з юридичних осіб (код класифікації доходів бюджету 18010500) у сумі 9950,39 гривень та орендної плати з юридичних осіб (код класифікації доходів бюджету 18010600) у сумі 2480956,46 гривень на поточний рахунок позивача.

Однак, 21.12.2019 року позивач отримав відмову, викладену в листі № 35257/10/05- 99-53-41 від 16.12.2019 року. В зазначеному листі відповідач визнає факт наявності надміру перерахованих сум земельного податку з юридичних осіб (код класифікації доходів бюджету 18010500) у сумі 9950,39 гривень та орендної плати з юридичних осіб (код класифікації доходів бюджету 18010600) у сумі 2480956,46 гривень, але повідомляє, що до повернення є лише переплата сум по коду бюджетної класифікації 18010500 в сумі 976,72 гривень, що виникла згідно платіжних доручень № 2197 від 26.12.2016 та № 2968 від 25.01.2017 року.

Зазначену суму було повернуто на рахунок позивача 22.01.2020 року (меморіальний ордер № 56801171 від 21.01.2020 року). В іншій частині повернення позивачу відмовлено з посиланням на п. 43.2 ст. 43 Податкового кодексу України, відповідно до якої, обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Позивач з такою відмовою не погоджується, посилаючись на рішення Конституційного Суду України у справі № 3-391/2018(6048/18), яким визнано такими, що суперечать конституційному принципу верховенства права положення першого речення абзацу 26 розділу І Закону № 1989, а саме: «Нараховані та сплачені за період проведення антитерористичної операції суми плати за землю відповідно до статей 269 - 289 цього Кодексу за земельні ділянки, розташовані на тимчасово окупованій території та/або території населених пунктів на лінії зіткнення, та/або території проведення антитерористичної операції, не підлягають поверненню на поточний рахунок платника податку, не спрямовуються на погашення грошового зобов`язання (податкового боргу) з інших податків, зборів, не повертаються у готівковій формі за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку».

Зазначає, що залишилось чинним положення про те, що до сум надміру сплачених грошових зобов`язань не застосовуються строки давності, встановлені статтею 102 цього Кодексу, крім сум надміру сплачених податкових зобов`язань платників податків, які припиняють свою діяльність.

Таким чином, вважає, що до сум переплат з земельного податку з юридичних осіб (код класифікації доходів бюджету 18010500) у сумі 9950,39 гривень та орендної плати з юридичних осіб (код класифікації доходів бюджету 18010600) у сумі 2480956,46 гривень за земельні ділянки, які розташовано в м. Макіївка, не застосовуються положення ст. 102 Податкового кодексу України, зокрема п. 102.5, відповідно до якого, заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

З зазначених підстав просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено судове засідання на 11 березня 2020 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 березня 2020 року у задоволенні заяви позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовлено.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 березня 2020 року підготовче засідання відкладено на 31 березня 2020 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13 березня 2020 року позивачу відмовлено у задоволенні заяви про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 31 березня 2020 року продовжено строк підготовчого засідання на тридцять днів та відкладено підготовче засідання на 05 травня 2020 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05 травня 2020 року підготовче провадження у справі закрито та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 26 травня 2020 року.

Позивачем надано клопотання від 28.04.2020 року про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами (а.с. 204).

Представником відповідача Яровою С.Е. надано письмовий відзив (а.с. 131-134). В обґрунтування незгоди із позовом зазначає, що статтею 6 Закону № 1669 (в редакції, чинної до 08.06.2016 року) встановлено, що під час проведення антитерористичної операції звільнено суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

З 08.06.2016 року статтею 6 Закону№ 1669 (з урахуванням змін, внесених Законом № 1365-VIII від 17.05.2016) передбачено звільнення суб`єктів господарювання від плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності в населених пунктах згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону, а саме - перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджені Кабінетом Міністрів України.

Згідно до частини 3 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» наведеного Закону, закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Наголошує, що Законом № 1669 не передбачено визнання самостійно задекларованих та сплачених платником податків сум плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності під час проведення антитерористичної операції, як надміру сплаченими грошовими зобов`язаннями та такими, що підлягають поверненню.

Законом № 1989-VIII від 23.03.2017р. - пп. 38.7 п. 38 Підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України викладено в наступній редакції: «Не нараховується та не сплачується у період з 14 квітня 2014 року по 31 грудня року, в якому завершено проведення антитерористичної операції, плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки, що розташовані на тимчасово окупованій території та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб.

З 01.01.2017р. згідно із Законом № 1797-VIII від 21.12.2016 Підрозділ 10 розділу XX Податкового кодексу України доповнено пунктом 38, згідно п. 38.7, відповідно до якого, не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки, які розташовані на тимчасово окупованій території та/або території населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення та перебувають у власності та/або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, у період з 14 квітня 2014 року до 31 грудня року, в якому завершено антитерористичну операцію.

Нараховані та сплачені за період проведення антитерористичної операції суми плати за землю відповідно до статей 269-289 цього Кодексу вважаються надміру сплаченими грошовими зобов`язаннями та підлягають поверненню.

Нараховані та сплачені за період проведення антитерористичної операції суми плати за землю відповідно до статей 269-289 цього Кодексу за земельні ділянки, розташовані на тимчасово окупованій території та/або території населених пунктів на лінії зіткнення, та/або території проведення антитерористичної операції, не підлягають поверненню на поточний рахунок платника податку, не спрямовуються на погашення грошового зобов`язання (податкового боргу) з інших податків, зборів, не повертаються у готівковій формі за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку. До зазначених сум надміру сплачених грошових зобов`язань не застосовуються строки давності, встановлені статтею 102 цього Кодексу, крім сум надміру сплачених податкових зобов`язань платників податків, які припиняють свою діяльність.

Отже, з вищевикладеного вбачається що, ані Законом № 1669, ані ПКУ не передбачено визнання самостійно задекларованих та сплачених позивачем сум плати за користування земельними ділянками, як надміру сплаченими грошовими зобов`язаннями та такими, що підлягають поверненню.

Посилаючись на відповідність вимогам чинного законодавства дій податкового органу, відповідач зауважував на необґрунтованості заявлених позивачем вимог та просив суд відмовити в їх задоволенні в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Виробниче об`єднання «Конті» зареєстроване як юридична особа та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з кодом 25112243 з 22 жовтня 1997 року, що доведено випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 9).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Відповідно до пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України, статті 94 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

За приписами п. 57.1 ст 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За вимогами підпункту 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства (пункт 288.1 статті 288 ПК України).

Судом встановлено, що між Макіївською міською радою та позивачем 30.11.2006 року було укладено договір оренди земельних ділянок (а.с. 11-13). Предметом вказаного договору є оренда земельних ділянок, які знаходяться за адресою: провулок Трочинського , 22 у Червоногвардійському районі м. Макіївки , на яких знаходяться капітальні будівлі, споруди, тощо. Вказаний договір діє 49 років. Плата за земельну ділянку за договором встановлюється в розмірі 1% нормативної грошової оцінки землі, що складає 130189,44 гривень на рік.

Кім того, між Макіївською міською радою та позивачем 09.10.2008 року було укладено договір оренди земельних ділянок (а.с. 15-17). Предметом вказаного договору є оренда земельних ділянок, які знаходяться за адресою: вул. Трочинського , у Червоногвардійському районі м. Макіївки, на яких знаходяться зелені насадження. Вказаний договір діє 49 років. Плата за земельну ділянку за договором встановлюється в розмірі 3% нормативної грошової оцінки землі, що складає 92317,43 гривень на рік.

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії НЖ № 548332 від 20.10.2008 року, виданого управлінням Держкомзему у м. Макіївка Донецької області, позивач є власником земельної ділянки площею 0,100 га, розташованій по вул. Трочинського, 74 у Червоногвардійському районі м. Макіївки (а.с. 19).

Пунктом 286.2 статті 286 ПК України передбачено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця, як визначено в пункті 287.3 статті 287 Податкового кодексу України.

Згідно до пункту 286.1 статті 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України встановлено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом.

Базою оподаткування земельним податком, зокрема, є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом (підпункт 271.1.1 пункту 271.1 статті 271 ПК України).

Таким чином, ПК України зобов`язує надавати платників земельного податку звітність та своєчасно сплачувати вказаний податок.

Позивачем було подано звітні податкові декларації з плати за землю за 2015 рік на загальну суму 1445957,65 гривень від 19.02.2015 року (а.с. 31-34) та на суму 4089,76 гривень від 19.02.2015 року (а.с. 22-25), а також за 2016 рік на загальну суму 2071197,51 гривень від 22.02.2016 року (а.с. 41-44) та на суму 5860,62 гривень від 22.02.2016 року (а.с. 51-53).

Законом України № 1669-VII від 02.09.2014 року «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набрав чинності 15.10.2014 року передбачено певні заходи щодо забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють господарську діяльність на території проведення антитерористичної операції.

В первинній редакції цього Закону статтею 6 було встановлено, що під час проведення антитерористичної операції звільнити суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності. Вказана редакція статті 6 Закону № 1669-VII від 02.09.2014 року діяла до 08.06.2016 року.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» щодо безперешкодної діяльності органів місцевого самоврядування» від 17.05.2016 року № 1365-VIII, який набрав чинності 08.06.2016 року суб`єктів господарювання звільнено від плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності та скасовано орендну плату за користування державним та комунальним майном в населених пунктах згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону.

З 01.01.2017 року з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21.12.2016 року № 1797-VIII, нараховані та сплачені за період проведення антитерористичної операції суми плати за землю відповідно до статей 269-289 Податкового кодексу України вважаються надміру сплаченими грошовими зобов`язаннями та підлягають поверненню.

На підставі вказаних норм позивачем подано уточнюючі податкові декларації за 2015 від 24.03.2017 року (а.с. 27-29, 36-39) та 2016 рік від 08.08.2016 року та від 22.03.2017 року (а.с. 46-49, 55-57), якими скасовані суми податкового зобов`язання для орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності за 2015 та 2016 роки та для земельного податку за 2015 та 2016 роки.

При цьому, факт сплати позивачем грошових зобов`язань з орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності за 2015-2016 роки сторонами не заперечується та підтверджується відповідними платіжними дорученнями (а.с. 60-119) у зв`язку з чим, в ІКП позивача обліковуються переплати: в сумі 2480956,46 гривень по коду бюджетної класифікації 18010600 (орендна плата за землю) у період з 29.01.2015 по 25.07.2016 та в сумі 8973,67 гривень по коду бюджетної класифікації 18010500 (земельний податок) у період з 29.01.2015 по 28.11.2016, що також підтверджується листуванням позивача та відповідача з вказаного питання (а.с. 145-149) .

На підставі положень пункту 43.5. статті 43 ПК України, у відповідача виник безальтернативний обов`язок не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви підготувати висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подати його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

З листа ГУ ДПС у Донецькій області № 35257/10/05-99-53-41 від 16.12.2019 року вбачається, що відповідач визнає факт наявності надміру перерахованих сум земельного податку з юридичних осіб (код класифікації доходів бюджету 18010500) у сумі 8973,67 гривень та орендної плати з юридичних осіб (код класифікації доходів бюджету 18010600) у сумі 2480956,46 гривень, але зазначено, що поверненню підлягає лише переплата сум по коду бюджетної класифікації 18010500 в сумі 976,72 гривень, яка виникла згідно платіжних доручень № 2197 від 26.12.2016 та № 6968 від 25.01.2017 року (а.с. 58-59). При цьому, відповідач посилається на п. 43.2 ст. 43 Податкового кодексу України, відповідно до якої, обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Проте, з таким висновком відповідача погодитися не можна, виходячи з наступного.

З 15.04.2017 року набрав чинності Закон України від 23.03.2017 року № 1989-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо уточнення деяких положень та усунення суперечностей, що виникли при прийнятті Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні».

Так, згідно з підпунктом 38.7 не нараховується та не сплачується у період з 14 квітня 2014 року по 31 грудня року, в якому завершено проведення антитерористичної операції, плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки, що розташовані на тимчасово окупованій території та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб.

Не нараховується та не сплачується у період з 14 квітня 2014 року по 31 грудня року, в якому завершено проведення антитерористичної операції, плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (крім земель сільськогосподарського призначення), що розташовані на території населених пунктів на лінії зіткнення та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб.

Нараховані та сплачені за період проведення антитерористичної операції суми плати за землю відповідно до статей 269-289 цього Кодексу за земельні ділянки, розташовані на тимчасово окупованій території та/або території населених пунктів на лінії зіткнення, та/або території проведення антитерористичної операції, не підлягають поверненню на поточний рахунок платника податку, не спрямовуються на погашення грошового зобов`язання (податкового боргу) з інших податків, зборів, не повертаються у готівковій формі за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку. До зазначених сум надміру сплачених грошових зобов`язань не застосовуються строки давності, встановлені статтею 102 цього Кодексу, крім сум надміру сплачених податкових зобов`язань платників податків, які припиняють свою діяльність.

Порівняльний аналіз наведених редакцій підпункту 38.7 пункту 38 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України дає підстави для висновку, що за суб`єктами податкових відносин, які сплатили за період проведення антитерористичної операції суми плати за землю відповідно до статей 269-289 Податкового кодексу України за земельні ділянки, розташовані на тимчасово окупованій території та/або території населених пунктів на лінії зіткнення, та/або території проведення антитерористичної операції, Законом № 1797, який набрав чинності з 1 січня 2017 року (крім його окремих положень), спершу було визнано право на повернення відповідних нарахованих та сплачених сум плати за землю, проте положеннями першого речення абзацу двадцять шостого розділу I Закону № 1989, який набрав чинності з 15 квітня 2017 року, це право було скасовано. У другому реченні абзацу двадцять шостого розділу I Закону № 1989 вказано: «До зазначених сум надміру сплачених грошових зобов`язань не застосовуються строки давності, встановлені статтею 102 цього Кодексу, крім сум надміру сплачених податкових зобов`язань платників податків, які припиняють свою діяльність». Цим реченням законодавець визнав, що нараховані та сплачені відповідно до статей 269-289 Податкового кодексу України суми плати за землю за земельні ділянки, розташовані на тимчасово окупованій території та/або території населених пунктів на лінії зіткнення, та/або території проведення антитерористичної операції, є надміру сплаченими грошовими зобов`язаннями платників податків, та, по суті, встановив, що у таких випадках для захисту права власності шляхом повернення надміру сплачених сум плати за землю строки давності не застосовуються. Незважаючи на те, що припис щодо незастосування строків давності до зазначених сум надміру сплачених грошових зобов`язань сприяє подальшому підтриманню у платників податків легітимних очікувань щодо можливого повернення надміру сплачених сум плати за землю, положеннями першого речення абзацу двадцять шостого розділу I Закону № 1989 встановлено заборону повертати такі суми плати за землю. Конституційний Суд України дійшов висновку, що між першим та другим реченнями абзацу двадцять шостого розділу I Закону № 1989 є суперечність, яка спричинила юридичну невизначеність.

Тому 05.06.2019 року рішенням Конституційного Суду України у справі № 3-391/2018 (6048/18) визнано такими, що суперечать конституційному принципу верховенства права положення першого речення абзацу 26 розділу І Закону № 1989, згідно з якими, «нараховані та сплачені за період проведення антитерористичної операції суми плати за землю відповідно до статей 269 - 289 цього Кодексу за земельні ділянки, розташовані на тимчасово окупованій території та/або території населених пунктів на лінії зіткнення, та/або території проведення антитерористичної операції, не підлягають поверненню на поточний рахунок платника податку, не спрямовуються на погашення грошового зобов`язання (податкового боргу) з інших податків, зборів, не повертаються у готівковій формі за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку».

При цьому, положення про те, що до сум надміру сплачених грошових зобов`язань не застосовуються строки давності, встановлені статтею 102 цього Кодексу, крім сум надміру сплачених податкових зобов`язань платників податків, які припиняють свою діяльність залишено незмінним.

Таким чином, до спірних сум переплат з земельного податку з юридичних осіб, що утворилися в ІКП позивача не застосовуються положення статті 102 ПК України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Бездіяльність відповідача щодо неподання до органу ДКС України висновку із зазначенням суми надмірно сплачених позивачем грошових зобов`язань з земельного податку в сумі 8973,67 гривень та орендної плати за землю в сумі 2480956,46 гривень, що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь АТ «ВО «КОНТІ» суперечить статті 19 Конституції України.

За таких обставин, вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності щодо неподання до органу ДКС України висновку із зазначенням суми надмірно сплачених грошових зобов`язань з земельного податку в сумі 8973,67 гривень та орендної плати за землю в сумі 2480956,46 гривень, що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь ПрАТ «ВО «Конті», зобов`язання подати до органу ДКС України висновок про повернення сум надмірно сплачених грошових зобов`язань з земельного податку в сумі 8973,67 гривень та орендної плати за землю в сумі 2480956,46 гривень, що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь ПрАТ «ВО «Конті» підлягають задоволенню.

За вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

З огляду на викладене, на підставі положень Податкового кодексу України, ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги приватного акціонерного товариства «Виробниче об`єднання «Конті» (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 85114, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Інтернаціональна, буд. 460; поштова адреса зазначена в позовній заяві: 03022, м. Київ, вул. Козацька, буд. 120/4, ) до Головного управління ДПС у Донецькій області (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 87500, Доненька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Донецькій області щодо неподання до органу ДКС України висновку із зазначенням суми надмірно сплачених грошових зобов`язань з земельного податку в сумі 8973,67 гривень та орендної плати за землю в сумі 2480956,46 гривень, що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь ПрАТ «ВО «Конті».

Зобов`язати Головне управління ДПС у Донецькій області подати до органу ДКС України висновок про повернення сум надмірно сплачених грошових зобов`язань з земельного податку в сумі 8973,67 гривень та орендної плати за землю в сумі 2480956,46 гривень, що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь ПрАТ «ВО «Конті» ().

Стягнути з Головного управління ДПС у Донецькій області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь приватного акціонерного товариства «Виробниче об`єднання «Конті» () судові витрати з судового збору у розмірі 21020 (двадцять одну тисячу двадцять) гривень 00 копійок.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 26 травня 2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України, процесуальні строки щодо апеляційного оскарження визначені Кодексом адміністративного судочинства України продовжуються на строк дії карантину.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Л.Б. Голубова