Справа № 559/2272/17
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2020-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відкриття касаційного провадження

25 травня 2020 року

м. Київ

справа №559/2272/17

провадження №К/9901/6246/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єзерова А.А.,

суддів: Желєзного І.В., Кравчука В.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2020 у справі № 559/2272/17 за позовом ОСОБА_1 до Дубенської міської ради Рівненської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області в особі відділу у Дубенському районі та ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення,

у с т а н о в и в:

20.10.2017 ОСОБА_1 звернувся до Демидівського районного суду Рівненської області з позовом, в якому просив визнати незаконним та скасувати рішення Дубенської міської ради Рівненської області від 25.09.2015 за № 4310 «Про внесення змін і доповнень в додаток до рішення міської ради від 30.03.2015 № 3906 «Про перелік земельних ділянок, що підлягають продажу в 2015 році» в частині, що стосуються включення до переліку земельних ділянок, які підлягали продажу в 2015 році земельну ділянку площею 0,0045 га, яка розташована в проїзді за адресою: АДРЕСА_1 , як таке, що не відповідає вимогам Закону та порушує охоронювані Законом інтереси позивача; виключити зі змісту рішення Дубенської міської ради Рівненської області від 25.09.2015 «Про перелік земельних ділянок, що підлягають продажу в 2015 році» пункт 34, про включення до переліку земельних ділянок, що підлягають продажу в 2015 році, земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 площею 0,0045 га.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що спірна земельна ділянка, яка розташована в проїзді на АДРЕСА_1 , входить до мережі автомобільних доріг і є об`єктом загального користування мешканців міста, через що на підставі приписів статті 83 Земельного кодексу України та Закону України «Про автомобільні дороги» не може передаватися у приватну власність.

Рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 18.09.2019 позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення Дубенської міської ради від 25 вересня 2015 року № 4310 «Про внесення змін і доповнень в додаток до рішення Дубенської міської ради від 30 березня 2015 року № 3906 «Про перелік земельних ділянок, що підлягають продажу в 2015 році» в частині включення до переліку земельних ділянок, які підлягали продажу в 2015 році пункту 34 щодо продажу земельної ділянки площею 0,0045 га, яка розташована в проїзді за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на необґрунтованість рішення суду першої інстанції, а також на те, що суд неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, просив скасувати оскаржене судове рішення та ухвалити нове - про відмову в позові повністю.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_2 було задоволено:

А) Скасовано рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 18.09.2019 у справі № 559/2272/17.

Б) Ухвалено нове судове рішення, яким в позові відмовлено.

Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 25.03.2020 касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2020 у справі № 559/2272/17 залишено без руху з тих підстав, що касаційна скарга не відповідає вимогам, встановленим пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України, оскільки заявник у касаційній скарзі не зазначив жодної з передбачених статтею 328 КАС України підстав, на яких подається касаційна скарга. Запропоновано скаржникові уточнити свою касаційну скаргу, зазначивши в ній передбачену (передбачені) пунктами 1-4 частини четвертої статті 328 КАС України підставу (підстави), на яких вона подається.

На виконання вимог зазначеної ухвали Верховного Суду заявник надіслав до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги, до якої долучив уточнений примірник касаційної скарги.

Отже, заявник виконав вимоги ухвали про залишення касаційної скарги без руху в строк, встановлений Верховним Судом.

Дослідивши зміст касаційної скарги ОСОБА_1 , колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження.

Приписами пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України, у редакції, чинній з 08.02.2020) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.

За змістом пункту третього частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у разі, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Водночас за правилами пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у разі, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

А згідно з вимогами пункту 1 частини другої статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу.

Заявник, обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, покликається, зокрема, але не тільки, на те, що:

1) суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права щодо безоплатного передання у власність земельної ділянки, зокрема частину шосту статті 118 Земельного кодексу України, а також не застосував приписи статті 136 Земельного кодексу України.

Заявник стверджує, що під час судових засідань встановлювався не факт наявності проїзду на земельній ділянці, яка виділялась для продажу відповідно до спірного рішення міської ради. Натомість скаржник зазначає, що суд першої інстанції оцінював докази того, що частину земельної ділянки загального користування, яка перебуває в комунальній власності територіальної громади, планувалося включити до продажу, що прямо суперечить пункту «а» частини третьої статті 83 Земельного кодексу України, яка визначає, що не можуть передаватися у приватну власність землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки , сквери , бульвари , кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо). Саме це, за свідченням заявника, і є основним лейтмотивом позовної заяви та рішення, ухваленого судом першої інстанції.

2) під час ухвалення оскарженої постанови Восьмий апеляційний адміністративний суд, порушивши, на думку заявника, положення статті 308 КАС України, вийшов за межі вимог апеляційної скарги, ніяк не обґрунтувавши такі дії та не пославшись на жодну з норм процесуального права. По суті в оскарженій постанові Восьмий апеляційний адміністративний суд, на переконання скаржника, безпідставно та необґрунтовано самостійно сформував фактично ті вимоги ОСОБА_2 , що ним не заявлялись та яких не було в тексті апеляційної скарги, а також розглянув їх та задовольнив.

Одночасно заявник вказує, що Верховний Суд у своїй постанові не викладав висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах.

Отже, аналіз аргументів касаційної скарги в їхньому логічному взаємозв`язку з висвітленими в судовому рішенні суду апеляційної інстанції обставинами справи дає підстави колегії суддів вважати, що у цій ситуації можуть бути обставини, наведені у пункті 3 та абзаці першому пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України, які є підставами для відкриття касаційного провадження, оскільки в касаційній скарзі міститься обґрунтування про те, що Верховний Суд ще не викладав висновку щодо застосування норм права в подібних правовідносинах і суд не дослідив зібрані у справі докази та матеріали, а також зазначені інші факти неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення ним норм процесуального права.

За таких обставин Верховний Суд дійшов висновку, що підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження у цій справі немає.

З огляду на наведене колегія суддів вважає, що слід відкрити касаційне провадження за поданою касаційною скаргою на підставі пункту 3 та абзацу першого пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України.

Керуючись положеннями пункту 3 та абзацу першого пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України, Верховний Суд

у х в а л и в:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2020 у справі № 559/2272/17.

2. Витребувати з Демидівського районного суду Рівненської області справу № 559/2272/17.

3. Надіслати особам, які беруть участь у справі, копії ухвали про відкриття касаційного провадження разом з копією касаційної скарги.

4. Установити для подання відзиву на касаційну скаргу десятиденний строк з дня закінчення карантину, запровадженого на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів».

5. Роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та долучених до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя І.В. Желєзний

Суддя В.М. Кравчук