Справа № 500/1148/20
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

Справа № 500/1148/20

22 травня 2020 рокум.Тернопіль

Суддя Тернопільського окружного адміністративного суду Дерех Н.В., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Управління державної казначейської служби України у Кременецькому районі Тернопільської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Кременецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

18 травня 2020 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Управління державної казначейської служби України у Кременецькому районі Тернопільської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Кременецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області , в якому просив стягнути заборгованість з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби України 38226,87 грн. шкоди, завданої законом, що визнаний неконституційним.

Пунктом 5 частини першої ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Положеннями частини першої та другої статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно частини першої ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

В силу частин другої ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У Рішенні у справі "Белле проти Франції" від 4 грудня 1995 року Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми та їх застосування не повинні перешкоджати учасникам провадження використовувати доступні засоби захисту (Рішення у справі "Мельник проти України" від 28 березня 2006 року).

У пункті 46 рішення Європейського суду з прав людини "Устименко проти України" (№ 32053/13) зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності".

У пункті 48 рішення Європейського суду з прав людини "Пономарьов проти України" (№ 3236/03) зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини "Юніон Аліментаріа ОСОБА_2 проти Іспанії" визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання ("Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" № 11681/85).

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку на оскарження з поважних причин.

Поважними причинами пропуску строку на судове оскарження можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Суд звертає увагу, що строк звернення до суду з даним позовом обчислюється з дати, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Слід зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї документів, за період з 04.10.2016 по лютий 2018 включно, розмір утриманого податку становить 38226,87, що підтверджується даними довідки Кременецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області від 13.04.2018 №1927/02.

Отже, позивач дізнався про порушення своїх прав 13.04.2018, а позовну заяву подав до суду 18.02.2020, тому суд дійшов висновку, що останній подав позов з пропущенням шестимісячного строку звернення до адміністративного суду.

Позивач у письмовій позовній заяві зазначив, що Рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2018 року №1-р/2018 у справі за конституційним поданням 48 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців тринадцятого чотирнадцятого пункту 32 розділу І Закону України „Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи " та Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзацу першого підпункту 169.2.19. пункту 164.2. статті 164 Податкового кодексу України (справа про оподаткування пенсій і щомісячного довічного грошового утримання) Конституційний Суд України ці положення Податкового кодексу України визнав неконституційними.

Позивач вважає, що внаслідок здійснення відрахувань з 04.10.2016 по лютий 2018 року податку з доходів фізичних осіб, йому завдано шкоду в сумі 38226,87 грн. Тому, він звертався до Кременецького районного суду Тернопільської області в порядку цивільного судочинства ще 29.05.2018, однак ухвалою Лановецького районного суду Тернопільської області від 04.12.2019 провадження у справі було закрито.

Відтак, позивач у прохальній частині позовної заяви просить поновити пропущений процесуальний строк звернення до суду та вважає, що таке пропущення відбулось з поважних причин.

Верховний Суд України у справі № 6-1763цс16 від 24.05.2017 зазначив, якщо суд у прийнятті позовної заяви відмовив або її повернув, то перебіг позовної давності не переривається. Не перериває перебігу такого строку й подання позову з недодержанням правил підсудності, а також з іншим предметом спору та з іншими матеріально-правовими підставами.

Аналіз наведених положень дає підстави вважати, що перебіг позовної давності не переривається з дня постановлення ухвали Лановецького районного суду Тернопільської області від 04.12.2019 про закриття провадження.

В той же час, з даним позовом до суду позивач звернувся 18.05.2020, не навівши поважних причин (підстав), які б свідчили про існування об`єктивних перешкод для звернення до суду із даною позовною заявою.

Інших підстав, які б перешкоджали б звернутися до адміністративного суду у шестимісячний строк позивачем до суду не надано, а судом не здобуто.

Згідно частини другої статті 123 КАС якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Пунктом 9 частини четвертої статті 169 КАС визначено, що позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

У зв`язку із наведеним вище, суд дійшов висновку, що позивачем подано позовну заяву із пропуском строку звернення до суду, та не наведено обставин поважності пропуску такого строку, у зв`язку із чим дану позовну заяву слід повернути позивачу.

Згідно із частиною восьмою статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 169, 241, 248 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання позивача про поновлення процесуального строку звернення до суду.

Позовну заяву і додані до неї документи ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Управління державної казначейської служби України у Кременецькому районі Тернопільської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Кременецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про стягнення заборгованості - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Дерех Н.В.

Копія вірна

Суддя Дерех Н.В.