Справа № 160/3118/20
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2020-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

25 травня 2020 року Справа №160/3118/20

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Златін С.В., розлянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення з адміністративним позовом до суду та клопотання Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про залишення позовної заяви без розгляду по адміністративній справі № 160/3118/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання вимоги про сплату боргу протиправною та скасування вимоги та рішення, -

ВСТАНОВИВ:
19.03.2020 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 22.05.2020 року в якому просить:

- визнати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 06.11.2019 року №Ф - 1104-5". виданої ГУ ДФС у Дніпропетровській області протиправною;

- скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 06.11.2019 року №Ф - 1104-57, виданої ГУ ДФС у Дніпропетровській області;

- визнати Рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску протиправним.

Стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), судовий збір у розмірі 840 грн 80 коп.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.03.2020р. відкрито у адміністративній справі спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Позивачем подано клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовом про визнання протиправними та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-1104-57 від 06.11.2019 року та Рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 12.12.2019 року. Клопотання обгрунтовано тим, що податкова вимога про сплату боргу (недоїмки) та постанова про арешт коштів боржника надійшла на домашню адресу позивача у листопаді 2019 року, проте особисто позивачка не отримувала, оскільки перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині, яка на той час і по момент складання даної заяви дислокується у місті Торецьк Донецької області. Про наявність спірної зимоги позивачка дізналася з смс повідомлення від державного виконався, який вів її справу по попередніх вимогах. Після отримання вимоги та постанови, ОСОБА_1 одразу звернулася до Торецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області за розясненнями. В відділі державної виконавчої служби, позивачці роз`яснили, що арешт накладений на підставі несплати єдиних внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. З огляду на викладене, позивач вважає, що строк звернення ним до суду із даним позовом був пропущений з поважних причин, у зв`язку з чим заявник просить суд поновити йому строк звернення до суду із даним позовом.

07.04.2020 року від представника відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду, з підстав пропущення 10 денного строку на оскарження Вимоги про сплату боргу встановленого Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (Далі - Закон № 2464-VI). В обгрунтування свого клопотання представник відповідача вказав, що позивачем вимогу про сплату боргу (недоїмки) з ЄСВ від 06.11.2019№Ф-1104-57, було отримано 26.12.2019 року, а рішення про застосування штрафних санкцій та пені від 12.12.2019 року № позивачем отримано 20.12.2019р., відповідно до рекомендованих повідомлень про вручення прштових відправлень.

При вирішенні клопотання позивача, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України), позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Відповідно до Довідки від 28.12.2019р. № 769 Командира Військової частини НОМЕР_2 , з 15.03.2015р. ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_3 по теперішній час, тобто фактично позивачка не могла оскаржити вимогу про сплату боргу (недоїмки) та Рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску протиправним, оскільки перебувала на військовій службі.

За змістом частини першої статті 123, частини шостої статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач має право звернутися до суду з заявою про його поновлення, в якій вказати про підстави для поновлення строку та зобов`язаний додати докази поважності причин його пропуску.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Європейський суд зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.

У справі Bellet v. Fгаnсе Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Як випливає з рішення Європейського Суду з прав людини у справі Іліан проти Туреччини, правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Також практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс на інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

Стаття 5 КАС України гарантує кожній особі право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно ч.2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Приймаючи до уваги обставини, викладені позивачем на обґрунтування заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду, виходячи із цілей та завдань адміністративного судочинства, визначених статтею 2 КАС України, суд вважає необхідним визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду з даним адміністративним позовом та поновити позивачеві строк для такого звернення.

За наведених обставин, клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду підлягає задоволенню; у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення адміністративного позову ОСОБА_1 без розгляду слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 121, 122, 123, 243, 256, 293, 294 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду із позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання вимоги про сплату боргу протиправною та скасування вимоги.

У задоволенні клопотання представника Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про залишення без розгляду адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до статті 256 КАС України.

Суддя (підпис) С.В. Златін

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Помічник судді Лісна А.М.