Справа № 240/11137/19
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2020-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 240/11137/19

21 травня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Іваненко Т.В. Граб Л.С.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву Міністерства оборони України про роз`яснення постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Бердичівський об"єднаний міський військовий комісаріат про визнання протиправними дій та рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Бердичівський об"єднаний міський військовий комісаріат, в якому просив:

- визнати протиправними та скасувати дії Міністерства оборони України щодо відмови у виплаті одноразової грошової допомоги у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня календарного року, у якому встановлено другу групу інвалідності (10.05.2019), внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, з урахуванням раніше виплачених сум одноразової грошової допомоги;

- визнати протиправним та скасувати п. 50 рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум 09.08.2019 №105, про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням йому ІІ групи інвалідності, з 10.05.2019, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини;

- зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням йому ІІ групи інвалідності, з 10.05.2019, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, в розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня календарного року, у якому встановлено другу групу інвалідності, з урахуванням раніше виплачених сум одноразової грошової допомоги, що складає 338400,00 гривень.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2019 року в задоволені позовних вимог позивача відмовлено.

Не погодившись із судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду І інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2019 року - скасовано та прийнято нову постанову, якою позов задоволено, а саме:

- визнано протиправними дії Міністерства оборони України щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня календарного року, у якому встановлено другу групу інвалідності (10.05.2019), внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, з урахуванням раніше виплачених сум одноразової грошової допомоги.

- визнано протиправним та скасовано п. 50 рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум 09.08.2019 №105, про відмову у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням йому ІІ групи інвалідності, з 10.05.2019, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини.

- зобов`язано Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням йому ІІ групи інвалідності, з 10.05.2019, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, в розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня календарного року, у якому встановлено другу групу інвалідності, з урахуванням раніше виплачених сум одноразової грошової допомоги, що складає 338400,00 гривень.

23 квітня 2020 року до Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшла заява від Міністерства оборони України про роз`яснення постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2020 року, в якій заявник просить роз`яснити за яким варіантом Міністерству оборони України необхідно виконати постанову, а саме:

- прийняти рішення про відмову ОСОБА_1 у виплаті одноразової грошової допомоги, пославшись на ч.5 ст.13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" та п.4 ст. 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", висновки щодо якого викладені у постановах Верховного Суду від 21.08.2019 у справі №806/2187/18, від 22.08.2019 у справах №806/2180/18, №826/7472/18, від 17.12.2019 у справах №825/1118/16, №641/5360/16, від 24.12.2019 у справах №200/4362/19, №826/11299/18, від 21.01.2020 у справаі №280/405/19, від 20.02.2020 у справі №806/714/18, від 04.03.2020 у справі №240/5765/18, від 12.03.2020 у справі №280/148/19;

- прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, пославшись на ст. 255, ч.2 ст.372 КАС України.

Колегія суддів, розглянувши заяву Міністерства оборони України про роз`яснення рішення суду та доводи в її обґрунтування, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Відповідно до ч.1 ст. 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить.

Як роз`яснив Пленум Вищого адміністративного суду України у постанові №7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду (пункт 19).

Водночас, ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення. Вимога логічності, зокрема, передбачає, що текст рішення має відображати причинно-наслідкові зв`язки у межах речення чи всього документу. Зокрема, мотивувальна частина рішення має відповідати його резолютивній частині. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення суду, а тому роз`ясненню підлягають рішення суду у разі, якщо без такого роз`яснення їх важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Тобто, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі - таким чином, щоб ті частини судового рішення, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше, однак без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом, але процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання (ч.2 ст. 254 КАС України).

Аналізуючи правові норми КАС України , апеляційний суд вважає, що підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тому процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

За загальними нормами права, роз`яснення судом ухваленого ним рішення здійснюється насамперед з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

У заяві про роз`яснення рішення зазначається, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання. Роз`яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обов`язкового характеру. Тобто, судове рішення може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його неможливо виконати, оскільки високою є ймовірність неясності резолютивної частини рішення. Тому механізм, визначений цією статтею, не може використовуватись, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення, якщо таке право надане КАС України.

Роз`яснення судового рішення за своєю правовою суттю є одним із способів усунення його недоліків, яке не передбачає виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Незрозумілість та невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та/або під час його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли недотримано вимоги ясності, визначеності такого рішення адміністративного суду. Таким чином, механізм передбачений статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, не може використовуватися, якщо хтось з осіб, які беруть участь у справі, не розуміє мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть це судове рішення оскаржити, якщо таке право надане Кодексом адміністративного судочинства України.

Постановою суду апеляційної інстанції визначено про зобов`язання Міністерства оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням йому ІІ групи інвалідності, з 10.05.2019, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, в розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня календарного року, у якому встановлено другу групу інвалідності, з урахуванням раніше виплачених сум одноразової грошової допомоги, що складає 338400,00 гривень, відповідно до висновків зазначеної постанови суду.

Враховуючи викладене вище, апеляційний суд вважає, що відсутні підстави для роз`яснення постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2020 року, тому у задоволенні заяви представника Міністерства оборони України про роз`яснення судового рішення слід відмовити.

Керуючись ст.ст.243, 254, 325, 328, 329 КАС України, суд

У Х В А Л И В :
Відмовити в задоволенні заяви Міністерства оборони України про роз`яснення постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2020 року.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Іваненко Т.В. Граб Л.С.