Справа № 240/7035/20
Суддя: Шуляк Любов Анатоліївна
Дата ухвалення: 2020-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 року м. Житомир справа № 240/7035/20

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Шуляк Л.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Коростишівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову начальника відділу Коростишівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Желєзної Т.С. від 29.04.2020 у ВП №53248857 про стягнення виконавчого збору у розмірі 74 996,95 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що відповідачем при винесенні постанови про стягнення виконавчого збору не враховано той факт, що 29.04.2020 начальником відділу Коростишівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження" прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, у зв`язку з надходженням заяви стягувача. Враховуючи, що будь-яких ефективних заходів, наслідком яких було фактичне стягнення коштів з боржника та реалізація його майна, державним виконавцем вжито не було, тому відсутні підстави для стягнення з позивача виконавчого збору.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 18 травня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження із проведенням судового засідання та викликом (повідомленням) учасників справи у порядку, визначеному статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) на 26 травня 2020 року о 14:30.

На офіційну електронну адресу суду 25 травня 2020 року від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов №10725 від 25.05.2020. В обґрунтування якого вказано, що стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 в сумі 74 996,95 грн проведено у відповідності до частини третьої статті 40 Закону України "Про виконавче провадження".

Представник позивача з`явився в судове засідання, подав клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. У відзиві на адміністративний позов просить проводити розгляд справи без його участі.

З урахуванням наведеного, суд вважає за можливе продовжити розгляд справи у порядку письмового провадження.

У відповідності до частини четвертої статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з частиною п`ятою статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що на виконання виконавчого листа №369/11566/14-ц від 23.12.2016 в.о. начальника відділу Коростишівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області постановою від 17.01.2017 відкрито ВП№53248857.

29.04.2020 постановою державного виконавця у ВП №53248857 виконавчий лист №369/11566/14-ц від 23.12.2016 повернутий стягувачу за його заявою на підставі п.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження" (а.с.9).

В той же день, начальником відділу Коростишівського районного відділу державної виконавчої Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України прийнято постанову у ВП№53248857 про стягнення з боржника - ОСОБА_1 на користь Коростишівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України виконавчого збору у розмірі 74 996,95 грн (а.с.10).

29.04.2020 постановою начальника відділу Коростишівського районного відділу державної виконавчої Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження №61946520 з примусового виконання постанови №53248857, виданої 29.04.2020 про стягнення з боржника - ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 74 996,95 грн (а.с.11).

Вважаючи постанову про стягнення виконавчого збору протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суду зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі статтею 10 Закону № 1404-VIII заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Закону № 1404-VІІІ виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Згідно із частиною п`ятою статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень"; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 37 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

У відповідності до частини третьої статті 40 Закону №1404-VІІІ у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Суд зазначає, що Закон №1404-VIII є спеціальним законом, що регулює порядок вчинення виконавчих дій, натомість детально дії виконавців під час вчинення виконавчих дій регламентуються Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (далі - Інструкція), розробленою відповідно до законів № 1403-VIII і № 1404-VIII, яка визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону № 1404-VIII підлягають примусовому виконанню.

Так, положення частини третьої статті 40 Закону №1404-VIII зобов`язують державного виконавця у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстави, передбаченої, зокрема, пунктом 1 частини першої статті 37 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа винести постанову про стягнення виконавчого збору, яка виконується в порядку, встановленому цим Законом.

Вказані положення частини третьої статті 40 Закону №1404-VIII кореспондуються з нормою абзацу четвертого пункту 8 розділу III Інструкції.

Натомість, як зазначалось, частина 2 статті 27 №1404-VIII передбачає, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

При цьому пункт 21 розділу ІІІ Інструкції встановлює, що у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону №1404-VІІІ, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 вказаного Закону.

Відповідно до норм Інструкції у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу виконавець вказує результати виконання (суму, яку фактично стягнуто), а на виконавчому документі робить відповідну відмітку щодо залишку нестягнутої суми та суми стягнутого виконавчого збору.

Відтак законодавець, передбачивши зазначені дії виконавця, встановив, що виконавчий збір стягується лише з фактично стягнутої на користь стягувача суми за виконавчим листом.

Також, слід зазначити, що пунктом 20 розділу ІІІ Інструкції визначено, що повернення виконавчого документа стягувачу здійснюється за наявності підстав та в порядку, визначеному в статті 37 Закону № 1404-VIII. У постанові про повернення виконавчого документа стягувачу обов`язково роз`яснюється порядок повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, при стягненні виконавчого збору без реального стягнення суми боргу з боржника створюються умови для стягнення з боржника подвійної суми виконавчого збору або ж стягнення його без реального виконання рішення суду.

При розгляді даної справи судом враховано висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 11.03.2020 по справі № 2540/3203/18, відповідно до якого обов`язковими умовами стягнення виконавчого збору є: 1) фактичне виконання виконавчого документа; 2) вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень.

За своїм змістом виконавчий збір є винагородою виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи привели до виконання рішення.

Як вже зазначалось раніше, виконавчий лист №369/11566/14-ц від 23 грудня 2016 року відповідно до пункту 1 частини першої статті 37 Закону № 1404-VIII повернутий стягувачу за його письмовою заявою, про що свідчить постанова від 29.04.2020 ВП№53248857.

При цьому, як встановлено із матеріалів виконавчого провадження №53248857, державний виконавець не стягнув у примусовому порядку суму, зазначену у виконавчому листі, тобто фактичного виконання виконавчого документа не відбулось.

Крім того, у державного виконавця не було підстав для стягнення виконавчого збору у тому розмірі, який визначений у спірній постанові, оскільки це не узгоджується із вимогами частини 2 статті 27 Закону № 1404-VIII.

З огляду на викладене, постанова начальника відділу Коростишівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Желєзної Т.С. №53248857 від 29.04.2020 про стягнення виконавчого збору у розмірі 74 996,95 грн. є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірності свого рішення, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат провадиться судом згідно зі ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову начальника відділу Коростишівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Желєзної Т.С. від 29.04.2020 у ВП №53248857 про стягнення виконавчого збору у розмірі 74 996,95 грн.

Стягнути з Коростишівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (вул. Шевченка, 1, м. Коростишів, Житомирська область, 12501. ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 .. РНОКПП: НОМЕР_1 ) 840 (вісімсот сорок) грн витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 287, 296-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 26.05.2020

Суддя Л.А.Шуляк