Справа № 826/15097/17
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2020-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

19 травня 2020 року

Київ

справа №826/15097/17

касаційне провадження №К/9901/35348/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Юрченко В.П.

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління ДФС у м.Києві на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019 (головуючий суддя - Кобаль М.І., судді: Беспалов О.О., Степанюк А.Г.) у справі №826/15097/17 за позовом Державного підприємства "Головний інформаційно-обчислювальний центр Державної адміністрації залізничного транспорту України" до Головного управління ДФС у м. Києві про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДФС у м. Києві 18.12.2019 звернулося до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019 та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

При розгляді касаційної скарги судом встановлено наступні обставини.

Державне підприємство "Головний інформаційно-обчислювальний центр Державної адміністрації залізничного транспорту України" у листопаді 2017 року звернулося до адміністративного суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення від 14.07.2016 №, яким позивачу збільшену суму грошового зобов`язання за платежем «податок на прибуток» за податковим зобов`язанням у сумі 10083812грн. та за фінансовими (штрафними) санкціями у сумі 2890695грн.

Окружний адміністративний суд м.Києва рішенням від 21.02.2019 позовні вимоги задовольнив.

Головне управління ДФС у місті Києві звернулося до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції.

За результатами звернення вперше Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 27.05.2019 повернув апеляційну скаргу Головному управлінню ДФС у місті Києві через невиконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, з урахуванням ухвали про продовження строку для усунення недоліків щодо надання документу про сплату судового збору.

Відповідач у жовтні 2019 року звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва із заявою, у якій просить надати інформацію щодо дати направлення апеляційної скарги на адресу суду апеляційної інстанції, яка подана 07.06.2019, що підтверджується відміткою на першій сторінці екземпляру апеляційної скарги податкового органу.

Листом від 07.10.2019 суддя Бояринцева М.А. повідомила, що згідно з даними КП "Діловодство спеціалізованого суду" станом на 04.10.2019 апеляційна скарга Головного управління ДФС у м.Києві від 06.06.2019 у справі №826/15097/17 не зареєстрована. Цим же листом повідомлено заявника, що з метою з`ясування викладених у заяві обставин направлено службову записку начальнику відділу документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян. Також повідомлено заявника, що відповідач не позбавлений права повторно подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Відповідачем 16.10.2019 було подано втретє апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 24.10.2019 залишаючи апеляційну скаргу без руху встановив, що скаржником в апеляційній скарзі не вказано поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, а лише зазначено перебіг подій та обставин повернення апеляційної скарги та запропонував апелянту надати обґрунтоване клопотання про поновлення строку із зазначенням поважності причин такого пропуску, достатніх для його поновлення, та наданням належних доказів такого пропуску.

Відповідач 07.11.2019 подав до Шостого апеляційного адміністративного суду заяву про роз`яснення ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.10.2019 про залишення апеляційної скарги без руху, в якій просив надати відповіді на такі питання:

- чому судом проігноровано та не вжито належних заходів щодо встановлення дійсності ненаправлення/непередання апеляційної скарги ГУ ДФС у місті Києві від 07.06.2019 на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду (що зумовило звернутися відповідача з апеляційною скаргою втретє)?

- на підставі чого суд вважає факт несплати судового збору, у зв`язку з відсутністю грошових коштів у відповідача (під час подання первинної апеляційної скарги на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.02.2019) визначений ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.05.2019 перешкодою для повторного подання апеляційної скарги?

Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 18.11.2019 у задоволенні заяви Головного управління ДФС у місті Києві про роз`яснення ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.10.2019 про залишення апеляційної скарги без руху відмовив.

Суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви про роз`яснення ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.10.2019, виходив з того що, ухвала від 24.10.2019 є чіткою, зрозумілою та належним чином вмотивованою з посиланням на відповідні норми чинного законодавства України, а тому остання не підлягає роз`ясненню в порядку статті 254 Кодексу адміністративного України.

Крім того, суд апеляційної інстанції акцентує увагу апелянта на тому, що в даному випадку, судом залишено без руху апеляційну скаргу податкового органу, яка подана до суду першої інстанції 16.10.2019 та надійшла до суду апеляційної інстанції 22.10.2019, і недоліки якої викладені в ухвалі суду від 24.10.2019 про залишення апеляційної скарги без руху.

Разом з тим, інших процесуальних документів на адресу суду апеляційної інстанції не надходило, а тому суд не надає оцінки доводам скаржника щодо подання апеляційної скарги 07.06.2019.

Відповідачем було подано заяву про усунення недоліків, в якій викладені обставини неможливості сплати судового збору при зверненні із апеляційною скаргою вперше та обставини звернення із касаційною скаргою від 07.06.2019.

Дослідивши обставини справи та заяву відповідача про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржником не було виконано вимоги ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.10.2019 та не було усунуто недоліки апеляційної скарги.

Шостий апеляційний адміністративний суд відмовляючи у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та визнаючи причини пропуску неповажними, виходив з наступного.

Відповідачем не обґрунтовано та не надано належних доказів, які б підтверджували поважність причин пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Наведені скаржником обставини є недоліками в організації представництва інтересів відповідача в судах, що не можуть бути поважними причинами для поновлення строку на апеляційне оскарження.

У зв`язку з визнанням наведених скаржником підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, Шостий апеляційний адміністративний суд відмовив у відкритті апеляційного провадження на рішення суду першої інстанції.

У касаційній скарзі відповідач вказує, що не погоджується з ухвалою суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження, з огляду на наступне:

- відповідач не мав можливості сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги при подачі такої скарги вперше через обмежене фінансування;

- первинна апеляційна скарга була подана у встановлений законодавством строк, утім судом проігноровано та не вжито належних заходів щодо встановлення дійсності ненаправлення/непередання апеляційної скарга від 07.06.2019 до суду апеляційної інстанції;

- процесуальним законом передбачено два строки звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою.

Переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частини четвертої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія апеляційної скарги залишається в суді апеляційної інстанції.

При перевірці мотивів суду апеляційної інстанції, що стали підставою для визнання причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 21.02.2019 у справі №826/15097/17 неповажними, суд касаційної інстанції, встановив, що в матеріалах цієї справи відсутня копія апеляційної скарги Головного управління ДФС у м.Києві на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 21.02.2019 у справі №826/15097/17 за позовом Державного підприємства «Головний інформаційно-обчислювальний центр Державної адміністрації залізничного транспорту України» до Головного управління ДФС у м.Києві про скасування податкового повідомлення-рішення.

Натомість в матеріалах справи міститься копія апеляційної скарги Офісу великих платників податків ДПС на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 22.08.2019 у справі №826/15097/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія ЗЗБК №1» до Офісу великих платників податків ДПС про скасування податкового повідомлення-рішення.

Встановлена обставина є такою, що позбавляє суд касаційної інстанції можливості перевірити правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при постановленні ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, та як наслідок - повернення апеляційної скарги відповідачу.

Суд касаційної інстанції звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що при вирішенні питання про поновлення строку апеляційного оскарження суду слід приділити особливу увагу щодо наявністі чи відсутності обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право на апеляційне оскарження в межах визначеного процесуального строку.

При цьому, суд має враховувати поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

Для правильного вирішення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження суду апеляційної інстанції необхідно надавати оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого процесуальним законом строку апеляційного оскарження до дати звернення з апеляційною скаргою вперше; з моменту повернення вперше поданої апеляційної скарги до дати повторного звернення з апеляційною скаргою і т.д.

Відповідно до положень статті 129 Конституції України однією із конституційних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Згідно з положеннями статті 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При наданні оцінки доводам та доказам сторони, які вона вважає можуть слугувати підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції має діяти у рамках, визначених частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження суду апеляційної інстанції слід ретельно перевірити наявність (або відсутність) підстав для відмови в поновлені строку за апеляційне оскарження.

Скаржник, обґрунтовуючи підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження зазначав про звернення із апеляційною скаргою 07.06.2019, що підтверджується відміткою на першій сторінці екземпляру апеляційної скарги податкового органу, а також вказував на те, що ним з`ясовувалися обставин щодо непередання/ненаправлення апеляційної скарги, яка подана у червні 2019 року.

Суд апеляційної інстанції не перевірив вищезазначені доводи відповідача та не з`ясував результати проведення службової перевірки стосовно руху апеляційної скарги від 07.06.2019 в суді першої інстанції, а також не надав оцінку таким обставинам.

Крім того, судом апеляційної інстанції не з`ясувано чи було додано документ про сплату судового збору до апеляційної скарги, що подана у червні 2019 року, чи було надано докази регулярного та послідовного вчинення активних дій з метою виконання процесуального обов`язку зі сплати судового збору у справі з моменту виникнення права на апеляційне оскарження до дати звернення із апеляційною скаргою у червні 2019 року.

Суд касаційної інстанції, з огляду на встановлені обставини, вважає, що суд апеляційної інстанції передчасно визнав наведені відповідачем підстави пропуску строку апеляційного оскарження, неповажними.

Суд апеляційної інстанції, надаючи оцінку поважності підстав пропуску строку апеляційного оскарження, не з`ясував усіх обставин справи, у зв`язку з чим дійшов передчасного висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому пунктом 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність скасування оскарженої ухвали суду апеляційної інстанції і направлення справи для продовження розгляду.

Керуючись частиною другою розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" від 15.01.2020 № 460-IX, статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві задовольнити.

Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019 у справі №826/15097/17 скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду Т.М. Шипуліна

Л.І. Бившева

В.П. Юрченко