Справа № 761/19292/19
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2020-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 травня 2020 року

м. Київ

справа № 761/19292/19

адміністративне провадження № К/9901/9919/20

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Яковенка М. М., перевіривши заяву ОСОБА_1 про зупинення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2020 року у справі № 761/19292/19 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними бездіяльності, дій і рішень, скасування постанов, зобов`язання утриматися від вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2019 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (далі - позивачі) звернулись до Шевченківського районного суду міста Києва із позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - відповідач), в якому просили:

- визнати протиправними бездіяльність Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, триваючу з моменту отримання Шевченківським районним судом міста Києва, стягувачами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . постанов №№ 45976295, 45976297, 45957225, 45976293 від 27 липня 2017р. головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанської А. Л. і до 17 квітня 2019 року, і дії з закінчення 17 квітня 2019 року виконавчого провадження №№ 45957225, 45976295, і постанови від 17 квітня 2019 року за №№ 45957225, 45976295 Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про закінчення виконавчого провадження з виконання постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 27 червня 2012 року № 2610/3926/2012 і скасувати постанови від 17 квітня 2019 року;

-зобов`язати Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України утриматися від вчинення дій із закінчення виконавчого провадження за №№ 45976295, 45976297 до розгляду на пленарному засіданні Київської міської ради проекту рішення Київської міської ради та заяви ОСОБА_2 від 25 листопада 2003 року, ОСОБА_1 від 06 червня 2005 року про приватизацію земельної ділянки, загальною площею 0,2768га, за нормами визначеними ст. 121 ЗК України, з цільовими призначенням для ведення садівництва, для будівництва і обслуговування жилого будинку, для будівництва індивідуального гаражу, з урахуванням ідеальних частин останніх в домоволодіння і відповідно до прийняття Київською міською радою рішення про безоплатну передачу ОСОБА_2 , ОСОБА_1 земельної ділянки, загальною площею 0,2768 га, за нормами визначені ст. 121 ЗК України, з цільовим призначенням для ведення садівництва, для будівництва і обслуговування жилого будинку, для будівництва індивідуального гаражу, з урахуванням ідеальних частин останніх в домоволодіння;

-встановити строк для подання відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагатиме вчинення певних дій, зокрема, дій передбачених ч. 1 ст. 41 Закону № 1404 від 02 червня 2016 року.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 22 листопада 2019 року позов про визнання протиправними бездіяльності, дій і рішень; скасування постанов; зобов`язання утриматись від вчинення дій від 20 червня 2019 року, задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність та дії Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима Івана Сергійовича із закінчення виконавчих проваджень №№ 45957225, 45976295 з виконання виконавчих листів Шевченківського районного суду міста Києва за № 2610/3926/2012 від 23 грудня 2014 року.

Визнано незаконними та скасувати постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима Івана Сергійовича про закінчення виконавчих проваджень від 17 квітня 2019 року №№ 45957225, 45976295 з виконання виконавчих листів Шевченківського районного суду міста Києва за № 2610/3926/2012 від 23 грудня 2014 року.

Зобов`язано Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України утриматися від закінчення виконавчих проваджень №№45976295, 45976297 з виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду міста Києва за № 2610/3926/2012 від 23 грудня 2014 року раніше ніж буде закінчено, згідно п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі провадження №№ 45957225, 45976293 з виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду міста Києва за № 2610/3926/2012 від 23 грудня 2014 року.

В решті вимог позову від 20 червня 2019 року - відмовлено.

Позов ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною бездіяльність від 08 жовтня 2019 року - задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України при виконані постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 27 червня 2012 року № 2610/3926/2012 в рамках виконавчих проваджень №№ 45976293, 45976297.

Зобов`язано Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України подати до суду звіт про виконання судового рішення, протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2020 року, скасовано рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22 листопада 2019 року в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності та дій Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима Івана Сергійовича із закінчення виконавчих проваджень № № 45957225, 45976295; визнання незаконними постанов головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима Івана Сергійовича про закінчення виконавчих проваджень від 17 квітня 2019 року № № 45957225, 45976295; зобов`язання Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України утриматися від закінчення виконавчих проваджень № № 45976295, 45976297 раніше, ніж буде закінчено згідно п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі провадження № № 45957225, 45976293 та прийнято в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

В іншій частині рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22 листопада 2019 року залишено без змін.

Не погоджуючись з рішеннями суду першої та апеляційної інстанції, 06 квітня 2020 року від скаржника надійшла касаційна скарга.

Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 13 травня 2020 року відкрито касаційне провадження у цій справі.

20 травня 2020 року від скаржника на дійшла заява про зупинення дії постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2020 року до закінчення перегляду в касаційному порядку справи № 761/19292/19.

Так, скаржник посилається на те, що державні виконавці Департаменту державної виконавчої служби Нідченко Д. Є . та Магда С. Г. протиправно використали постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2020 року при винесені постанов про скасування процесуальних документів від 10 квітня 2020 року ВП № 45957225, ВП № 45976295 та постанови про закінчення виконавчого провадження від 16 квітня 2020 року № 61664159.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 340 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя-доповідач в порядку підготовки справи до касаційного розгляду вирішує питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються.

Згідно ч. 1 ст. 375 КАС України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Вирішуючи подану заяву, Суд виходить з того, що відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції передбачає випадки, коли постановленим рішенням на сторони покладено певні обов`язки, виконання яких забезпечується в примусовому порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Зупинення дії можливе виключно у разі ухвалення судом рішення, яке не передбачає його примусового виконання, тобто відсутні приписи зобов`язального характеру, але вирішено питання правового характеру - визнано протиправними дії/бездіяльність, скасовано акт індивідуальної дії тощо.

Тобто, механізм зупинення виконання судового рішення, а так само і зупинення його дії (якщо рішення не передбачає примусового виконання), може бути застосований щодо рішення про задоволення позову.

У цій справі, постановою апеляційного суду у задоволенні позову відмовлено, відповідно, рішення суду не підлягає примусовому виконанню та не містить приписів, які б надавали суду підстави для застосування механізму зупинення дії судового рішення.

Зазначені у заяві мотиви, не є такими, що в розумінні наведених законодавчих вимог можуть слугувати підставою для зупинення виконання оскаржуваного судового рішення, відтак заява ОСОБА_1 про зупинення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2020 року задоволенню не підлягає.

Виходячи з наведених у заяві обґрунтувань та враховуючи обставини справи, заява ОСОБА_1 про зупинення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2020 року у цій справі не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 340, 375 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволені заяви про зупинення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2020 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя М. М. Яковенко