Справа № 200/3261/20-а
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2020-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2020 р. Справа№200/3261/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Волгіної Н.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в письмовому порядку адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області

про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якому, з урахуванням зменшених позовних вимог, просить суд:

- визнати дії відповідача щодо невиплати їй заборгованості з пенсійних виплат за період з 1 жовтня 2018 року по 1 січня 2019 року неправомірними;

- зобов`язати відповідача виплатити їй заборгованість з пенсії за період з 1 жовтня 2018 року по 1 січня 2019 року.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вона є пенсіонером за віком та внутрішньо переміщеною особою, перебуває на обліку у відповідача як отримувач пенсійних виплат.

Однак з 1 жовтня 2018 року по 1 січня 2019 року відповідач не виплачував належну їй пенсію.

3 грудня 2019 року позивач звернулась до відповідача з проханням поновити їй виплату пенсії та виплатити заборгованість, у відповідь на що відповідач повідомив її про те, що пенсія поновлена після отримання рішення Комісії Бахмутської райдержадміністрації № 46 від 14 листопада 2018 року, а заборгованість не може бути виплачена зважаючи на те, що до сих пір не прийнята відповідна постанова Кабінету Міністрів України, в якій буде визначений окремий порядок виплати заборгованості.

Позивач вважає, що припинення їй пенсійних виплат відбулось не з підстав, що передбачені ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Невиплата їй заборгованості із заслуженої пенсії є протиправною та такою, що порушує гарантоване Конституцією України право громадянина на соціальний захист, яке включає, зокрема, і право на матеріальне забезпечення у разі повної, часткової або тимчасової працездатності, а також в старості та в інших випадках, передбачених законом (а.с. 1-3).

У наданому суду відзиві на позов відповідач зазначає про відсутність підстав для задоволення заявлених позивачем вимог, обґрунтовуючи це наступним.

Позивач перебуває на обліку в Бахмутсько-Лиманському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області.

Чинним законодавством реалізація прав зареєстрованих внутрішньо переміщених осіб на пенсійне забезпечення здійснюється з урахуванням певних актів Кабінету Міністрів України, які не конституційними та такими, що не відповідають актам вищої юридичної сили не визнавалася, а отже при здійсненні пенсійного забезпечення внутрішньо переміщеним особам мають братися до уваги.

Згідно п. 8 «Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509, особам, які переміщені на контрольовану територію та взяті на облік відповідно до вищевказаного порядку, пенсії та інші соціальні виплати з бюджетів усіх рівнів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування виплачуються за заявами таких осіб до органів (установ), які здійснюють такі виплати, протягом усього строку дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Припинення або відновлення соціальних виплат проводиться, зокрема об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України згідно з порядком здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 року № 365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам».

Пенсія позивачу виплачена по 1 жовтня 2018 року

За поясненням відповідача, відповідно до пп. 5 п. 12 "Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 365 від 8 червня 2016 року, підставами припинення соціальних виплат є отримання інформації від Держприкордонної служби, МВС, СБУ, Мінфну, Національної поліції, ДМС, Держфінінспекції, Держаудитслужби та інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, так з 1 жовтня 2018 року виплата пенсії ОСОБА_1 була призупинена (згідно звірки з даними управління праці та соціального захисту населення.

Після звернення позивача з заявою про поновлення виплати пенсії, з 1 січня 2019 року виплата пенсії була поновлена.

Крім цього відповідач посилається на те, що відповідно до приписів ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» перелік підстав для припинення виплати пенсії не є вичерпаним, але разом з тим зазначає, що документи, які б дозволили з`ясувати або спростувати обставини, які стали підставою для зупинення виплати пенсії позивачу в управлінні відсутні (а.с. 21-25).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); відстрочено сплату позивачем судового збору до ухвалення рішення у справі (а.с. 12).

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 , позивач є пенсіонером та має право на отримання пенсії за віком; є внутрішньо переміщеною особою, перебуває на обліку в Бахмутсько-Лиманському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецькій області (а.с. 3-7).

Відповідач, Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , місцезнаходження: 85500, Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, буд. 35, є органом державної влади та суб`єктом владних повноважень, який здійснює у спірних правовідносинах владні управлінські функції та є належним відповідачем у даній справі (а.с. 28-29).

Як встановлено судом на підставі письмових пояснень сторін та інших матеріалів справи, позивач перебуває на обліку у відповідача з 1 лютого 2015 року та має право на отримання пенсії як внутрішньо переміщена особа на підставі довідки ВПО.

З 1 жовтня 2018 року пенсійні виплати ОСОБА_1 припинились (а.с. 26).

Як слідує з пояснень відповідача - через отримання інформації від державних органів, яка дала підстави зробити висновки, що ОСОБА_1 повернулась на тимчасово окуповану територію України, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 21-25).

Як вбачається з наявних матеріалів справи, 2 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України із заявою про поновлення виплати пенсії (а.с. 8, зв. бік а.с. 8).

Рішенням Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам Бахмутської райдержадміністрації № 46 від 14 листопада 2018 року виплату пенсії ОСОБА_1 відновлено з 1 січня 2019 року (а.с. 8, зв. бік а.с. 8).

Відповідно до довідки, наданої Бахмутсько-Лиманським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області, виплату пенсії ОСОБА_1 поновлено з 1 січня 2019 року (а.с. 26).

Судом не встановлена наявність рішення, прийнятого управлінням відповідно до вимог діючого законодавства про припинення (призупинення) виплати пенсії ОСОБА_1 ; разом із цим факт припинення (призупинення) виплати належної позивачу пенсії з 1 жовтня 2018 року по 1 січня 2019 року підтверджується довідкою від 7 травня 2020 року вих. № 2811 (а.с. 26-27).

Як вбачається з наданих матеріалів справи ОСОБА_1 зверталась до управління із заявою щодо виплати заборгованості за період з 1 жовтня 2018 року по 1 січня 2019 року.

За результатом розгляду заяви ОСОБА_1 управлінням надана відповідь від 20 грудня 2018 року (вих. № 1073/К-01-01-08), в якій, серед іншого, зазначено, що рішенням Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам Бахмутської райдержадміністрації № 46 від 14 листопада 2018 року виплату пенсії ОСОБА_1 відновлено з 1 січня 2019 року.

Поточні виплати позивач отримує з січня 2019 року у розмірі 1 593,40 грн, та вказано, що в подальшому пенсія виплачується кожного місяця.

Крім цього зазначено, що управлінням проведено розрахунок пенсії за період з 1 жовтня 2018 року по 31 грудня 2018 року, яка складає 4 690,20 грн.

Стосовно виплати заборгованості зазначено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №788 від 21 серпня 2019 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» суми пенсій, які не виплачено за період до місяця їх відновлення, обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати та виплачується на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України; враховуючи наведене виплата відповідної суми заборгованості з пенсії буде здійснена після затвердження зазначеного порядку (а.с. 8).

Будучі не згодною із відмовою відповідача виплатити їй заборгованість з пенсії за період з 1 жовтня 2018 року по 1 січня 2019 року, ОСОБА_1 звернулась до суду із даним позовом.

При прийнятті рішення по суті спору суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 1 ст. 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг передбачено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003року № 1058-IV (далі - Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Закон № 1058-IV).

Відповідно ст. 5 цього Закону цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Згідно ст. 85 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (зі змінами та доповненнями) (далі - Закон № 1788-ХІІ, Закон України "Про пенсійне забезпечення") пенсії виплачуються за місцем проживання пенсіонера, незалежно від реєстрації місця проживання.

Згідно зі ст. 1 Закону України від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" (далі - Закон № 1706-VII, Закон України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб"), який набрав чинності 22 листопада 2014 року, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Статтею 2 Закону № 1706-VII визначено, що Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

Згідно з ч. 1 ст. 4 цього Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених ст. 12 цього Закону.

Відповідно до ст. 7 Закону № 1706-VII для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на пенсійне забезпечення, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 637 "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509.

Згідно з п. 6 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 1 жовтня 2014 року (в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 352 від 8 червня 2016 року, далі - Порядок № 509), довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи діє безстроково, крім випадків, передбачених ст. 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" та абз. 6 цього пункту.

Статтею 49 Закону № 1058-IV врегульовано питання щодо припинення та поновлення виплати пенсії.

Так, частиною 1 ст. 49 Закону № 1058-IV передбачено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Суд вважає за необхідне зазначити, що постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року № 136 затверджено Порядок здійснення верифікації та моніторингу достовірності інформації, поданої фізичними особами для нарахування та отримання соціальних виплат, пільг, субсидій, пенсій, заробітної плати, інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів, коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Порядок № 136).

Згідно з п. 9 Порядку № 136 у разі виявлення під час здійснення верифікації та моніторингу невідповідності інформації, на підставі якої призначено (продовжено), нараховано або здійснено державну виплату, Мінфін надсилає розпоряднику бюджетних коштів та/або іншому органу, який здійснює виплати за рахунок коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, рекомендацію щодо зупинення або припинення таких виплат відповідним реципієнтам або групі реципієнтів.

Відповідно до п. 12 Порядку № 136 розпорядник бюджетних коштів та/або інший орган, який здійснює виплати за рахунок коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, на підставі отриманої від Мінфіну рекомендації щодо зупинення або припинення державних виплат приймає рішення щодо зупинення або припинення, продовження виплат реципієнту, про що повідомляє Мінфіну протягом трьох днів з дати прийняття такого рішення.

8 червня 2016 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 365 "Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам", яка набрала чинності 14 червня 2016 року, пунктом 1 якої затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання /перебування.

Пунктом 4 цього Порядку установлено, що соціальні виплати внутрішньо переміщеним особам призначаються і виплачуються […] територіальними органами Пенсійного фонду України […] за місцем їх фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування.

Також цією ж постаново визначено, що суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, як вже зазначено судом вище, частиною 1 ст. 49 Закону № 1058-IV, яка містить в собі перелік випадків, у випадку настання яких здійснюється припинення виплати пенсії внутрішньо переміщеним особам, передбачає крім перерахованих в ній конкретних випадків ще й "інші випадки, передбачені законом".

За загальним правилом закон - це нормативно-правовий акт вищої юридичної сили, який приймається відповідно до особливої процедури виключно парламентом (Верховною Радою України) та регулює найважливіші суспільні відносини.

Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту.

За змістом конституційних норм Кабінет Міністрів України не наділений правом вирішувати питання, які належать до виключної компетенції Верховної Ради України, так само, як і приймати правові акти, які підміняють або суперечать законам України.

Проаналізувавши наведені вище нормативно-правові приписи та встановлені обставини справи, враховуючи, що відповідачем не доведено існування «інших випадків, передбачених законом», ніж ті, які перераховані у ч. 1 ст. 49 Закону № 1058-IV, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для припинення (призупинення) виплати пенсії позивачу з жовтня 2018 року.

Таким чином припинення (призупинення) виплати позивачу пенсії з жовтня 2018 року було безпідставним, і як наслідок - неправомірним.

Згідно приписів ст. 245 КАС України, беручи до уваги висновок суду щодо протиправності припинення (призупинення) виплати пенсії позивачу у жовтні 2018 року, суд вважає, що позовні вимоги позивача про зобов`язання відповідача виплати позивачу заборгованість з пенсії за період з 1 жовтня 2018 року по 31 грудня 2018 року, підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що ухвалою суду від 30 березня 2020 року позивачу відстрочено сплату судового збору в розмірі 840,80 грн до вирішення справи по суті, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача суму судового збору на користь Державного бюджету України у розмірі 840,80 грн.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 6, 72-77, 94, 139, 192-193, 242-246, 257-258, 263, 293, 295, 297, п. 3 розділу VI Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 ) до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: 85500, Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, буд. 35) про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо припинення виплати ОСОБА_1 з пенсії з 1 жовтня 2018 року.

Зобов`язати Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплатити ОСОБА_1 заборгованість з пенсії, яка виникла за період з 1 жовтня 2018 року по 1 січня 2019 року.

Стягнути з Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: 85500, Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, буд. 35) на користь Державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України) за наступними реквізитами: рахунок - UA26001, код ЄДРПОУ - 37993783, код банку 899998, отримувач - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код класифікації доходів бюджету 22030106, судовий збір у розмірі у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження судових рішень продовжуються на строк дії такого карантину.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно приписів підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги на рішення Донецького окружного адміністративного суду подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Н.П. Волгіна