Справа № 160/12042/19
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кадникової Г.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дії протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом про визнання бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, відповідач) протиправною та зобов`язання останнього розглянути подану позивачем 24.05.2019р. заяву з доданими документами про призначення пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 24.05.2019р. вона звернулась до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зі заявою про призначення пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992р. (далі - Закон України №2262-ХІІ).
Позивач вважає таку бездіяльність відповідача протиправною.
Ухвалою суду від 05.12.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено її розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).
20.01.2020 до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому останній заперечив проти вимог позивача та просив суд відмовити в їх задоволенні у повному обсязі. В обґрунтування поданих заперечень відповідач відзначив, що станом на дату звернення за призначенням пенсії загальний страховий стаж ОСОБА_1 становить лише 11 років 3 місяці, що не відповідає вимогам ст.26 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон України №1058-IV), ст.29 Закону України №2262-ХІІ.
Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, при розгляді справи суд виходить з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 24.05.2019р. звернулась до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Закону України №2262-ХІІ.
31.07.2019р. позивач звернулась до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із запитом про надання інформації щодо відмови в призначенні пенсії в разі втрати годувальника.
Листом від 11.08.2019р. №5712/Д-03 ГУ ПФУ в Дніпропетровській області надано відповідь, що жінки, які народилися у період з 1 квітня 1960р. по 30 вересня 1960р., мають право на призначення пенсії у віці 59 років при наявності страхового стажу не менше 26 років.
Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо не призначення пенсії в разі втрати годувальника, позивач звернулася до суду з відповідним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Згідно з п.1 ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 4 ст.30 Закону України № 2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).
Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.
Непрацездатними членами сім`ї вважаються: б) батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли пенсійного віку встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" або є особами з інвалідністю.
Ст.26 Закону № 1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (якою встановлено умови призначення пенсії за віком) встановлено, що починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років. До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року.
У відзиві на позов відповідач зазначає, що пенсійний вік прямо пропорційно залежить від страхового стажу, але для спірних правовідносин має значення:
- щоб померлий чоловік позивача мав право (отримував) на пенсію за Законом № 2262;
- жінка позивач у справі була на утриманні померлого чоловіка;
- жінка померлого є непрацездатною особою, а непрацездатними членами сім`ї вважається дружина, якщо вона досягла пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону № 1058.
Частиною 1 статті 26 Закону № 1058 для жінок, які народилися з 01.04.1960 по 30.09.1960, встановлений пенсійний вік 59 років. Позивач народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому вона досягла пенсійного віку та є непрацездатною особою.
Питання страхового стажу не вирішується у спірних правовідносинах.
Тому суд вважає за необхідне для захисту прав позивача зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 24.05.2019 про призначення пенсії в зв`язку з втратою годувальника з урахуванням висновків суду, відповідно до абз.2 ч.4 ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне
Керуючись ст.ст.139, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.
Визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області протиправною та зобов`язати розглянути подану позивачем 24.05.2019р. заяву з доданими документами про призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г. В.Кадникова