Справа № 725/1566/20
Суддя: Вольська-Тонієвич О. В.
Дата ухвалення: 2020-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 725/1566/20
Номер провадження 2-а/725/47/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2020 року.Першотравневий районний суд м.Чернівці

в складі:

головуючої судді Вольської-Тонієвич О.В.,

при секретарі Кушлак Л.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1) до Буковинської митниці Держмитслужби (місцезнаходження: вул.Руська, 248М м.Чернівці) про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці із вказаним вище позовом.

Посилався на те, що 13 березня 2020 року в.о. начальника Буковинської митниці Держмитслужби винесено постанову про притягнення його до відповідальності за порушення митних правил за ст.485 МК України та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, а саме 352 351,13грн.

Однак із вказаною постановою він не погоджується, вважає її незаконною та такою, що не відповідає обставинам справи, оскільки вона була винесена за відсутності належних, достовірних та достатніх доказів.

Зокрема матеріали справи не містять доказів про те, що його дії були направлені на умисне ухилення від від сплати митних платежів. Він надав митному органу дійсні документи на перетин митного кордону, які містять правдиві відомості.

Більше того, митним органом не надано належних доказів на підтвердження вартості ввезеного ним транспортного засобу, а службова записка, на яку посилається відповідач, не може бути належним доказом, адже визначена у записці вартість автомобіля встановлена не експертом-товарознавцем, а працівником митниці.

У зв?язку із цим, просив позов задовольнити: визнати протиправною та скасувати постанову Буковинської митниці Держмитслужби від 13 березня 2020 року у справі про порушення митних правил за №0201/40800/20 про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України та адміністративну справу відносно нього закрити.

13 квітня 2020 року року від Буковинської митниці Держмитслужби до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просив у задоволенні позову відмовити, оскільки вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.485 МК України повністю встановлена та доведена. Незважаючи на те, що при перетині митного кордону позивач надав паспорт громадянина Румунії, у відносинах з Україною він продовжував діяти як громадян України, а отже, був зобов`язаний сплатити необхідні платежі. Крім того, вважає, що службова записка щодо визначення митної вартості вказаного автомобіля є належним доказом. Просив у задоволені позову відмовити.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. 31 березня 2020 року на електронну адресу суду від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача Буковинської митниці Держмитслужби також для розгляду справи не з`явився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, в тому числі матеріали адміністративної справи за №0201/40800/20 відносно ОСОБА_1 за ст.485 МК України приходить до наступного висновку:

Так, судом встановлено, що 12 лютого 2020 року головним інспектором відділу митного оформлення №1 м/п «Вадул-Сірет» Буковинської митниці ДМСУ Гудзовською Х.Б. складено відносно ОСОБА_1 протокол про порушення митних правил за ст.485 МК України.

Як вбачається із протоколу, 12.02.2020 року на територію п/п «Порубне» в зону митного контролю заїхав автомобіль марки «Мерседес», р.н. НОМЕР_1 , в якому слідував громадянин ОСОБА_1 , який слідував з України до Румунії у приватних справах (а.с.18-19).

До митного контролю громадянин ОСОБА_1 подав закордонний паспорт гр. Румунії НОМЕР_2 , виданий 16.10.2015 року поліцією м. Сучава, на ім`я ОСОБА_2 .

Згідно орієнтування по фізичним особам, що міститься в АСМО «Інспектор-2006» №168/24-70-20-05/17 від 12.03.2019 даний громадянин за інформацією CMC документований паспортом громадянином України ЕРІ02313, на ім`я ОСОБА_1 також відповідно даним, які міститься в програмно інформаційному комплексі „Пасажирський пункт пропуску" ЄАІС було встановлено, що при перетині митного кордону України громадянин ОСОБА_1 неодноразово подавав закордонний паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_3 , на ім`я ОСОБА_1 .

Згідно поданого до митного контролю паспорта гр. Румунії НОМЕР_2 , виданий 16.10.2015 року поліцією м. Сучава, на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та даних щодо паспорта гр. України для виїзду за кордон НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - гр. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є однією й тією ж особою.

Отже, маючи статус «резидента», для перетину митного кордону на транспортному засобі марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 викорастав паспортний документ Румунії НОМЕР_2 , виданий 16.10.2015 року поліцією м. Сучава на ім`я останнього (а.с.18-19).

У зв`язку із цим, постановою у справі про порушення митних правил від 13 березня 2020 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме у розмірі 352351,13грн. (а.с.14-17).

Відповідно до ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статею 485 МК України передбачено відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Такі дії тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Згідно ч.2 ст. 380 МК України, громадянам-нерезидентам пропуск транспортних засобів особистого користування через митний кордон України здійснюється без застосування заходів гарантування.

Статтею 74 Митного кодексу України передбачено, що імпорт (випуск для вільного обігу) - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари після сплати всіх митних платежів, встановлених законами України на імпорт цих товарів, та виконання усіх необхідних митних формальностей випускаються для вільного обігу на митній території України. Для поміщення товарів у митний режим імпорту особа, на яку покладається дотримання вимог митного режиму, повинна: сплатити митні платежі, якими відповідно де законів України обкладаються товари під час ввезення на митну територію України в режимі імпорту.

Відповідно до п. 1 ст.377 Митного кодексу України, товари за товарними позиціями 8701 - 8707, 8711, 8716 згідно з УКТ ЗЕД, які підлягають державній реєстрації, при ввезенні громадянами на митну територію України або надходженні на митну територію України на адресу громадян у несупроводжуваному багажі або вантажних відправленнях для вільного обігу, незалежно від їх вартості, підлягають письмовому декларуванню та митному оформленню в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, ще забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, з оподаткуванням ввізним митом за повними ставками Митного тарифу України, акцизним податком і податком на додану вартість за ставками, встановленими Податковим кодексом України.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 ввіз на митну територію України транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в режимі "тимчасового ввезення" відповідно до ст.380 МК України в порядку, передбаченому для громадян-нерезидентів, пред`явивши митному органу закордонний паспорт громадянина Румунії.

Як передбачено п.50 ч.1 ст. 4 Митного кодексу України резиденти - це фізичні особи: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають постійне місце проживання в Україні, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за кордоном.

Згідно з п.1 ст.2 Закону України "Про громадянство України," якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 має паспорт громадянина України та паспорт громадянина Румунії. Постійним місцем його проживання є АДРЕСА_1. Згідно відомостей, наданих Державною міграційною службою України в Чернівецькій області, ОСОБА_1 дозволу на виїзд на постійне місце проживання з України не отримував та інформація про його вихід з громадянства України відсутня (а.с.41, 47 зворот).

З урахуванням наведеного, враховуючи наявність у ОСОБА_1 громадянства України та Румунії, суд вважає, що у спірних правовідносинах позивач визнається громадянином України.

Отже, протоколом про порушення митних правил від 12 лютого 2020 року зафіксовано вчинення ОСОБА_1 дій, що мають ознаки порушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України.

Таким чином, позивач, як громадян України при ввезенні на територію України автомобіля марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER», реєстраційний номер НОМЕР_1 повинен був сплати передбачені законодавством митні платежі.

Разом з тим, суд не може погодитися з розміром встановлених митних платежів, які підлягали сплаті ОСОБА_1 , виходячи з наступного:

З постанови про порушення митних правил, а також матеріалів справи вбачається, що розмір митних платежів визначений на підставі службової записки №7.2-15-01-09/207 від 21.01.2020 року.

Згідно п.1 ч.1 ст. 50 МК України, для нарахування митних платежів використовуються відомості, зокрема, про митну вартість товарів.

Статтею 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Згідно матеріалів справи, митним органом не було встановлено відомостей про митну вартість товару (транспортного засобу), який ввозився позивачем тому, при визначенні розміру несплачених митних платежів та адміністративного стягнення, уповноважений орган керувався службовою запискою, відповідно до якої орієнтовна сума митних платежів складає 117463,71грн.

Зі змісту вказаної службової записки слідує, що відомості, щодо митної вартості транспортного засобу є інформативними і не можуть бути повністю достовірними, оскільки митна вартість транспортних засобів залежить від технічних характеристик, комплектації транспортного засобу, ознак, що характеризують ступінь зносу, пошкоджень, дефектів.

При цьому жодних доказів на підтвердження обґрунтованості визначеного відповідачем розміру несплачених позивачем митних платежів суду не надано.

Таким чином, службова записка митного органу не є належним доказом у справі про порушення митних правил, оскільки не містить точного розрахунку митних платежів по вказаному транспортному засобу.

Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції від 24.11.2003 №142/5/2092, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24.07.2003 за № 1074/8395 (далі - Методика) у пункті 7.35 вказано, що у разі відсутності цінових даних колісних транспортних засобів (далі - КТЗ) у довідковій літературі, зокрема зазначеній у додатку 8, а також у разі наявності обставин, зумовлених змінами економічного стану країни, що супроводжуються різкими коливаннями цін на КТЗ, та в інших випадках, коли застосування довідкових даних є неможливим, допускається використання даних обмеженого ринку КТЗ. У такому випадку інформація про ціни на нові КТЗ чи КТЗ, які були в користуванні, може бути отримана з каталогів, комп`ютерних програм та прайс-листів дилерів виробників і торговельних фірм, а також із спеціалізованих для продажу КТЗ періодичних видань.

Пунктом 7.53.5 Методики, дозволяється використання ресурсів мережі Інтернет, однак довідкові дані, які використовуються під час оцінки отримані з ресурсів мережі Інтернет, повинні бути роздруковані із зазначенням дати отримання інформації і абсолютної URL-адреси і включені у звіт (акт) про оцінку або у висновок експерта (експертного дослідження).

Таким чином, відповідачем не дотримано вимог Методики, посилання на те, що для визначення вартості транспортного засобу використовувались Інтернет-ресурси не підтверджується матеріалами справи, не надано підтвердження включення довідкових даних отриманих з ресурсів мережі Інтернет у звіт (акт) про оцінку або у висновок експерта, як і не надано звіту (акту) про оцінку або висновок експерта про визначення митної вартості транспортного засобу.

В службовій записці запропоновано для більш точної інформації, щодо визначення митної вартості автомобіля звернутися до експертів автотоварознавців щодо отримання інформації про комплектацію, ступінь зносу, пошкоджень, дефектів, які впливають на визначення митної вартості товарів та на повноту нарахування митних пошкоджень.

Як було встановлено судом ОСОБА_1 перетинав митний кордон України саме на автомобілі марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а отже у правціників митниці був доступ до нього.

Однак, матеріали справи не містять відомостей щодо звернення митних органів до експертів автотоварознавців.

Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідач без належного обґрунтування взяв до уваги інформацію, наявну в службовій записці.

Аналізуючи фактичні обставини справи та наведені вище норми, суд дійшов висновку, що оскільки відповідачем не доведено правильність заявленої митної вартості автомобіля, уповноваженою посадовою особою митного органу не в повній мірі були виконані вимоги ст. 489 МК України та не встановлено усіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави дійти висновку про передчасність винесення відповідачем оскаржуваної в межах даної справи постанови, оскільки митним органом не було вчинено всіх необхідних заходів, дотримання яких гарантувало б правомірність останньої.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається відповідача.

Тобто особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування у спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що митним органом не доведено правомірність притягнення позивача до відповідальності за порушення митних правил, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження факту вжиття відповідачем всіх необхідних заходів, які б засвідчили правомірність їх дій та обґрунтованість висновків.

У зв`язку із наведеними вище обставинами справи та враховуючи норми чинного законодавства, суд вважає за необхідне скасувати постанову митного органу від 13 березня 2020 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил, а справу повернути на новий розгляд до Буковинської митниці Держмитслужби для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині судового рішення.

Керуючись ст.ст. 5, 9, 72, 77, 80, 90, 94 242, 245, 246, 250, 255, 271, 286, 295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову в.о. начальника Буковинської митниці Дежмитслужби від 13 березня 2020 року у справі про порушення митних правил №0201/40800/20 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України та повернути справу на новий розгляд до Буковинської митниці Держмитслужби.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Вольська-Тонієвич О. В.