Справа № 742/1099/20
Суддя: Павлов В. Г.
Дата ухвалення: 2020-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/742/35/20
Єдиний унікальний № 742/1099/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2020 року м. Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області
в складі:головуючого - судді Павлова В,Г.,
при секретарі судового засідання Євтушенко О.М..,
за участі позивача ОСОБА_1
представника позивача - адвоката Денисенка С.В.
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського СРПП №2 Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області Селезько Володимира Ігоровича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення , просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАА №753286 від 23.04.2020 року про притягнення його до адмінвідповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП і накладення стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вважає постанову незаконною та необґрунтованою, оскільки порушення ПДР він не допускав. При огляді автомобіля після зупинки працівниками поліції він вперше виявив, що лівий задній габарит світить слабше, але правий горів нормально, а тому п.31.6 (б) ПДР не підлягав застосуванню. Окрім того, він повідомив поліцейського, що має при собі лампочку для заміни, а тому буде рухатися найкоротшим шляхом до місця стоянки із ввімкненою сигналізацією відповідно до п.31.5 ПДР. Але відповідач на пояснення не зважав і виніс постанову, не роз`яснив права, не вислухав та не вирішив його клопотання та взагалі не здійснив розгляд справи в порядку, передбаченому ст.. 279 КУпАП. З підстав викладених вище, просить позов задовольнити.
Ухвалою суду від 04.05.2020 року про відкриття провадження у справі та призначення розгляду у спрощеному позовному провадженні витребувано докази у справі, а саме- відеодиск, за його наявності в разі здійснення відповідачем фіксування факту вчинення правопорушення.
Ухвалою суду від 04.05.2020 року у справі залучено у якості співвідповідача Департамент патрульної поліції Національної поліції України.
Станом на 20.05.2020 р. відзиву на позовну заяву до суду від жодного з відповідачів не надійшло.
В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовну заяву, з викладених в ній підстав.
Суд, дослідивши письмові докази у справі, з`ясувавши обставини справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення.
Відповідно до ст. 222 КУпАП, розгляд справ про правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КУпАП, покладено на органи Національної поліції.
За змістом ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов"язані діяли лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За змістом ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.
Як слідує із змісту ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобіганню правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
При розгляді даної справи суд перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови на момент її винесення.
Частина 1 ст. 121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність водіїв за керування транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.
Відповідно до копії оскаржуваної постанови, наданої суду позивачем, 23.04.2020 року, дана постанова винесена відповідачем - поліцейським в м. Прилуки за порушення вимог п.п.31.6 (б) ПДР України. На позивача накладено адмінстягнення у виді штрафу в сумі 340 грн.. Копія оскаржуваної постанови вручена позивачеві під підпис.
Відповідно до змісту п.п.31.6 (б) ПДР України, забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких: у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.
Тобто, п. 31.6.б ПДР України, на який посилається відповідач у оскаржуваній постанові, не забороняє експлуатацію транспортного засобу, а забороняє подальший рух такого транспортного засобу.
Підстави, за яких забороняється експлуатація транспортного засобу, викладені у п. 31.3, п.31.4 Правил дорожнього руху, на які відсутні посилання у оскаржуваній постанові.
Крім цього, вказані норми ПДР України не передбачають заборону експлуатації транспортного засобу у разі, коли не горять лампи задніх габаритних ліхтарів у темну пору доби.
У відповідності до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Позивач посилається на те, що несправність ламп задніх габаритних ліхтарів він виявив лише після зупинки його співробітниками поліції. До цього такої технічної несправності не було. Крім того, несправність була усунута на місці і позивач мав повне право продовжувати рух своїм транспортним засобом.
Частина 2 статті 77 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач не надав суду доказів того, що позивач, знаючи про несправність задніх габаритних ліхтарів, умисно продовжував рух свого транспортного засобу до його зупинки співробітниками поліції.
Враховуючи те, що оскаржувана постанова винесена з урахуванням положень п.п. б п.31.6 Правил дорожнього руху, яка забороняє лише подальший рух транспортного засобу за наявності певного виду несправності, а ч. 1 ст. 121 КУпАП передбачає відповідальність виключно за керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, тому суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена безпідставно, так як в діях позивача не вбачається ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.
Відповідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:
1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;
2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);
3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;
4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
За таких обставин, суд вважає, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, є незаконною та необґрунтованою, оскільки при її винесенні не виконано усі вимоги чинного законодавства та не з`ясовано усіх обставин справи, а тому постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.
Керуючись ст.ст. 5, 6, 7, 8, 9, 19, 25, 77, 194, 211, 241, 242, 245, 246, 250, 286 КАС України, на підставі ст. ст. 245, 251, 280 КУпАП, суд,
У судовому засіданні знайшли своє ствердження доводи позивача, викладені у його адміністративному позові, відповідачами не наведено та не спростовано доводи позивача, тому за таких обставин постанова не може бути визнана законною та підлягає скасуванню.
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Аналіз зазначених правових норм дає підстави вважати, що розгляд справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП відноситься до компетенції органів Національної поліції.
Працівники органів і підрозділів Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення від імені органів Національної поліції і у цьому випадку не можуть виступати самостійними суб`єктами владних повноважень, тобто окремо від державного органу, посадовою особою якого вони є, виносячи одноособові рішення.
Тому, належним відповідачем як суб`єктом владних повноважень у адміністративній справі щодо оскарження рішень (дій чи бездіяльності) у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, є відповідний орган Національної поліції.
Однак, позивачем заявлено позов до відповідача - поліцейського, ухвалою суду від 04.05.2020 року залучено іншого співвідповідача - Департамент патрульної поліції Національної поліції України, тому позов до відповідача - поліцейського, з підстав наведених вище, задоволенню не підлягає.
Таким чином, позовні вимоги позивача задоволенню підлягають частково - лише в частині вимог, закладених до співвідповідача - юридичної особи, у чиєму штаті працює поліцейський, який виніс оскаржувану постанову.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 8, 55, ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. 9, 77, 286, 257 - 263 КАС України, ст. ст. 7, 9, 222, 245, 247, 251, 252, 256, 268, 272, 278, 121 КУпАП, суд,-
Позовні вимоги до відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - задовольнити повністю.
Скасувати постанову серії БАА № 753286 від 23.04.2020 року про притягнення до адмінвідповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП ОСОБА_1 та накладення адміністративного стягнення у виді адміністративного штрафу в сумі 340 грн..
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 121 КУпАП - закрити.
У задоволенні позовних вимог до відповідача - поліцейського СРПП №2 Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області Селезько Володимира Ігоровича - відмовити у повному обсязі.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або у порядку, передбаченого ч.2 ст.255 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Прилуцького

міськрайонного суду В.Г.Павлов