Справа № 200/2928/20-а
Суддя: Хохленков О.В.
Дата ухвалення: 2020-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2020 р. Справа№200/2928/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хохленкова О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Івакіної Тетяни Валентинівни про визнання протиправною дії та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання протиправною дії та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла громадянка України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка знаходилася на пенсійному обліку у Бахмутсько-Лиманському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України отримувала пенсію за віком та є матір`ю ОСОБА_1 .

Свідоцтво про смерть отримано на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 28.05.2019 та ухвали Московського районного суду м. Харкова про виправлення помилки від 28.05.2019 (справа № 643/8274/19).

Станом на 11.05.2019 позивачка та її мати проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 .

17.07.2019 року ОСОБА_1 звернулася з заявою до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу про прийняття спадщини (зареєстровано по книзі обліку та реєстрації спадкових справ заява № 84), що залишилось після смерті матері - ОСОБА_3 та складалася, між іншим, і з недоотриманою спадкодавцем пенсії, розмір якої на час звернення був відомий тільки органу ПФУ (спадкова справа у спадковому реєстрі № 64471744, у нотаріуса № 28/2019).

30.07.2019 року Позивачем також була подана відповідна заява на ім`я заступника начальника Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області стосовно виплати недоодержаної пенсії її матір`ю - ОСОБА_3 . Цієї ж дати дана заява була прийнята органом ПФУ. У відповідності до п.2.26. Порядку були подані всі необхідні документи.

15.08.2019 року згідно Разового доручення управління ПФУ м.Лиман № 95/15 від 07.08.2019 у відділенні поштового зв`язку Позивачем було отримано 148622, 90 грн.

12.11.2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_1 було доведено про те, що у відповідності до змісту службового листа (повідомлення) Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України (Лиманського відділу обслуговування громадян) м. Лимана від 03.10.2019 № 24622/07 у ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на 03.10.2019 відсутня недоодержана пенсія. Крім того, у листі було визначено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилась недоотриманою у зв`язку зі смертю була виплачена по місяць смерті включно родичам померлого пенсіонера згідно до ст. 52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». На підставі цього у приватного нотаріуса не було законних підстав для видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину на недоотриману пенсію.

За результатами цього ж повідомлення приватного нотаріуса та власних приблизних підрахунків у позивача виникли сумніви у правильності нарахування і виплати заборгованості з пенсійного забезпечення померлої ОСОБА_3 відповідним органом Пенсійного фонду.

Тому, 18.11.2019 та 26.11.2019 з метою з`ясування дати припинення виплати пенсійного забезпечення, щомісячного розміру пенсійного забезпечення та загальної заборгованості з виплати пенсійного забезпечення ОСОБА_3 , позивачкою були направлені відповідні заяви на ім`я начальника Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України (Лиманського відділу обслуговування громадян).

Станом на 16.01.2020, в порушення вимог ст.20 ЗУ «Про звернення громадян» посадові (службові) особи не спромоглися в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання, керівник або заступник начальника Бахмутсько-Лиманського ОУПФУ письмово не повідомили ОСОБА_1 про неможливість надання письмової відповіді в місячний термін (так звана проміжна відповідь) і взагалі загальний термін щодо надання відповіді значно перебільшили, ніж сорок п`ять днів, за що між іншим передбачена адміністративна відповідальність.

16.01.2020 року представником Позивача була подана електронна скарга на Урядову «гарячу лінію» 1545 щодо бездіяльності посадових осіб Лиманського відділу обслуговування громадян № 2 Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області стосовно порушень вимог ЗУ "Про звернення громадян" відносно звернень ОСОБА_1 (зареєстрована 16.01.2020 на сайті Урядової «гарячої лінії» 1545 о 16:25 за реєстраційним № АБ-10142720).

В подальшому, 20.01.2020 року позивачем була отримана відповідь Бахмутсько-Лиманського ОУПФУ від 17.01.2020 № 1341/03 з наступною інформацією: «Сума недоодержаної пенсії за період з 01.02.2015 по 31.05.2019 становить 212397,00 грн. Розмір пенсії визначається за період, початок якого рахується від дня звернення за недоотриманою пенсією з урахуванням норм ст. 46 Закону, тобто за три роки перед зверненням за пенсією, але не більше, ніж по місяць смерті пенсіонера включно», при цьому зміст даної відповіді суттєво суперечив змістам службового листа (повідомлення) Бахмутсько-Лиманського ОУПФУ від 03.10.2019 № 24622/07, надісланого на запит приватного нотаріуса та Разового доручення управління Бахмутсько-Лиманського ОУПФУ № 95/15 від 07.08.2019 року (на суму 148 622,90 гривень) щодо відповідних грошових сум та статей норм матеріального права.

Таким чином, під час вивчення змісту письмової відповіді Бахмутсько- Лиманського ОУПФУ від 17.01.2020 № 1341/03 та порівняння його зі змістом Разового доручення управління ПФУ м.Лиман № 95/15 від 07.08.2019 було встановлено різницю сум між загальною сумою недоодержаної пенсії ОСОБА_3 та сумою, сплаченою - доньці ОСОБА_3 після смерті матері, яка склала: 212397,00 грн. - 148622, 90 грн. = 63774,10 грн.

Позивачка вважає таку бездіяльність протиправною просила суд:

визнати протиправною відмову Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області у виплаті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії в розмірі 63774 (шістдесят три тисячі сімсот сімдесят чотири) грн. 10 коп. після смерті матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Макіївка Донецької області, за рішенням суду,

зобов`язати Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії в розмірі 63774 (шістдесят три тисячі сімсот сімдесят чотири) грн. 10 коп. після смерті матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Макіївка Донецької області, за рішенням суду.

Ухвалою суду від 16 березня 2020 року позовна заява була залишена без руху.

Зазначеною ухвалою позивачеві був встановлений строк для усунення недоліків, шляхом надання суду належним чином засвідчених копій всіх документів долучених до позовної заяви.

Позивач виконав вимоги ухвали, тим самим усунувши недоліки позовної заяви.

27 березня 2020 року суд відкрив провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи на 27 квітня 2020 року.

15 квітня 2020 року приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Івакіна Т.В. надіслала копії спадкової справи після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3

24 квітня 2020 року від представника позивача надійшло клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з карантинними заходами в державі.

27 квітня 2020 року суд відклав розгляд справи на 26 травня 2020 року.

25 травня 2020 року відповідач надав через канцелярію суду відзив на адміністративний позов, відповідно до якого просив суд відмовити в задоволені позовних вимог.

Свою позицію відповідач вмотивовував наступним. При нарахуванні недоотриманої пенсії за минулий час померлого пенсіонера з числа внутрішньо перемішених осіб органи Пенсійного фонду України застосовують норми пункту 1 статті 46 Закону України № 1058.

Позивач 30 липня 2019 року звернувся до Управління із заявою про виплату недоотриманої пенсії ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Пенсія за період з 01.02.2015 року по 31.05.2019 року в сумі 208737,50 грн. не була сплачена у зв`язку із відсутністю вини Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в неотриманні пенсійних виплат ОСОБА_3 у даному періоді. Отже, з огляду на вищенаведене та відповідно до ст.46 Закону 1058, сума недоотриманої пенсії ОСОБА_3 з 29.07.2016 року ( три роки з дати звернення з заявою про виплату недоотриманої пенсії 30.07.2019 р по 31.05.2019 (по місяць смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3 ) склала 148622,90 грн. та була виплачена ОСОБА_1

Недоотримана пенсія в сумі 60114,60 за період з 01.02.2015 р. по 28.07.2016 р. не може бути виплачена Позивачеві у зв`язку із пропущенням строків встановлених статтею 46 Закону № 1058.

Згідно з протоколом індивідуального перерахунку ОСОБА_3 сума призначеної пенсії за період з 01.02.2015 р. по 31.05.2019 складає -208737,50 грн.

208737,50 грн. - 148622,90 грн. (виплачена за Разовим дорученням від 07.08.2019 №95/15) = 60114,60 грн. З огляду на це, Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

26 травня 2020 року відповідач надав через канцелярію суду доповнення до відзиву на адміністративний позов.

В доповненні до відзиву відповідач повідомляє, що позивачу був направлений лист №1341/03 від 17.01.2020 р. щодо недоодержаної пенсії ОСОБА_3 за період з 01.02.2015 по 31.05.2019 р. в сумі 212397,00 грн. Спеціалістом управління помилково вказана сума - 212397,00 грн.

Сума недоодержаної пенсії ОСОБА_3 за період з 01.02.2015 по 31.05.2019 р. становить -208737,50 грн.

26 травня 2020 року представник відповідача у призначене судове засідання не з`явились. Був належним чином повідомлений про час та місце розгляду даної справи.

Позивач у призначене судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без участі позивача та представника позивача.

З метою запобігання поширенню гострих респіраторних захворювань та коронавірусу COVID-19, який віднесено до особливо небезпечних інфекційних хвороб суд зазначає, що неявка сторін не перешкоджає розгляду даної адміністративної справи.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що перешкод для розгляду справи немає, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Суд дослідивши подані матеріали справи встановив наступне.

Позивачка, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є громадянкою України, про що свідчить паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого Центрально-Міським РВ Макіївського МУ УМВС України Донецької області, РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації, згідно паспортних даних: АДРЕСА_1 (а.с.68-69).

Відповідач, Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, яке є юридичною особою , 84500, Донецька обл., місто Бахмут, вулиця Миру, будинок 35 та суб`єктом владних повноважень.

ОСОБА_1 , є дочкою ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_4 , виданого Вонгською с/р, Пінезького ЗАГС Архангельської області 08.04.1998 року, свідоцтвом про шлюб НОМЕР_5 , виданого Макіївським ЗАГС (а.с.72-73).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 , виданого Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (а.с.48).

17 липня 2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Івакіною Т.В. зареєстрована спадкової справи № 28/2019 після померлої ОСОБА_3 , про що свідчить Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 56889626, спадкова справа зареєстрована в Спадковому реєстрі за № 64471744 (а.с.50).

30.07.2019 року позивачем була подана заява до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про виплату недоотриманої пенсії її матір`ю - ОСОБА_3 (а.с.51).

15.08.2019 року згідно Разового доручення управління ПФУ м.Лиман № 95/15 від 08.08.2019 у відділенні поштового зв`язку позивачем було отримано 148622, 90 грн. (а.с.52).

Листом №24622/07 від 03.10.2019 року відповідач надав інформацію приватному нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Івакіній Т.В., про те, що за недоотриманою пенсією звернулись родичі померлої ОСОБА_3 та згідно до статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишалась недоотриманою у зв`язку зі смертю, була виплачена по місяць смерті включно родичам померлого пенсіонера.

18.11.2019 року та 26.11.2019 року позивачка звернулась з заявою до відповідача про надання інформації щодо щомісячного розміру пенсійного забезпечення померлої матері ОСОБА_3

16.01.2020 року представником Позивача була подана електронна скарга на Урядову «гарячу лінію» 1545 щодо бездіяльності Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області стосовно порушень вимог ЗУ "Про звернення громадян" відносно звернень ОСОБА_1 (зареєстрована 16.01.2020 на сайті Урядової «гарячої лінії» 1545 о 16:25 за реєстраційним № АБ-10142720) (а.с.60).

Листом № 1341/03 від 17.01.2020 року Бахмутсько-Лиманське ОУПФУ надало інформацією по те, що ОСОБА_3 перебувала на обліку з лютого 2015 року. Щомісячний розмір пенсійного забезпечення склав з 01.02.2015 року - 3089,35 гривень, з 01.09.2015 року - 3483,10 гривень. Сума недоодержаної пенсії за період з 01.02.2015 року по 31.05.2019 року становить 212 397 гривень.

Згідно з протоколом індивідуального перерахунку ОСОБА_3 , доданого до відзиву, сума призначеної пенсії за період з 01.02.2015 р. по 31.05.2019 складає -208737,50 грн. Таким чином 208737,50 грн. - 148622,90 грн. (виплачена за Разовим дорученням від 07.08.2019 №95/15)= 60114,60 грн. (а.с.156-176).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

З урахуванням встановлених у справі обставин суд зазначає, що статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

За приписами статті 52 Закону № 1058-IV, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Статтею 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною першою статті 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із частиною першою статті 1227 Цивільного кодексу України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомогу у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Пунктом 2.26 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року № 22-1, передбачено, що для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника.

Для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі незвернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до частини 1 статті 46 Закону №1058-ІУ нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Посилаючись на вказану норму відповідач зазначає, що відповідно до ст.46 Закону 1058, сума недоотриманої пенсії ОСОБА_3 з 29.07.2016 року (три роки з дати звернення з заявою про виплату недоотриманої пенсії 30.07.2019 р по 31.05.2019 (по місяць смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3 ) склала 148622,90 грн.

Вказані доводи та дії відповідача суд вважає безпідставними, оскільки частиною 2 статті 46 Закону №1058-ІУ встановлено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

У даному випадку суд дійшов висновку, що невиплата пенсії померлій відбулася не з її вини, а через загальновідомі обставини тимчасової втрати контролю з боку України над територією, в тому числі, міста Макіївка, де мешкала ОСОБА_3

Припинення виплати пенсії померлій з 01.02.2015 року з боку органів Пенсійного фонду України не може вважатися правомірним з таких підстав.

Право на соціальний захист, що включає право на забезпечення у старості, гарантоване громадянам України частиною 1статті 46 Конституції України.

Європейська соціальна хартія (переглянута) 1996 року, згода на обов`язковість якої надано Верховною Радою України та яка набрала чинності з 01 лютого 2007 року, визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист. За цим Україна має міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами «досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися» права та принципи, що закріплені у Хартії.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом № 1058-IV.

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частиною 3 статті 4 Закону № 1058-IV встановлено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення. Враховуючи це, питання щодо припинення пенсійних виплат (які є складовою порядку пенсійного забезпечення) не можуть регулюватися підзаконними актами.

Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею та є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

У частині 1 статті 49 Закону № 1058-IV визначений перелік підстав припинення виплати пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду, який є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, передбачених законом.

Водночас Законом № 1058-IV не передбачено такої підстави припинення або призупинення виплати пенсії, як з підстав перевірки місця фактичного проживання.

Конституційний Суд України у рішенні від 07 жовтня 2009 року № 25-рп/2009 зауважив, що виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, в Україні чи за її межами.

У рішенні у справі «Пічкур проти України», яке набрало статусу остаточного 07 лютого 2014 року, Європейський суд з прав людини вказав, що право на отримання пенсії, яке стало залежним від місця проживання заявника, свідчить про різницю у поводженні, яка порушувала ст. 14 Конвенції у поєднанні зі ст. 1 Першого протоколу (див. цитату у п. 25 цього рішення).

У цих рішеннях Конституційного Суду України та Європейського суду з прав людини застосовано підхід, згідно з яким право на пенсію та її одержання не може бути пов`язане з місцем проживання людини. Такий підхід можна поширити не тільки на громадян, що виїхали на постійне місце проживання до інших держав, а й на внутрішньо переміщених осіб, які мають постійне місце проживання на непідконтрольній Уряду України території. У контексті справи, що розглядається, правовий зв`язок між державою і людиною, який передбачає взаємні права та обов`язки, підтверджується фактом набуття громадянства. Свобода пересування та вільний вибір місця проживання гарантується статтею 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України.

З аналізу положень Закону № 1058-IV випливає, що припинення виплати пенсії можливе лише за умови прийняття пенсійним органом відповідного рішення з підстав, визначених статтею 49 цього Закону.

Водночас, за змістом конституційних норм, Кабінет Міністрів України не наділений правом вирішувати питання, які належать до виключної компетенції Верховної Ради України, так само як і приймати правові акти, які підміняють або суперечать законам України.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення, захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

У преамбулі до Закону № 1058-IVзазначено, що зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Конституційне поняття «Закон України», на відміну від поняття «законодавство України», не підлягає розширеному тлумаченню, це - нормативно-правовий акт, прийнятий Верховною Радою України в межах повноважень. Зміни дозаконувносяться за відповідно встановленою процедурою Верховною Радою України шляхом прийняття закону про внесення змін. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, а тому не можуть обмежувати права громадян, які встановлено законами.

За таких обставин припинення виплати пенсії ОСОБА_3 на підставі підзаконних актів Кабінету Міністрів України через її проживання на тимчасово непідконтрольній Україні території не може вважатися правомірним, а отже, невиплата пенсії померлій відбулася з вини органу Пенсійного фонду України.

Через вказаний висновок до спірних відносин підлягають застосуванню норми частини 2 статті 46 Закону №1058-І відповідно до яких нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

З наведених підстав позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з нормами частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідачем не надано суду жодного доказу правомірності дій щодо припинення виплати пенсії померлій ОСОБА_3 в розумінні зазначеної норми Закону.

В позовній заяві позивачка відштовхуючись від листа - відповіді Управління № 1341/03 від 17.01.2020 року зазначає, що ОСОБА_3 перебувала на обліку з лютого 2015 року. Щомісячний розмір пенсійного забезпечення склав з 01.02.2015 року - 3089,35 гривень, з 01.09.2015 року - 3483,10 гривень. Сума недоодержаної пенсії за період з 01.02.2015 року по 31.05.2019 року становить 212 397 гривень. Але згідно протоколу індивідуального перерахунку ОСОБА_3 , доданого до відзиву, сума призначеної пенсії за період з 01.02.2015 р. по 31.05.2019 складає -208737,50 грн. Таким чином 208737,50 грн. - 148622,90 грн. (виплачена за Разовим дорученням від 07.08.2019 №95/15)= 60114,60 грн. (а.с.156-176).

З урахуванням вище викладеного, суд вважає за доцільним зобов`язати відповідача виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії в розмірі 60 114 (шістдесят тисяч сто чотирнадцять) грн. 60 коп. після смерті матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Макіївка Донецької області.

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з вимогами статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи є підстави допустити негайне виконання рішення.

Нормами статті 371 КАС України передбачено, що негайно виконуються рішення, зокрема, про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Таким чином, рішення суду щодо зобов`язання відповідача здійснити виплатити ОСОБА_1 грошові кошти у вигляді недоотриманої пенсії підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

У відповідності до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тож, сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2 , про визнання протиправною дії та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області у виплаті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії в розмірі 60114 (шістдесят тисяч сто чотирнадцять) гривень 60 копійок, після смерті матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , за рішенням суду.

Зобов`язати Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 84500, Донецька обл., місто Бахмут, вулиця Миру, будинок 35) виплатити ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії в розмірі 60114 (шістдесят тисяч сто чотирнадцять) гривень 60 копійок, після смерті матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Макіївка Донецької області, за рішенням суду.

Допустити до негайного виконання судове рішення у межах суми стягнення за один місяць

Стягнути з Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 84500, Донецька обл., місто Бахмут, вулиця Миру, будинок 35) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) суму судового збору в розмірі 840,80 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Повний текст рішення складено та підписано 26 травня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної

сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Роз`яснити сторонам, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 Кодексу адміністративного судочинства України, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя О.В. Хохленков