Справа № 826/24935/15
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2020-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2020 року м. Київ № 826/24935/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доМіністерства юстиції України
простягнення додаткової заробітної плати у розмірі 7427 грн

Прийняв до уваги наступне

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом в якому просить суд:

- стягнути з Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 невиплачену заробітну плату за жовтень - грудень 2013 року та січень 2014 року у загальній сумі 7427 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.11.2015 року відкрито провадження у справі та призначено справу до слухання.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.09.2016 клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі задоволено частково. Зупинено провадження у справі № 826/24935/15 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про стягнення невиплаченої заробітної плати до розгляду касаційної скарги Вищим адміністративним судом України по справі № 826/2778/14.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.10.2019 поновлено провадження в адміністративній справі. Розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем протиправно не виплачено позивачеві грошової премії протягом жовтень - грудень 2013 року та січень 2014 року.

Представник відповідача проти позову заперечував з підстав викладених у письмовому відзиві на позовну заяву.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на наступне.

Як слідує з матеріалів справи та не заперечується сторонами протягом спірного періоду позивач працював на посаді головного спеціаліста Управління внутрішнього аудиту Міністерства юстиції України.

За переконанням позивача Міністерство юстиції України протиправно з жовтня 2013 року по січень 2014 року встановлювало йому розмір премії, який був значно нижчим від визначеного відсотка преміювання працівників у Міністерстві, встановленого комісією з питань преміювання, що й слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зважає на наступне.

За визначенням статті 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про оплату праці» основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців; додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Згідно частини другої статті 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Відповідно до частини сьомої статті 33 Закону України «Про державну службу» умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» затверджено схеми посадових окладів керівних працівників, спеціалістів і службовців Адміністрації Президента України, Секретаріату Кабінету Міністрів України, Апарату Верховної Ради України, апарату Національного центру з питань євроатлантичної інтеграції України, Рахункової палати України, апарату Ради національної безпеки і оборони України, апарату Вищої ради юстиції, секретаріату Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Державної судової адміністрації, Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, апарату Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, центральних органів виконавчої влади, державних колегіальних органів, їх територіальних органів, місцевих державних адміністрацій та їх структурних підрозділів, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, Рахункової палати Автономної Республіки Крим, виборчої комісії Автономної Республіки Крим, міністерств і республіканських комітетів Автономної Республіки Крим, органів прокуратури, судів та інших органів державної влади, згідно з додатками 1 - 47, 55, а також розміри надбавок за ранг державного службовця, дипломатичний ранг, спеціальне звання та окладів осіб рядового і начальницького складу податкової міліції за спеціальні звання та класний чин згідно з додатками 56 - 59.

Підпунктом 2 пункту 2 вказаної Постанови надано право керівникам органів, зазначених у пункті 1 цієї постанови, у межах затвердженого фонду оплати праці здійснювати преміювання працівників відповідно до їх особистого вкладу в загальні результати роботи, а також до державних і професійних свят та ювілейних дат у 2006 році в межах коштів, передбачених на преміювання у кошторисі відповідного органу, та економії коштів на оплату праці, а починаючи з 01 січня 2007 року - у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці.

Конкретні умови, порядок та розміри преміювання працівників визначаються у положенні про преміювання відповідного органу.

Наказом Міністерства юстиції України від 5 вересня 2013 року №1864/5 затверджено Положення про преміювання працівників центрального апарату Міністерства юстиції (далі по тексту - Положення про преміювання).

Відповідно до пункту 1.3 Положення про преміювання визначено, що преміювання здійснюється відповідно до їх особистого вкладу в загальні результати роботи за підсумками роботи за місяць (рік), без обмеження індивідуального розміру премій.

Згідно з пунктом 1.1. Положення преміювання керівників та спеціалістів здійснюється відповідно до їх особистого вкладу в загальні результати за підсумками роботи за місяць (рік), без обмеження індивідуального розміру премії.

Відповідно до пункту 3.2. Положення розрахунок місячного фонду преміювання працівників структурних підрозділів Міністерства здійснюється Департаментом планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності і направляється керівникам відповідних структурних підрозділів для внесення пропозицій.

Пунктом 3.3 встановлено, що керівники структурних підрозділів у дводенний термін, виходячи із доведеного місячного фонду преміювання працівників структурних підрозділів Міністерства, подають до Департаменту планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності свої пропозиції щодо розміру преміювання кожного працівника структурного підрозділу з урахуванням показників, вказаних у пункті 2 цього Положення.

До таких показників відносяться: виконання заходів, передбачених планами роботи Міністерства юстиції та планами роботи відповідних структурних підрозділів; виконавська дисципліна; трудова дисципліна та особистий вклад працівника в загальні результати роботи.

Пунктом 2.2 Положення встановлено, що розмір премії визначається керівниками структурних підрозділів в межах загального преміювання по структурному підрозділу, за погодженням із Першим заступником Міністра, заступником Міністра - керівником апарату та заступником Міністра відповідно до функціональних повноважень.

Отже вказаною нормою підтверджується, що керівник структурного підрозділу розподіляє кошти на преміювання працівників, враховуючи особистий вклад працівника в загальні результати роботи та його виконавську дисципліну.

Виходячи з цього, премії працівникам погоджуються із керівником вищого рівня й саме він затверджує розмір премії. Тобто, нарахування премії ОСОБА_1 було здійснено відповідно до норм чинного законодавства України, а також погоджено із керівником апарату.

Таким чином, до повноважень керівників відповідних органів належить право самостійно визначати розмір додаткової заробітної плати у вигляді премії, яка може бути зменшена або збільшена за основними результатами діяльності працівника залежно від їх особистого вкладу в загальні результати роботи.

Міністерство юстиції України не несе обов`язку щомісячно преміювати ОСОБА_1 , оскільки премія є додатковою стимулюючою виплатою.

Більше того, суд звертає увагу, що у лютому 2014 року ОСОБА_1 звертався до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України, в якому просив (з урахуванням уточнених позовних вимог) адміністративна справа № 826/1570/14:

- визнати протиправними дії відповідача щодо: невиплати позивачеві грошової премії у належному розмірі відповідно до розрахунку місячного фонду преміювання працівників Управління внутрішнього аудиту, здійсненого Департаментом планово - фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Міністерства юстиції України, протягом жовтня - грудня 2013 року та січня 2014 року включно; віднесення інформації, зазначеної у письмовому запиті на отримання публічно інформації від 15.01.2014р. згідно з вимогами Закону України "Про доступ до публічної інформації" в частині Розподілу коштів на преміювання працівників Управління внутрішнього аудиту за грудень 2013 року, до інформації з обмеженим доступом;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо: не доведення до позивача як працівника апарату Міністерства юстиції України наказу від 05.09.2013р. №1864/5 "Про затвердження Положення про преміювання працівників апарату Міністерства юстиції України"; не встановлення позивачеві грошової надбавки за виконання особливо важливої роботи протягом листопада - грудня 2013 року та січня 2014 року; несвоєчасного надання інформації на запит на отримання публічної інформації від 15.01.2014р. та від 22.01.2014р. згідно з вимогами Закону України "Про доступ до публічної інформації";

- зобов`язати відповідача надати достовірну, повну та точну інформацію на письмовий запит позивача на отримання публічної інформації від 15.01.2014р. в порядку, передбаченому Законом України "Про доступ до публічної інформації";

- стягнути з відповідача на користь позивача: недовиплачену заробітну плату за жовтень, листопад, грудень 2013 року та січень 2014 року у належному розмірі відповідно до розрахунку місячного фонду преміювання працівників Управління внутрішнього аудиту, здійсненого Департаментом планово - фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Міністерства юстиції України, з урахуванням виплаченої премії у розмірі за жовтень - 1296грн., листопад - 1865грн., грудень - 3655грн.,, січень 2014 року - 611грн., всього - 7427грн.; недовиплачену заробітну плату за період листопад - грудень 2013 року та січень 2014 року у належному розмірі з урахуванням надбавки за виконання особливо важливої роботи у розмірі 45% посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг державного службовця та надбавки за вислугу років у загальному розмірі 2889грн.; компенсацію за відрив від звичайних занять у розмірі 146,45грн. пов`язану з прибуттям до суду.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 травня 2014 року (з урахуванням ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 травня 2014 року про виправлення описки) в адміністративній справі № 826/1570/14 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України щодо несвоєчасного надання інформації на запит ОСОБА_1 на отримання публічної інформації від 15.01.2014р. та несвоєчасного надання інформації на запит на отримання публічної інформації від 22.01.2014р. згідно з вимогами Закону України "Про доступ до публічної інформації. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2014 року постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 травня 2014 року скасовано в частині та прийнято нову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії Міністерства юстиції України щодо віднесення інформації, зазначеної у письмовому запиті ОСОБА_1 на отримання публічно інформації від 15.01.2014 року згідно з вимогами Закону України "Про доступ до публічної інформації" в частині Розподілу коштів на преміювання працівників Управління внутрішнього аудиту за грудень 2013 року, до інформації з обмеженим доступом. Зобов`язано Міністерство юстиції України надати відповідь на письмовий запит ОСОБА_1 на отримання публічної інформації від 15.01.2014 року в порядку та строки, передбачені Законом України "Про доступ до публічної інформації". В решті постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 травня 2014 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26 лютого 2015 року (касаційне провадження № К/800/51503/14) постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 травня 2014 року у залишеній без змін частині та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2014 року залишено без змін.

Також, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.09.2019 закрито провадження в адміністративній справі №826/15787/15 за позовом ОСОБА_1 до міністерства юстиції України про визнання дій Міністерства юстиції України щодо виплати позивачу щомісячної премії протягом жовтня, листопада, грудня 2013 року та січня 2014 року у неналежному розмірі протиправними; зобов`язання Міністерство юстиції України вчинити певні дії щодо здійснення перерахунку та виплати позивачу заробітної плати за жовтень, листопад, грудень 2013 року та січень 2014 року, згідно з визначеним Департаментом планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності розрахунку місячного фонду преміювання працівників підрозділів, зазначеного у Розподілі коштів на преміювання Управління внутрішнього аудиту у конкретному місяці.

Постановою Верховного Суду від 11.01.2019 касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.09.2015 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22.10.2015 залишено без змін.

При цьому, подаючи позов, що розглядається, позивач посилався на нову обставину, а саме на рішення Київського апеляційного адміністративного суду від 25.09.2014 у справі 826/2778/14, яким апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 серпня 2014 року скасовано. Прийнято нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Змінено формулювання причин та дати звільнення ОСОБА_1 в наказі заступника Міністра - керівника апарату Іващенка Ю.І від 03.02.2014 №178/к «Про звільнення ОСОБА_1 », зазначивши підставою звільнення - ч. 3 ст. 38 КЗпП України, датою звільнення - з 15.01.2014. Зобов`язано Міністерство юстиції України внести відповідні зміни до трудової книжки ОСОБА_1 . Визнати протиправними дії Міністерства юстиції України щодо проведення атестації ОСОБА_1 20.01.2014. В решті позову вирішено відмовити.

В той же час, у вказаному рішенні не надавалась правова оцінка обставинам, які впливають на спірні правовідносини, оскільки в розумінні ч.2 п.2. Постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» визначення розміру премії є дискреційним повноваженням керівника, а матеріалами справи підтверджується, що спірний розмір премії позивача не ставився в залежність від дисциплінарного провадження стосовно нього.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], заява № 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII). Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata (див. там же, п. 62), тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. справу «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-IX).

Виходячи із практики Європейського Суду з прав людини принцип юридичної визначеності має різні прояви. Зокрема, він є одним з визначальних принципів «доброго врядування» і «належної адміністрації (встановлення процедури і її дотримання), та частково співпадає з принципом законності (чіткість і передбачуваність закону, вимоги до «якості» закону).

Тобто принцип юридичної визначеності гарантує обмеження на безкінечний перегляд рішень, які вступили в силу, не лише правомочного суду, а й іншого владного органу, якщо таке рішення останнього переглядалося судом та визнано законним. Іншими словами, цей принцип гарантує остаточність рішень («що вирішено - вирішено і не має переглядатися до безмежності»).

З огляду на вищезазначене, суд вважає, що Міністерство юстиції України діяло на підставі та в межах чинного законодавства, а тому враховуючи, що відповідач наділений саме правом, а не обов`язком щодо виплати позивачу премій з врахуванням його особистого внеску в діяльність установи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими, та підстави для їх задоволення відсутні.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 повністю.

Керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_1 - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня отримання його копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

ОСОБА_1 - рнокпп - відсутній, АДРЕСА_1 )

Міністерство юстиції України (, 01001, м.Київ, вул.Городецького, 13)

Суддя Р.О. Арсірій