Справа № 480/900/20
Суддя: А.Б. Діска
Дата ухвалення: 2020-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2020 р. Справа № 480/900/20

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Діски А.Б.,

за участю секретаря судового засідання - Костюка С.А.,

представника позивача - Литвиненка В.О.,

представника відповідача - Арістархової Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 480/900/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумифітофармація" до Слобожанської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Сумифітофармація" звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Слобожанської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування Рішення Слобожанської митниці Держмитслужби про видачу Картки відмови UA807290/2020/00119 від 04.02.2020 у прийнятті митної декларації №UA 807290/2020/002527 від 31.01.2020, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів та Рішення Слобожанської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів UA807000/2020/000365/2 від 04.02.2020, заявленої Товариством з обмеженою відповідальністю "Сумифітофармація" згідно митної декларації №UA807290/2020/003195 від 05.02.2020.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 31.01.2020 ТОВ "Сумифітофармація" здійснювало митне оформлення в режимі імпорту товару "Каркаде сушені цілі квітки", для митного оформлення представником декларанта (позивача) було надано контракт №RA057875 від 17.12.2019, специфікацію №1 від 10.01.2020 до контракту, прайс-лист продавця від 01.12.2019 з перекладом, Комерційний Інвойс MGAR340692 від 24.01.2020 з перекладом, пакувальний лист LS 520750 від 24.01.2020 з перекладом, сертифікат якості №18/20 від 15.01.2020 з перекладом, сертифікат походження №А30408371 від 24.01.2020р. з перекладом, фітосанітарний сертифікат MEC/DE/BY LFL/4206349/2020 від 22.0.2020, митну декларацію країни відправлення MRN20DE36E1 від 24.01.20, CMR №GAR340692 від 24.01.2020, довідку про транспортні витрати від 29.01.2020, лист продавця від 28.01.2020 щодо упаковки з перекладом, лист продавця від 31.01.2020 щодо якості та ціни товару з перекладом.

На підставі вказаних документів 31.01.2020 представником декларанта було оформлено та подано до Слобожанської митниці Держмитслужби митну декларацію №UA807290/2020/002527 від 31.01.2020, в якій задекларовано митну вартість товару відповідно до статті 58 МКУ в розмірі відповідно до ціни контракту, а саме: Каркаде сушені цілі квітки в кількості 12338,40 кг за ціною 0,5 євро/кг на загальну суму 6169,2 євро, що згідно офіційного курсу станом на 31.01.2020 (разом з транспортними витратами в сумі 34000,00 грн) склало 203499,39 грн. Однак відповідач не погодився із вище зазначеною представником декларанта ТОВ «Сумифітофармація» митною вартістю та прийняв оскаржувані рішення.

При цьому, позивач зазначає, що рішення про коригування митної вартості товару не відповідає вимогам ч.2 ст.55 Митного кодексу України, оскільки містить лише загальні посилання і припущення та не містить належних обґрунтувань такого рішення. Позивач вказує, що документи, подані при декларуванні, в повній мірі містили інформацію про складові митної вартості. Під час декларування з боку митного органу не надходило жодних зауважень стосовно розбіжностей в документах, відсутності в них необхідних відомостей, чи наявності слідів підробки цих документів. Зазначене свідчить, що вимоги митного органу про надання декларантом додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, є надуманими та безпідставними, а отже і незаконними.

Позивач вважає оскаржувані рішення безпідставними, необґрунтованими, прийнятими з порушенням вимог чинного в Україні національного та міжнародного законодавства, а тому такими, що підлягають скасуванню в судовому порядку.

Ухвалою суду від 18.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, було призначено підготовче судове засідання.

13.03.2020 до суду надійшов відзив відповідача на позов, в якому він заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив, що в процесі порівняння рівня заявленої декларантом позивача митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних та подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено посадовою особою митниці виявлено, що рівень цін подібних товарів значно перевищує заявлену декларантом повивача митну вартість. У зв`язку з чим, інспектором митного поста "Суми" направлено запит до спеціалізованого підрозділу митниці з метою перевірки правильності визначення заявленої ТОВ "Сумифітофармація" митної вартості товару.

Відповідач зазначив, що ані в контракті, ані в специфікації жодним чином не згадується про те, що ТОВ "Сумифітофармація" купує продукцію низької якості, як про це зазначено в листі від 31.01.2020, а отже даний лист взагалі не стосується конкретної поставки товару. Таким чином, жодний з поданих позивачем до митниці разом з митною декларацією документів не містив обґрунтування впливу якості товару на його ціну.

Товаросупровідні документи, які б мали підтверджувати заявлену декларантом позивача митну вартість товару, містять значні розбіжності, а тому робити висновки про те, що надані документи стосуються саме конкретної поставленої партії товару, яка заявлена в митній декларації №UA807290/2020/002527 митниця не може.

На переконання відповідача, ним правомірно був застосований резервний метод при коригуванні митної вартості, де джерелом інформації для визначення митної вартості при винесенні рішення про коригування митної вартості від 04.02.2020 №UA807000/2020/000365/2 використано ціну, яка ґрунтується на раніше визнаній митним органом митній вартості за товар каркаде сушені цілі квітки. Підставою для визначення митної вартості є цінова інформація, щодо імпортних операцій ЄАІС ДФС України митна декларація №UA100110/2019/806398 від 13.11.2019 (митне оформлення якого є максимально наближеним до дати поточного (спірного) митного оформлення) (а.с.67-78).

Ухвалою суду від 07.04.2020 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Заслухавши представників сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 31.01.2020 позивач здійснював митне оформлення в режимі імпорту товару - Каркаде сушені цілі квітки.

Продавцем товару у відповідності до контракту №RA057875 від 17.12.2019 є компанія Krauter Міх GMBH (Німеччина).

Відповідно до п. 2.2 контракту загальна сума контракту складає 67000,00 Євро. Згідно пункту 4.3. контракту оплата здійснюється у відповідності до умов, зазначених у специфікаціях ( а.с. 13-16).

Пунктом 1.1. специфікації №1 від 10.01.2020 визначено, що предметом постачання є Каркаде сушені цілі квітки в кількості 12338,4 кг за ціною 0,5 євро/кг на загальну суму 6169,2 Євро. Умови поставки товару FCA Abtswing (Німеччина). Оплата за цією специфікацією здійснюється в розмірі 100% протягом 30 днів з моменту відвантаження товару зі складу Продавця (а.с.17).

Для митного оформлення представником декларанта (позивача) надано наступні документи:

контракт №RA057875 від 17.12.2019,

специфікацію №1 від 10.01.2020 до контракту,

прайс-лист продавця від 01.12.2019,

Комерційний Інвойс MGAR340692 від 24.01.2020,

пакувальний лист LS 520750 від 24.01.2020,

сертифікат якості №18/20 від 15.01.2020,

сертифікат походження №А30408371 від 24.01.2020,

фітосанітарний сертифікат MEC/DE/BY LFL/4206349/2020 від 22.0.2020,

митна декларація країни відправлення MRN20DE36E1 від 24.01.20,

автотранспортну накладну GAR340692 від 24.01.2020,

довідку про транспортні витрати від 29.01.2020,

листи продавця від 28.01.2020 щодо упаковки та від 31.01.2020 щодо якості та ціни товару (а.с. 13-36).

04.02.2020 відповідачем видано Картку відмови UA807290/2020/00119 у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів та прийняте Рішення про коригування митної вартості товарів UA807000/2020/000365/2 від 04.02.2020, яким визначено митну вартість, виходячи із ціни товару 2,02 Євро/кг, із застосуванням резервного методу визначення митної вартості (а.с. 9-10).

Не погодившись із такими рішеннями відповідача ТОВ «Сумифітофармація» звернулось до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України (далі - МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч. 2 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний (ч. 1 ст. 57 МК України).

Відповідно до ч. ч. 2-4 ст. 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

На підставі частини першої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Судом встановлено, що митне оформлення товару здійснювалось ТОВ "Сумифітофармація" за основним методом (ціною контракту від 17.12.2019 № RA 057875 та специфікацією №1 від 10.01.2020 до нього).

Відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Так, позивачем було подано до митного органу контракт №RA057875 від 17.12.2019, специфікацію №1 від 10.01.2020 до контракту, Комерційний Інвойс MGAR340692 від 24.01.2020, прайс-лист продавця від 01.12.2019, пакувальний лист LS 520750 від 24.01.2020, сертифікат якості №18/20 від 15.01.2020, сертифікат походження №А30408371 від 24.01.2020, фітосанітарний сертифікат MEC/DE/BY LFL/4206349/2020 від 22.0.2020, митну декларацію країни відправлення MRN20DE36E1 від 24.01.20, автотранспортну накладну GAR340692 від 24.01.2020 та довідку про транспортні витрати від 29.01.2020, які містили відомості щодо кількості та вартості товару, що ввезено на митну територію України.

Аналіз положень статей 53, 57 МК України надає підстави для висновку про те, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 МК України.

Частина 3 ст.53 МК України передбачає, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов`язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

З метою усунення розбіжностей в документах, усунення сумнівів щодо підробки документів або з`ясування відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, які виявились відсутніми, закон надає право митному органу витребувати від декларанта інші додаткові документи, що перелічені в ч. 3 ст. 53 МК України.

Крім того, п. 3.16, 3.17 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур встановлено стандартне правило, що на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства. У випадках, коли окремі підтверджуючі документи не можуть бути представлені разом з декларацією на товари з причин, які визнані митною службою обґрунтованими, вона дозволяє подачу таких документів протягом визначеного періоду часу.

При цьому, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (ч. 2 ст. 58 МК України).

В даному випадку, митному органу були надані документи, що передбачені ст. 53 МК України та містили дані, на підставі яких кількість і ціна партії товару повністю ідентифікуються. Зокрема, ціна товару, що відображена в митній декларації, становить 6169,2 Євро, кількість 12338,4 кг, що узгоджується із даними, зазначеними у Специфікації №1 до контракту, інвойсу від 24.01.2020, пакувального листа.

На думку суду, митним органом не доведено, що митну вартість неможливо встановити на підставі поданих позивачем документів (зовнішньоекономічного контракту та специфікації до нього, інвойсу тощо), як це зазначено у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів.

Відсутність в контракті та специфікації посилань на якість товару, на думку суду, не може бути підставою для невизнання задекларованої позивачем вартості товару, у той час, як позивачем надавався митному органу сертифікат якості та сертифікат походження товару.

Доводи відповідача про те, що товар не містив маркування та терміну зберігання, спростовуються наданою відповідачем фотокопією такого маркування на упаковці товару (а.с.82).

Також суд зазначає, що прайс-лист не є обов`язковим документом для заявлення митної вартості за ціною договору, проте був наданий позивачем до митного органу та також свідчив про відповідність задекларованої митної вартості товару.

Суд наголошує, що відповідачем не доведено, що у наданих позивачем документах розбіжності стосуються розміру та вартості саме цієї поставки товару, розмитнення якої здійснювалось позивачем.

У спірному рішенні про коригування митної вартості товару відповідачем зазначено щодо розбіжності між договором (специфікацією) та інформацією, зазначеною в листі щодо якості товару від 31.01.2020. Проте суд зазначає, що зазначений лист не є в розумінні ч.2 ст.53 МК України тим документом, що може підтвердити митну вартість товару.

Щодо будь-яких інших розбіжностей у поданих документах, а також того, що такі розбіжності стали підставою для коригування митної вартості товару, відповідачем в оскаржуваному рішенні не зазначено.

За таких обставин, на думку суду, у відповідача не було підстав для витребування у ТОВ «Сумифітофармація» додаткових документів для підтвердження митної вартості товару.

Слід зауважити, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, тощо.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребовувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

При цьому, відповідачем у порушення вказаних вимог закону, у зв`язку з недостатністю документів для визначення складових митної вартості товарів, було надіслано вимогу позивачу про надання усіх, вказаних у ч.3 ст. 53 МК України документів, без зазначення, які саме розбіжності чи неточності мають бути усунені шляхом надання таких документів (а.с.43-44).

Суд зазначає, що не наведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, виключають можливість застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Вказані висновки суду узгоджуються з позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 20.08.2019 у справі №826/12825/15.

Суд зазначає, що контролюючий орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню резервного методу.

Відповідачем на обґрунтування визначеної митної вартості товару у розмірі 2,02 Євро було надано копію декларації №UA100110/2019/806398 від 13.11.2019 щодо розмитнення аналогічного товару, за якою митна вартість висушених квіток гібіскуса становила 1,7 Євро за кілограм.

При цьому, представник відповідача суду пояснила, що визначена митна вартість товару позивача з розрахунку 1,7 Євро за кілограм, до якої додані витрати на перевезення товару до митного кордону України.

Суд не може погодитись з доводами відповідача про обґрунтованість скоригованої вартості товару, з наступних підстав.

Відповідачем не обґрунтовано застосування резервного методу визначення митної вартості за наявності у митного органу відомостей щодо ідентичного чи аналогічного товару, а також належним чином не обґрунтовано числове значення митної вартості товару, скоригованого органом доходів і зборів, зважаючи на те, що відповідач не надав суду даних про складові митної вартості товару, який був розмитнений за декларацією №UA100110/2019/806398 від 13.11.2019.

Таким чином, на підставі викладеного, суд виходить з того, що позивачем під час проходження процедури митного оформлення товарів, надано до органу доходів і зборів документально підтверджені дані про ціну договору. Ці дані містилися у документах, поданих за переліком, передбаченим статтею 53 Митного кодексу України, та не мали розбіжностей у числових значеннях, що підтверджують складові митної вартості товарів.

Згідно ч. 1, 2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. На переконання суду відповідач не довів правомірності свого рішення.

За таких обставин, перевіривши рішення Слобожанської митниці про коригування митної вартості на відповідність вимогам ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає рішення протиправним і таким, що підлягає скасуванню.

Варто зазначити, що позивач просить скасувати Рішення Слобожанської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів UA807000/2020/000365/2 від 04.02.2020, заявленої ТОВ "Сумифітофармація" згідно митної декларації №UA807290/2020/003195 від 05.02.2020. У той же час вказаним рішенням Слобожанської митниці Держмитслужби було скореговано митну вартість товарів, визначену у митній декларації №UA807290/2020/002527 від 31.01.2020 (а.с.10).

З огляду на те, що картка відмови у митному оформленні (випуску) товарів прийнята на підставі протиправного рішення відповідача про визначення митної вартості товарів, вона також є протиправною і підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України позивачу належить відшкодувати судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у розмірі 2741,20 грн., сплачені за платіжним дорученням №455 від 12.02.2020 (а.с.8).

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумифітофармація" до Слобожанської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Слобожанської митниці Держмитслужби про видачу Картки відмови №UA807290/2020/00119 від 04.02.2020 у прийнятті митної декларації №UA 807290/2020/002527 від 31.01.2020, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів.

Визнати протиправним та скасувати рішення Слобожанської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA807000/2020/000365/2 від 04.02.2020, заявленої Товариством з обмеженою відповідальністю "Сумифітофармація" згідно митної декларації №UA 807290/2020/002527 від 31.01.2020.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумифітофармація" (вул. Заливна, 11, поверх 1, м. Суми, 40035, ) витрати зі сплати судового збору в сумі 2741,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Слобожанської митниці Держмитслужби (вул. Короленка, 16Б, м. Харків, 61003, ).

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст рішення складено 26.05.2020.

Суддя А.Б. Діска