Справа № 120/1183/20-а
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2020-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

26 травня 2020 р. Справа № 120/1183/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Яремчука Костянтина Олександровича, розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

16 березня 2020 року до Вінницького окружного адміністративного суду з позовною заявою в інтересах ОСОБА_1 звернувся представник Корнійчук Сергій Анатолійович до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, в якій просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нерозгляду клопотання в строк, встановлений частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України, та неприйняття рішення за результатами його розгляду, а також зобов`язати відповідача розглянути клопотання ОСОБА_1 та прийняти рішення про надання або відмову у наданні дозволу на розробку документації із землеустрою.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначив, що в січні 2020 року його довіритель звернувся до відповідача із клопотанням про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність орієнтовною площею 2,0, яка знаходиться на території Мирненської сільської ради Калинівського району Вінницької області.

Проте, відповідачем не прийнято жодного з передбачених частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України рішень та не повідомлено про результати розгляду клопотання у передбачений згаданою нормою строк, що свідчить про бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області.

Ухвалою від 19 березня 2020 року відкрито провадження у адміністративній справі та вирішено розгляд її здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

09 квітня 2020 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області розглянуто клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку документації із землеустрою, що надійшло до нього 20 січня 2020 року, та 03 березня 2020 року видано наказ №2-5464/15-20-СГ, яким відмовлено у наданні позивачеві відповідного дозволу у зв`язку із тим, що зазначена на графічних матеріалах земельна ділянка перебуває у користуванні іншої особи. Відтак, на думку відповідача, позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки органом Держгеокадастру за результатами поданого клопотання прийнято рішення як того вимагає частина 7 статті 118 Земельного кодексу України.

Зважаючи на те, що розгляд цієї справи здійснюється в порядку письмового провадження, тому суд при ухваленні даного рішення зважає на положення частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, якою передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Разом із тим, слід враховувати приписи частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно із якими датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Відтак, аналіз приписів статей 243 та 250 Кодексу адміністративного судочинства України дає підстави для висновку, що у разі постановлення рішення у письмовому провадженні воно має бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення строку розгляду відповідної справи; при цьому, дата ухвалення рішення в порядку письмового провадження має співпадати із датою складення повного рішення.

Зважаючи на те, що суд вирішив розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження, а також з огляду на те, що відповідно до наказу Вінницького окружного адміністративного суду №052 в/к від 08 травня 2020 року головуючий суддя протягом періоду з 11 травня 2020 року по 25 травня 2020 року перебував у додатковій відпустці, тому повний текст судових рішень складено до закінчення строку, встановленого частиною 1 статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів частини 6 статті 120 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

03 січня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області із клопотанням про надання йому дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га, що знаходиться на території Мирненської сільської ради Калинівського району Вінницької області.

До вказаного клопотання додано графічний матеріал із позначенням бажаного місця розташування земельної ділянки, інформацію з Державного земельного кадастру, копію паспортного документа та реєстраційного номеру облікової картки платника податків, а також посвідчення учасника бойових дій.

Штамп вхідної кореспонденції, що міститься на поданому позивачем клопотанні, свідчить про те, що така кореспонденція надійшла до відповідача 20 січня 2020 року, про що також вказано у відзиві на позовну заяву.

За результатами розгляду поданого клопотання Головним управлінням Держгеокадастру 03 березня 2020 року видано наказ №2-5464/15-20-СГ, яким ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Мирненської сільської ради Калинівського району Вінницької області.

Водночас, на момент звернення позивача із позовом до суду йому не було відомо про прийняття відповідачем наказу №2-5464/15-20-СГ від 03 березня 2020 року, а тому предметом позову визначено протиправну бездіяльність щодо нерозгляду клопотання в строк, встановлений частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України, та неприйняття рішення за результатами його розгляду.

При цьому, про прийняття 03 березня 2020 року наказу за результатами розгляду відповідного клопотання відповідач вказав у відзиві на позовну заяву.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли, суд зважає на таке.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Земельні відносини в Україні відповідно до статті 3 Земельного кодексу України (надалі - ЗК України) регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту "а" частини 3 статті 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Відповідно до частини 2 статті 116 ЗК України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Повноваження органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування передбачені статтями 118, 122, 123 ЗК України.

Відповідно до частини 6 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (частина 7 статті 118 ЗК України).

Аналіз наведених приписів свідчить про те, що законодавцем передбачено право громадян, зацікавлених в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, на подання клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Разом з тим, приписами частини 7 статті 118 ЗК України встановлено обов`язок суб`єкта владних повноважень розглянути клопотання у місячний строк і прийняти одне з рішень: або надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, або надати мотивовану відмову у його наданні.

Однак, судом встановлено, що за результатами розгляду клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 03 січня 2020 року, яке отримане Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області 20 січня 2020 року, прийнято наказ від 03 березня 2020 № 2-5464/15-20-СГ, яким відмовлено у наданні відповідного дозволу.

Разом із тим, суд звертає увагу на те, що наказ Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 03 березня 2020 року №2-5464/15-20-СГ прийнято з порушенням строку, встановленого частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України, що не заперечується відповідачем.

Наведене свідчить про допущення Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області бездіяльності щодо нерозгляду клопотання ОСОБА_1 в місячний строк як того вимагає частина 7 статті 118 ЗК України.

Відтак, позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо нерозгляду клопотання в строк, визначений частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Водночас, позовна вимога щодо зобов`язання відповідача розглянути клопотання ОСОБА_1 із урахуванням висновків суду, викладених в судовому рішенні, та прийняти мотивоване рішення у формі наказу є необґрунтованою та задоволенню не підлягає, оскільки в ході судового розгляду встановлено, що відповідачем все ж прийнято наказ за результатами розгляду поданого позивачем клопотання, хоча й не у визначений Земельним кодексом України строк.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно зі статтею 90 цього Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що позовні вимоги належить задовольнити частково.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а витрат, пов`язаних з розглядом справи, не встановлено, питання про розподіл судових витрат не вирішується.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області щодо нерозгляду клопотання ОСОБА_1 від 03 січня 2019 року в місячний строк.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії такого карантину (пункт 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України).

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області (місцезнаходження: 21027, м. Вінниця, вул. Келецька, 63, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 39767547)

Повний текст рішення складено 26.05.2020

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович