Справа № 120/1536/20-а
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2020-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

26 травня 2020 р. Справа № 120/1536/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Яремчука Костянтина Олександровича, розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання неправомірними рішення та дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з позовною заявою звернувся ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у проведенні нарахування індексації пенсії із застосуванням індексу споживчих цін наростаючим підсумком та зміною прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб з визначенням базового місяця липень 2011 року, а також зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату індексації пенсії із застосуванням індексу споживчих цін наростаючим підсумком та зміною прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, виходячи з базового місяця, яким є липень 2011 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що з 01 січня 2015 року Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області виплачує йому фіксовану індексацію пенсії із розрахунку індексу споживчих цін та прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, встановлених у грудні 2014 року, у зв`язку із чим позивач звернувся із заявою до відповідача щодо проведення донарахування та відновлення виплати індексації пенсії із застосуванням індексу споживчих цін наростаючим підсумком.

Проте, листом від 20 лютого 2020 року Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повідомило позивача лише про порядок проведення індексації пенсії.

Звернувшись повторно 11 березня 2020 року до відповідача із заявою, позивача повідомлено про проведення перерахунку пенсії відповідно до рішення Вінницького міського суду від 30 липня 2014 року у справі №127/15311/14-а та зміну базового місяця для проведення індексації на січень 2014 року.

Позивач вважає такі дії органу пенсійного фонду протиправними, оскільки системний аналіз статей 2, 4 Закон України "Про індексацію грошових доходів населення" та пунктів 1-1, 4 Порядку індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17 липня 2003 року, свідчить про те, що обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, тому й звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою від 13 квітня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд її здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку, передбаченому статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

07 травня 2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача вказав на те, що відповідно до пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації. Водночас, відповідач зазначає, що відповідно до рішення Вінницького міського суду від 30 липня 2014 року у справі №127/15311/14-а з 16 січня 2014 року позивачу здійснено перерахунок пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги на вирішення соціально-побутових потреб, а з 01 травня 2014 року проведено індексацію пенсії з визначенням базового місяця січень 2014 року. Відтак, на думку відповідача, підстави для нарахування та виплати позивачу індексації пенсії наростаючим підсумком з визначенням базового місяця липень 2011 року відсутні. Окрім того, у відзиві йдеться про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із пропущенням строку звернення до адміністративного суду.

14 травня 2020 року позивачем подано відповідь на відзив. Проте, судом вказана відповідь не береться до уваги, зважаючи на те, що частиною 3 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Ухвалою суду від 26 травня 2020 року клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду залишено без задоволення.

При ухваленні даного рішення суд зважає на положення частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, якими передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Разом із тим, слід звернути увагу на частину 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно із якою датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Відтак, аналіз приписів статей 243 та 250 Кодексу адміністративного судочинства України дає підстави для висновків, що у разі постановлення рішення у письмовому провадженні воно має бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення строку розгляду відповідної справи; при цьому, дата ухвалення рішення в порядку письмового провадження має співпадати із датою складення повного рішення.

Зважаючи на те, що суд вирішив розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження, а також з огляду на те, що відповідно до наказу Вінницького окружного адміністративного суду №052 в/к від 08 травня 2020 року головуючий суддя протягом періоду з 11 травня 2020 року по 25 травня 2020 року перебував у додатковій відпустці, тому повний текст судового рішення складено до закінчення строку, встановленого частиною 1 статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на приписи частини 6 статті 120 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив такі обставини.

З 16 грудня 2010 року ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності, обчислену відповідно до Закону України "Про державну службу".

Рішенням Вінницького міського суду від 30 липня 2014 року у справі №127/15311/14-а визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії з врахуванням при її визначенні розміру матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових потреб та зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці здійснити з 16 січня 2014 року перерахунок призначеної пенсії державного службовця з урахуванням при її обчисленні матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги для вирішення соціально - побутових потреб відповідно до Закону України "Про державну службу" (в редакції, чинній на час призначення пенсії).

На виконання вказаного судового рішення відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача з 16 січня 2014 року та змінив базовий місяць для індексації пенсії з липня 2011 року на січень 2014 року.

27 січня 2020 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про донарахування та відновлення виплати індексації пенсії з 01 січня 2015 року із застосуванням індексу споживчих цін наростаючим підсумком відповідно до діючих коефіцієнтів індексації та встановленого прожиткового мінімуму доходів для непрацездатних осіб, виходячи з базового місяця грудень 2010 року.

Однак, за результатами розгляду такої заяви відповідач листом від 20 лютого 2020 року вих. №765-489/С-02/8-0200/20 повідомив заявника про порядок проведення індексації пенсії. Крім того, у листі зазначено, що відповідно до пункту 6 Порядку проведення індексації грошових доходів населення проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

11 березня 2020 року позивач повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою, у якій просив детальніше розглянути його заяву від 27 січня 2020 року, а також надати інформацію щодо нарахування пенсії та проведення її індексації із зазначенням базового місяця.

За результатами розгляду цієї заяви листом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 19 березня 2020 року вих. №0200-0228-8/12225 заявнику повідомлено про проведення перерахунку пенсії з 16 січня 2014 року відповідно до рішення Вінницького міського суду від 30 липня 2014 року у справі №127/15311/14-а із врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги на вирішення соціально-побутових потреб. Також у листі зазначено, що базовим місяцем для проведення індексації визначено січень 2014 року.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.

Відмовляючи у проведенні нарахування індексації пенсії позивачу із встановленням для обчислення індексації базового місяця липень 2011 року, орган пенсійного фонду керувався тим, що на виконання рішення Вінницького міського суду від 30 липня 2014 року у справі №127/15311/14-а здійснено перерахунок пенсії та встановлено новий базовий місяць для здійснення індексації пенсії - січень 2014 року.

Проте, на переконання суду, органом пенсійного фонду безпідставно змінено базовий місяць для здійснення індексації пенсії та необґрунтовано відмовлено ОСОБА_1 у проведенні індексації пенсії із встановленням для обчислення індексації базового місяця липень 2011 року, зважаючи на таке.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України врегульовано Законом України "Про індексацію грошових доходів населення".

Статтею 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії. Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення (стаття 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення").

Відтак, основною метою індексації грошових доходів населення є забезпечення достатнього життєвого рівня населення України за рахунок відшкодування подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до положень частин 1, 2 статті 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Статтею 6 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" передбачено, що у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

При цьому, в силу вимог статей 18 та 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" індексація доходів населення відноситься до державних соціальних гарантій, які є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Загальні положення щодо проведення індексації та перерахунку пенсії визначено статтею 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Так, частиною 2 статті 42 цього Закону визначено, що для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір, дата та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

На розвиток приписів Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17 липня 2003 року затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення (надалі - Порядок №1078).

Згідно з пунктом 2 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

Відповідно до пункту 4 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до абзацу 1 пункту 5 Порядку №1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзаци 2, 3 пункту 5 Порядку №1078).

Крім того, до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1цього Порядку (абзац 3, 6 пункту 5 Порядку №1078).

Відтак, аналіз приписів Порядку №1078 дає підстави для висновку, що під "підвищенням пенсії" розуміється тільки таке збільшення суми нарахування, яке здійснюється відповідно до пенсійного законодавства. Тобто, нарахування пенсії на виконання судового рішення не може вважатися "підвищенням пенсії" в розумінні пункту 5 Порядку №1078.

Таким чином, на переконання суду, здійснення пенсійним органом перерахунку пенсії на виконання рішення суду не може слугувати підставою для здійснення нового нарахування індексу споживчих цін для проведення індексації у зв`язку із зростанням доходів громадян без перегляду їх мінімального розміру, оскільки фактично збільшення доходів позивача в контексті приписів законодавства про порядок підвищення пенсійного забезпечення та індексацію доходів громадян не відбулось.

Перерахунок пенсії з урахуванням неврахованих при призначенні пенсії складових є відновленням порушеного права позивача на отримання належної виплати в розмірі, встановленому Законом, та не може бути підставою для здійснення нової індексації із застосуванням нового рівня споживчих цін та відповідно для встановлення нового базового місяця для проведення індексації пенсії.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі №552/3407/17, від 31 липня 2019 року у справі №681/1173/16-а, від 30 вересня 2019 року у справі №490/5080/16-а, від 07 листопада 2019 року у справі №822/510/18.

Однак, як слідує із матеріалів справи та не заперечується відповідачем, 16 січня 2014 року пенсійним органом на виконання рішення Вінницького міського суду від 30 липня 2014 року у справі №127/15311/14-а здійснено перерахунок пенсії та змінено базовий місяць для проведення індексації на січень 2014 року.

Наведене свідчить про протиправність дій органу пенсійного фонду щодо зміни базового місяця для проведення індексації з липня 2011 року на січень 2014 року, а відтак відповідачем необґрунтовано відмовлено позивачу у проведенні індексації пенсії з визначенням базового місяця - липень 2011 року.

Відтак, позовні вимоги щодо визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови у проведенні нарахування індексації пенсії відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, із застосуванням індексу споживчих цін наростаючим підсумком та зміною прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, виходячи з базового місяця - липень 2011 року, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Як наслідок, з метою ефективного захисту прав та інтересів ОСОБА_1 слід також задовольнити позовну вимогу щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити нарахування та виплату індексації пенсії із застосуванням індексу споживчих цін наростаючим підсумком та зміною прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, виходячи з базового місяця - липень 2011 року.

Водночас, визначаючись з приводу дати, з якої слід здійснити нарахування індексації пенсії, суд зазначає таке.

Зі змісту позовної заяви та заяв від 27 січня 2020 року та 11 березня 2020 року, з якими позивач звертався до пенсійного органу щодо здійснення нарахування індексації пенсії, слідує, що ОСОБА_1 просить здійснити відповідне нарахування з 01 січня 2015 року.

Водночас, суд звертає увагу на те, що пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" встановлено, що Кабінетом Міністрів України затверджується особливий порядок проведення індексації грошових доходів населення у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на 2015 рік, а норми і положення Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на 2015 рік.

Також до статті 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» 28 грудня 2014 року внесено зміни, доповнивши її частиною 6 наступного змісту: «Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік».

Отже, з 1 січня 2015 року проведення індексації наростаючим підсумком та виплата фактично нарахованих сум проводиться виключно у межах бюджетних асигнувань на вказані цілі, встановлених Кабінетом Міністрів України, а діючі обмеження на проведення нарахування та виплату індексації мають застосовуватися у чіткій відповідності із розмірами бюджетних асигнувань, оскільки такі норми є чинними та не скасовані в установленому законом порядку, а приписи пункту 9 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет на 2015 рік" не визнані неконституційними.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 06 лютого 2020 року у справі №825/2191/18 та від 29 квітня 2020 року у справі №263/13513/16-а.

Відтак, позовні вимоги в частині необхідності нарахування індексації пенсії з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Водночас, відповідача слід зобов`язати провести нарахування та виплату індексації пенсії із застосуванням індексу споживчих цін наростаючим підсумком та зміною прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, виходячи з базового місяця - липень 2011 року, починаючи з 01 січня 2016 року.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно зі статтею 90 цього Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

При цьому, в силу положень частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що позовні вимоги належить задовольнити частково.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а витрат, пов`язаних з розглядом справи, не встановлено, питання про розподіл судових витрат не вирішується.

Що ж до встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом подання звіту, то суд не знаходить достатніх та обґрунтованих підстав для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови у проведенні індексації пенсії ОСОБА_1 із застосуванням індексу споживчих цін наростаючим підсумком та зміною прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб з 01 січня 2016 року з визначенням базового місяця - липень 2011 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити нарахування та виплату індексації пенсії ОСОБА_1 із застосуванням індексу споживчих цін наростаючим підсумком та зміною прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб з 01 січня 2016 року, виходячи з базового місяця - липень 2011 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії такого карантину (пункт 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України).

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (місцезнаходження: 21028, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 13322403)

Повний текст рішення складено 26.05.2020

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович