Справа № 160/4961/20
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

25 травня 2020 року Справа № 160/4961/20

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Єфанова О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії.

12.05.2020 відкрито провадження за вказаною позовною заявою та за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні)

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що він працював в органах прокуратури Дніпропетровської області та з 03.10.2006 року Управлінням Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області йому призначено пенсію за вислугу років відповідно до ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (№1789-ХІІ від 05.11.1991 року) в розмірі 90% від чинної на той час заробітної плати на посаді працівника прокуратури Дніпропетровської області. На момент звернення з даним позовом до суду він перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену на підставі статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати посади прокурора прокуратури без обмеження максимального розміру пенсії.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури", яка набрала чинності 06.09.2017, внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 № 505 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" та відбулись зміни в оплаті праці працівників прокуратури, а саме збільшено розміри посадових окладів та надбавки до посадових окладів за класні чини, внаслідок чого, виникли підстави для перерахунку його пенсії.

Крім цього, рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7- р(ІІ)/2019 у справі № 3-209/2018(2413/18, 2807/19), визнано неконституційним положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

З урахуванням вказаних обставин, враховуючи перш за все рішення Конституційного Суду України, 05.03.2020 року, він звернувся до УПФУ в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок пенсії за вислугу років на підставі зазначених вище норм у розмірі 90 відсотків без обмеження її максимального розміру, призначеної згідно з ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» та надав нову довідку прокуратури Дніпропетровської області № 18-88 вих 20 від 04.03.2020 року про складові заробітної плати за відповідною посадою прокурора прокуратури за нормами, чинними станом на 06.09.2017 року. 28.04.2020 року він отримав відповідь за № 544/03-14, згідно якої йому відмовлено в перерахунку пенсії на підставі п.7 постанови Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року №1155 "Про умови оплати праці прокурорів", якою затверджено схеми посадових окладів прокурорів Офісу Генерального прокурора, обласних, окружних прокуратур та прирівняних до них прокуратур згідно з додатками 1-3, Відповідач наголошує, що пунктом 7 цієї ж постанови установлено, що зміна розмірів посадових окладів для працівників прокуратури, передбачених цією постановою, не є підставою для перерахунку пенсій, що призначені згідно із Законом України "Про прокуратуру".

Таким чином, позивач вважає відмову в перерахунку пенсії такою, що суперечить вимогам ст.50-1 і ч.20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» у редакції на час призначення позивачу пенсії, а також висновкам рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)/2019 у справі №3-209/2018 (2413/18, 2807/19). На підставі викладеного просив, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі

Ухвалою суду від 12.05.2020 року відкрито провадження у даній адміністративній справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно відомостей з комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду", судом встановлено, що, крім цієї справи, у даний час у провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебувають справи, а саме: №160/3702/20, №160/3823/20, №160/4138/20, №160/4144/20, №160/4374/20, №160/4585/20, №160/4845/20, №160/4897/20, №160/4925/20, №160/4928/20, №160/4996/20, спір у яких виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, та у яких позивачами заявлено аналогічні позовні вимоги.

При цьому, відповідачами у даних справах є один і той самий суб`єкт владних повноважень - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, спір у наведених справах виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, та у яких позивачами заявлено аналогічні позовні вимоги.

Відповідно до п.21 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що типові адміністративні справи - адміністративні справи, відповідачем у яких є один і той самий суб`єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи), спір у яких виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, та у яких позивачами заявлено аналогічні вимоги.

Аналізуючи вказану норму та зміст позовних вимог, заявлених у вищенаведених справах, суд приходить до висновку, що дані справи містять всі ознаки типової справи, що передбачені п.21 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України, а значна їх кількість у провадженні суду, визначає доцільність ухвалення Верховним Судом зразкового рішення для формування єдиної судової практики вирішення даної категорії справ.

Відтак, із вирішенням Верховним Судом як судом першої інстанції даної категорії спорів буде постановлено зразкове рішення та буде встановлено єдину практику, а судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними та їх об`єднаннями на території України.

Пунктом 7 ч.1 ст.29 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо справа підлягає розгляду як зразкова у порядку, визначеному статтею 290 цього Кодексу.

Згідно до ч.10 ст.29 Кодексу адміністративного судочинства України передача справи на вирішення Верховного Суду як зразкової справи здійснюється відповідно до вимог статті 290 цього Кодексу.

За приписами ч.1 ст.290 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо у провадженні одного або декількох адміністративних судів перебувають типові адміністративні справи, кількість яких визначає доцільність ухвалення зразкового рішення, суд, який розглядає одну чи більше таких справ, може звернутися до Верховного Суду з поданням про розгляд однієї з них Верховним Судом як судом першої інстанції.

Ознаками типової справи, в якій може бути ухвалено рішення цієї зразкової справи, є такі:

1) позивач особа, яка отримує пенсію за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789- ХІІ;

2) відповідач - суб`єкт владних повноважень - територіальний орган Пенсійного фонду України, на обліку якого стоїть пенсіонер;

3) предмет спору рішення, дії (бездіяльність) відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії у зв`язку зі збільшенням розміру окладів і надбавок, визначених постановою КМУ від 31.05.2012 №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» у редакції постанови КМУ від 30.08.2017 №657, без обмеження граничного розміру пенсії із застосуванням положень ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789- ХІІ в редакції, що була чинною на день призначення такої пенсії, та після ухвалення Конституційним Судом України Рішення від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019.

З огляду на кількість проваджень в адміністративних судах України щодо розгляду подібних спорів, зважаючи, що право на належний розмір пенсії може розглядатися в контексті передбаченого ст.1 Протоколу першого Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на мирне володіння своїм майном, вирішення вказаної справи має істотне значення для правозастосовчої практики.

Таким чином, враховуючи наведене та те, що ця справа та справи №№160/3702/20, №160/3823/20, №160/4138/20, №160/4144/20, №160/4374/20, №160/4585/20, №160/4845/20, №160/4897/20, №160/4925/20, №160/4928/20, №160/4996/20 містять всі ознаки типової справи, що передбачені п.21 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України, а значна їх кількість у провадженні суду, визначає доцільність ухвалення Верховним Судом зразкового рішення для формування єдиної судової практики вирішення даної категорії справ, суд приходить до висновку про те, що зазначена адміністративна справа як типова, в порядку ст.290 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягає направленню до Верховного Суду (01043, м. Київ, вул. Пилипа Орлика, буд. 8) разом із поданням про її розгляд Верховним Судом як судом першої інстанції, виходячи з вимог п.7 ч.1 ст.29 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись п.7 ч.1 ст.29, ст.ст. 243, 248, 290 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративну справу №160/4961/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити дії передати на розгляд до Верховного Суду (01043, м. Київ, вул. Пилипа Орлика, буд. 8) разом із поданням про розгляд даної справи Верховним Судом як судом першої інстанції в порядку ст. 290 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя О.В. Єфанова