Справа № 640/26099/19
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2020-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 травня 2020 року м. Київ № 640/26099/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Добрянської Я.І., розглянувши заяву позивача про забезпечення позову у адміністративній справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрполімерконструкція» (вул. Торф`яна, 28, смт. Баришівка, Баришівський р-н, 07500, )

до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мілоцького Олега Леонідовича (просп. Перемоги, 30, офіс 42, м. Київ, 03055)

про визнання протиправним та скасування постанов, зобов`язання вчинити дії-

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрполімерконструкція» (далі - позивач) з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мілоцького Олега Леонідовича (далі - відповідач), у якому просить:

- визнати протиправними дії виконавця виконавчого органу м. Києва Мілоцького Олега Леонідовича вчинені в межах виконавчого провадження №60880256 щодо винесення 13.12.2019р. постанов про стягнення основної винагороди та стягнення витрат на проведення виконавчих дій;

- визнати протиправними та скасувати постанови приватного виконавця виконавчого органу м. Києва Мілоцького Олега Леонідовича про стягнення основної винагороди та стягнення витрат на проведення виконавчих дій від 13.12.2019р. в межах виконавчого провадження №60880256, винесені у зв`язку з стягненням витрат на правову допомогу;

- визнати протиправними та скасувати постанови приватного виконавця виконавчого органу м. Києва Мілоцького Олега Леонідовича про стягнення основної винагороди та стягнення витрат на проведення виконавчих дій від 13.12.2019р. в межах виконавчого провадження №60879324, винесені у зв`язку з стягненням основного боргу, пені, інфляційних витрат, річних, судового збору.

Мотивуючи позовні вимоги позивач вказує, що фактичного виконання судового рішення не відбулося, а тому відсутніми є підстави для визначення сум основної винагороди та стягнення витрат на проведення виконавчих дій.

Разом з позовом позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій викладені вимоги про вжиття, до прийняття рішення у справі, заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчих документів приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мілоцького Олега Леонідовича від 13.12.2019 за ВП № 60880256 та від 13.12.2019 за ВП №60879324.

Обґрунтовуючи заяву, позивач зазначає, що у відповідача відсутні були правові підстави для винесення постанови від 13.12.2019 року в рамках виконавчого провадження №60880256 та №60879324, оскільки фактичного виконання рішення суду в примусовому порядку не відбулось, тому що рішення Господарського суду Київської області від 01.08.2019р. та додаткове рішення від 22.08.2019р. виконуються позивачем в добровільному порядку, шляхом перерахування коштів на рахунок ТОВ «Норд Енерджі», що свідчить про відсутність правових підстав для визначення суми основної винагороди та стягнення витрат по виконавчому провадженню відповідачем. Також позивач зазначає, що 13.12.2019р. відповідачем було винесено постанову про арешт коштів боржника, що стало відомо позивачу від представників банку, які заблокували йому рахунки, у зв`язку з чим заблокували роботу підприємства, що стало перешкодою позивачу й надалі в добровільному порядку виконувати рішення суду.

При цьому, позивач зазначив, що вжиття заходів забезпечення позову є необхідним для того, щоб своїми неправомірними діями відповідач перестав блокувати роботу підприємства, що в майбутньому унеможливить виконання рішення Господарського суду Київської області від 01.08.2019р. до додаткового рішення від 22.08.2019р. по виплаті ТОВ «Норд Енерджі» заборгованості за договором поставки №100/1007-2018 від 10.07.2018р.

Вирішуючи по суті подану позивачем заяву, проаналізувавши наведені останнім обставини та наявні у матеріалах позовної заяви докази, суд зазначає про таке.

Відповідно до статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову (частина перша). Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Виходячи з аналізу вказаної норми, підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду;

2) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

3) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень;

4) очевидність порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

При цьому, позов, згідно з ч. 1 ст.151 КАС України, може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Таким чином, суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Також, суд має враховувати співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Як слідує із позову, публічно-правовий спір між сторонами існує, за переконанням позивача, за обставин прийняття оскаржуваних постанов з порушенням норм та вимог чинного законодавства України.

Виходячи з наведених у заяві фактичних обставин, суд відмічає, що правомірність та оцінка спірних рішень, процедурні питання дотримання їх прийняття підлягають з`ясуванню під час розгляду справи по суті про таке оскарження та буде дана судом за результатами розгляду справи.

Окремо, варто наголосити, що на момент розгляду заяви, судом не виявлено очевидності ознак протиправності оспорюваних рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з наведеного, з огляду на те, що позивачем у заяві не доведено, в контексті ст. 150 КАС України, наявність обставин, що можуть слугувати підставами для вжиття заходів забезпечення позову, зважаючи, що станом на момент розгляду заяви, судом не виявлено очевидності ознак протиправності рішень, з урахуванням того, що до поданої заяви не надано відповідних достатніх та беззаперечних доказів, а судом не виявлено фактів існування, на час прийняття даного судового рішення, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до прийняття у справі судового рішення, або неможливості захисту таких прав та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову, або необхідності докладання значних зусиль та витрат для відновлення таких прав та інтересів при виконанні у майбутньому судового рішення, якщо його буде прийнято на користь позивача, суд вважає, що заява є необґрунтованою, а тому відсутніми є підстави для її задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 241-243, 248, 256 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрполімерконструкція» про забезпечення позову - відмовити.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову, відповідно до ч.8 ст. 154 КАС України, може бути оскаржено.

Суддя Я.І. Добрянська