Справа № 725/1784/20
Суддя: Федіна А. В.
Дата ухвалення: 2020-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 725/1784/20
Номер провадження 2-а/725/61/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2020 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м.Чернівці в складі:

головуючої судді Федіної А.В.,

за участю секретаря судового засіданні Дем`яненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Буковинської митниці Держмитслужби про скасування постанови у справі про порушення митних правил, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом в обґрунтування якого посилалась на те, що 13.03.2020 року відповідачем винесено постанову № 1915/40800/19 якою його визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 254311,41 грн., що становить 300 відсотків несплаченої суми митних платежів по факту того, що при ввезені на митну територію України транспортного засобу іноземної реєстрації він, будучи громадянином України, для здійснення митних формальностей надав паспорт громадянина Румунії, тим самим вчинив вказане правопорушення, ухилившись від сплати митних платежів в розмірі 84770,47 грн.

Вважає, що вказана постанова підлягає скасуванню, оскільки ставить під сумнів докази на підставі яких митний орган здійснив нарахування розміру штрафу та не вважає службову записку працівника митниці якою визначено митну вартість ввезеного транспортного засобу та відповідно розмір митних платежів належним доказом у справі про порушення митних правил.

Зазначав що, будучи повідомлений про наявність справи про порушення митних правил відносно нього, він звертався до відповідача з клопотанням про призначення автотоварознавчої експертизи ввезеного ним транспортного засобу, а також щодо витребування доказів з ДПС України щодо надання інформації про перетин ним кордону. Натомість відповідачем було відмовлено в задоволенні вказаних клопотань, у зв`язку з чим він просив відкласти розгляд справи з метою встановлення обставин, які підлягають доказуванню в рамках справи про ПМП самостійно, проте таке клопотання було відхилено та 24.03.2020 року він отримав копію оскаржуваної постанови поштою, яка була надіслана на його адресу відповідачем 20.03.2020 року, тобто з порушенням вимог ст. 285 КУпАП, що підтверджується штемпелем на поштовому конверті про дату його відправки.

Також, посилався на відсутність в його діях умислу на ухилення від сплати митних платежів, оскільки, будучи громадянином двох держав, він подав до митного контролю обидва паспорти, враховуючи те, що автомобіль був придбаний ним на основі документів громадянина Румунії.

На підставі вище викладеного просив визнати незаконною і скасувати постанову у справі про порушення митних правил №1915/40800/19 від 13.03.2020 року, якою його визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 254311,41 грн.

Позивач в судове засідання не з`явився, направив до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, проте від неї до суду надійшов відзив та копії матеріалів справи про ПМП. Відповідно до змісту відзиву відповідач позов не визнає, оскільки не зважаючи на набуття позивачем громадянства Румунії у правових відносинах з Україною він вважається громадянином України і є резидентом, оскільки у нього наявний паспорт громадянина України, а також він має постійне місце проживання в Україні. Таким чином, переміщуючи транспортний засіб через митний кордон України позивач зобов`язаний сплачувати необхідні митні платежі, проте, маючи статус громадянина-резидента, останній вчинив дії спрямовані на ухилення від сплати митних платежів шляхом надання паспортного документу громадянина Румунії. Крім того, під час провадження у справі про порушення митних правил, митним органом була дотримана встановлена законом процедура забезпечено права позивача, а вартість транспортного засобу та відповідно сума митних платежів, що підлягала сплаті і відповідно розмір штрафу розраховано відповідно до вимог закону на підставі Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції від 24.11.2003 №142/5/2092, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за № 1074/8395.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно до ст. 129 Конституції України, ст.ст. 9, 77 КАС України адміністративне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з положень ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається із змісту ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ч. 1 ст. 493 МК України, провадження у справі про порушення митних правил здійснюють, крім випадків, передбачених частинами другою і третьою цієї статті, посадові особи митниці, в зоні діяльності якої було вчинено або виявлено таке порушення.

Відповідно до ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Так, диспозицією ст. 485 МК України передбачено відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Такі дії тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Судом встановлено, що постановою Буковинської митниці ДФС від 13.03.2020 року у справі №1915/40800/19 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 254311,41 грн., що становить 300 відсотків несплаченої суми митних платежів (а/с 17).

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 14.11.2019 року о 12 год. 35 хв. на територію п/п "Порубне-Сірет" м/п "Вадул-Сірет" Чернівецької митниці ДФС в зону митного контролю прибув автомобіль марки "FORD GALAXY", реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням громадянина ОСОБА_1 , який слідував з Румунії до України в приватних справах. Вказаний громадянин до митного контролю надав контрольний талон для проходження митного контролю по "зеленому коридору", а також паспорт громадянина Румунії НОМЕР_2 , виданий 05.12.2017 року уповноваженим органом м.Ботошани (Румунія) на ім`я " ОСОБА_1 ". Відповідно інформації, яка міститься в програмно-інформаційному комплексі "Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення" ЄАІС ДФС встановлено, що громадянин ОСОБА_1 при ввезенні 14.11.2019 року на територію України автомобіля марки "FORD GALAXY", кузов НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 (країна реєстрації - Румунія) через пункт пропуску "Порубне-Сірет" митного поста "Вадул-Сірет" Чернівецької митниці ДФС в режимі тимчасового ввезення терміном до 1 року, намагався використати закордонний паспорт громадянина Румунії НОМЕР_2 , виданий 05. 12.2017 року уповноваженим органом м.Ботошани на ім`я " ОСОБА_1 ".

Відповідно інформації, яка міститься в програмно-інформаційному комплексі "Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення" ЄАІС ДФС та службової записки №168/24-70-20-05/17 від 12.03.2019 року було встановлено, що при перетині митного кордону України в 2018-2019 роках громадянин ОСОБА_1 неодноразово подавав закордонний паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_4 , виданий 10.09.2018 року органом 7317 на ім`я " ОСОБА_1 ". Під час проведення митних формальностей вищевказаний громадянин пред`явив паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_4 , виданий 10.09.2018 року органом 7317.

Згідно поданого до митного контролю паспорта громадянина Румунії НОМЕР_2 , виданого 05.12.2017 року м.Ботошани (Румунія) на ім`я " ОСОБА_1 ", ІНФОРМАЦІЯ_1 , та закордонного паспорта громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_4 , виданого 10.09.2018 року органом 7317 на ім`я " ОСОБА_1 ", ІНФОРМАЦІЯ_1 - " ОСОБА_1 ", ІНФОРМАЦІЯ_1 та " ОСОБА_1 ", ІНФОРМАЦІЯ_1 є однією й тією ж особою.

Згідно листа, який надійшов від Бузовицької сільської ради (02.12.2019 року №432) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно листа Управління Державної міграційної служби України в Чернівецькій області від 06.12.2019 року (вих.№7301.2-11552/73.2-19), гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Російської Федерації, значиться зареєстрованим за місцем проживання: АДРЕСА_1 (паспорт гр. України НОМЕР_5 , виданий 12.02.1997 року Кельменецьким РВ УМВСУ в Че-рнівецькій області). ОСОБА_1 користується паспортом громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_4 , виданим 10.09.2018 року органом 7317. Даний громадянин дозвіл на виїзд на ПМП з України не отримував, інформація про його вихід з громадянства України відсутня.

Отже, у разі ввезення транспортного засобу марки "FORD GALAXY", кузов НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_1 (країна реєстрації -Румунія), 2001 року випуску, тип двигуна - дизель об`ємом 1896 см.куб. на митну територію України відповідно до ч.З ст.380 МК України згідно розрахунку (службова записка Управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання Чернівецької митниці ДФС від 19.11.2019 року вих.№1720/24-70-19-02:09), громадянину України ОСОБА_1 необхідно було б сплатити до Державного бюджету України митні платежі в сумі 84 770 гривень 47 копійок.

З урахуванням наведеного, вищезазначені дії позивача мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, тобто дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

Відповідно до п.1 ст. 2 Закону України «Про громадянство України», якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Таким чином, спірні правовідносини регулюються нормами МК України, Закону України «Про громадянство України», Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», Порядком централізованого оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2013 року №185, а також Порядком розгляду в дипломатичних представництвах або консульських установах України за кордоном клопотань громадян України, які виїхали за її межі тимчасово, про залишення на постійне проживання за кордон, затвердженого наказом Міністерства закордонних справ України від 22.11.1999 року №201.

Документом, що підтверджує постійне проживання громадянина України за кордоном, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон зі штампом «Постійне проживання» або таким написом (з відміткою про дату внесення та із зазначенням посади і прізвища особи, яка його внесла), який скріплюється підписом посадової особи та печаткою відповідного територіального підрозділу Міністерства закордонних справ України або дипломатичного представництва чи консульської установи України за кордон.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 14.11.2019 року позивач був зареєстрованим та проживав за адресою, с.Бузовиця, Кельменецького району, Чернівецької області, будь-які відомості на підтвердження того, що позивач звертався із заявою про виїзд на постійне місце проживання з України матеріали справи не містять, а також відповідно до довідки УДМС в Чернівецькій області позивач документований паспортом громадянина України.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи про ПМП, а також визнаються позивачем у тексті позовної заяви.

У відповідності до вимог ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються : протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта , іншими документами.

Європейський суд з прав людини у справі «Кобець проти України» зазначав, що відповідно до прецедентної практики при оцінці доказів суд керується критерієм «поза розумним сумнівом» та доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.

Так, щодо розміру адміністративного стягнення визначеного в сумі 254311,41 грн., що становить 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, слід зазначити наступне.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 50 МК України, для нарахування митних платежів використовуються відомості, зокрема, про митну вартість товарів.

Статтею 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Згідно матеріалів справи, митним органом не було встановлено відомостей про митну вартість товару (транспортного засобу), який ввозився позивачем тому, при визначенні розміру несплачених митних платежів та адміністративного стягнення, уповноважений орган керувався службовою запискою, відповідно до якої орієнтовна сума митних платежів складає 84770,47 грн.

Зокрема, зі змісту вказаної службової записки слідує, що відомості, щодо митної вартості транспортного засобу є інформативними і не можуть бути повністю достовірними, оскільки митна вартість транспортних засобів залежить від технічних характеристик, комплектації транспортного засобу, ознак, що характеризують ступінь зносу, пошкоджень, дефектів.

При цьому, жодних доказів в підтвердження обґрунтованості визначеного відповідачем розміру несплачених позивачем митних платежів суду не надано.

Таким чином, службова записка митного органу не є належним доказом у справі про порушення митних правил, оскільки не містить точного розрахунку митних платежів по вказаному транспортному засобу.

Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції від 24.11.2003 №142/5/2092, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24.07.2003 за № 1074/8395 (далі - Методика) у пункті 7.35 вказано, що у разі відсутності цінових даних колісних транспортних засобів (далі - КТЗ) у довідковій літературі, зокрема зазначеній у додатку 8, а також у разі наявності обставин, зумовлених змінами економічного стану країни, що супроводжуються різкими коливаннями цін на КТЗ, та в інших випадках, коли застосування довідкових даних є неможливим, допускається використання даних обмеженого ринку КТЗ. У такому випадку інформація про ціни на нові КТЗ чи КТЗ, які були в користуванні, може бути отримана з каталогів, комп`ютерних програм та прайс-листів дилерів виробників і торговельних фірм, а також із спеціалізованих для продажу КТЗ періодичних видань.

Пунктом 7.53.5 Методики, дозволяється використання ресурсів мережі Інтернет, однак довідкові дані, які використовуються під час оцінки отримані з ресурсів мережі Інтернет, повинні бути роздруковані із зазначенням дати отримання інформації і абсолютної URL-адреси і включені у звіт (акт) про оцінку або у висновок експерта (експертного дослідження).

Таким чином, відповідачем не дотримано вимог Методики, посилання на те, що для визначення вартості транспортного засобу використовувались Інтернет ресурси не підтверджується матеріалами справи, не надано підтвердження включення довідкових даних отриманих з ресурсів мережі Інтернет у звіт (акт) про оцінку або у висновок експерта, як і не надано звіту (акту) про оцінку або висновок експерта про визначення митної вартості транспортного засобу.

В службовій записці запропоновано для більш точної інформації, щодо визначення митної вартості автомобіля звернутися до експертів автотоварознавців щодо отримання інформації про комплектацію, ступінь зносу, пошкоджень, дефектів, які впливають на визначення митної вартості товарів та на повноту нарахування митних пошкоджень.

Однак, матеріали справи не містять відомостей щодо звернення митних органів до експертів авто товарознавців.

Натомість, з матеріалів справи про ПМП вбачається, що 14.02.2020 року представник позивача звертався до відповідача з клопотанням про призначення автотоварознавчої експертизи та витребування доказів з Державної прикордонної служби, проте в задоволенні такого клопотання відповідачем було відмовлено, оскільки митний орган вважав достатніми докази, що були наявні у матеріалах справи про ПМП та роз`яснено представнику позивача його право самостійно здобути докази про витребування яких він клопоче.

Таким чином, відповідачем не доведено правильність заявленої митної вартості автомобіля, уповноваженою посадовою особою митного органу, не в повній мірі були виконані вимоги ст. 489 МК України та не встановлено усіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Аналогічні правові позиції містяться у постановах Верховного суду за наслідками розгляду справ від 20.02.2018 року №725/2009/17, від 24.04.2018 року №331/2608/17, від 20.02.2018 року № 725/2009/17.

Оскільки відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови використані докази, які містять в собі припущення щодо вартості транспортного засобу та суми митних платежів, що є неприпустимим, суд приходить до висновку про наявність для повернення справи на додаткову перевірку з метою її повторного розгляду уповноваженим на це органом - Буковинській митниці Держмитслжуби.

У відповідності до положень п. 2 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Таким чином, оскаржувану постанову слід скасувати, а справу направити на новий розгляд Буковинській митниці Держмитслужби з метою усунення виявлених неточностей у протоколі про порушення митних правил.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.7, 8, 9, 245, 283, 284 КУпАП, ст.ст. 90,92, 95, 458, 460, 467, 485 ,489, 493, 494 МК України, ст.ст. 2, 5-10, 14, 72-79, 90, 94, 241-246, 250, 251, 255, 286, 293, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати пстанову Буковинської митниці Держмитслужби від 13.03.2020 року у справі про порушення митних правил №1915/40800/19 якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 485 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 254311,41 грн.

Справу про порушення митних правил №1915/40800/19 за ст. 485 МК України відносно ОСОБА_1 - направити на новий розгляд до Буковинської митниці Держмитслужби.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду або у той самий строк через Першотравневий районний суд м. Чернівці з урахуванням вимог пп. 15.5 п. 15 Розділу 7 Перехідних положень КАС України.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна