Справа № 1440/2277/18
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2020-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 травня 2020 року

Київ

справа №1440/2277/18

адміністративне провадження №К/9901/13378/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Уханенка С.А.,

суддів - Кашпур О.В., Радишевської О.Р.

перевіривши касаційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 січня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

19 травня 2020 року Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області (далі - УМВС України в Миколаївській області) повторно звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 січня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2020 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

У касаційній скарзі УМВС України в Миколаївській області просить поновити пропущений процесуальний строк, посилаючись на те, що вперше до суду касаційної інстанції касаційну скаргу подано вчасно, проте ухвалами Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року та 06 травня 2020 року попередньо подані скарги повернуто особі, яка її подала, через відсутність належним чином засвідченого документа, що підтверджує повноваження представника УМВС України в Миколаївській області на вчинення таких дій. Посилаючись на те, що ухвалу Верховного Суду від 06 травня 2020 року отримано позивачем 12 травня 2020 року, заявник просив суд поновити пропущений строк.

Частиною третьою статті 329 КАС України встановлено, що строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Відповідно до частини четвертої статті 332 КАС України розгляд заяви особи про поновлення строку на касаційне оскарження здійснюється колегією суддів суду касаційної інстанції, склад якої визначений у порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Перевіривши зазначені представником заявником причини пропуску строку на касаційне оскарження та докази, додані на їх підтвердження, з огляду на відсутність зволікання у поданні касаційної скарги після її повернення, колегія суддів дійшла висновку про поновлення строку на касаційне оскарження відповідно до частини третьої статті 329 КАС України.

Аналізуючи доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до УМВС України в Миколаївській області, в якому просила: визнати протиправними дії відповідача щодо ненарахування їй грошового забезпечення за період з 21 травня 2016 року по 15 серпня 2018 року; визнати протиправними дії УМВС України в Миколаївській області щодо невиплати їй грошової компенсації за невикористану відпустку за 2016-2018 роки при звільненні; зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу грошове забезпечення у сумі 137926,60 грн, без урахування (утримання) податків і зборів, що складається з: 125176,60 грн невиплаченого грошового забезпечення у період з 21 травня 2016 року по 15 серпня 2018 року та 12750,00 грн грошової компенсації при звільненні за невикористані щорічні відпустки 2016-2018 років.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 січня 2019 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2020 року, позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність УМВС України в Миколаївській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 21 травня 2016 року по 15 серпня 2018 року. Зобов`язано УМВС України в Миколаївській області провести нарахування та виплату, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та наказу Міністерства внутрішніх справ України від 31 грудня 2007 року №499 «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ», ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 21 травня 2016 року по 12 грудня 2016 року. Зобов`язано відповідача провести нарахування та виплату, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та наказу Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року №260 «Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання», ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 13 грудня 2016 по 15 серпня 2018 року. Визнано протиправною бездіяльність УМВС України в Миколаївській області щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористану у 2018 році відпустку.

У касаційній скарзі заявник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняте нове рішення про відмову у позові.

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

За змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Відомостей про те, що позивач є службовою особою, яка займає відповідальне та особливо відповідальне становище відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України у системному зв`язку з положеннями статті 50 Закону України "Про запобігання корупції" суду касаційної інстанції не надано і у судових рішеннях така інформація відсутня.

Підстав, за яких судові рішення, постановлені у зазначеній справі, можливо віднести до випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, судом касаційної інстанції не встановлено і заявник на такі не посилається.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з пунктом 8 частини другої якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та, у визначених законом випадках, - на касаційне оскарження судового рішення.

Зазначена конституційна норма кореспондується з положеннями частини першої статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Отже, оскаржуючи судове рішення, прийняте у справі незначної складності, заявник не зазначає виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки вмотивованості підстав, визначених частиною четвертою статті 328 КАС України, тому у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд

У Х В А Л И В :

1. Поновити Управлінню Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області процесуальний строк на касаційне оскарження рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 січня 2019 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2020 року.

2. У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 січня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

3. Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: С.А. Уханенко

Судді: О.В. Кашпур

О.Р. Радишевська