Справа № 826/7795/18
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2020-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2020 року м. Київ № 826/7795/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючої судді - Добрівської Н.А.,

розглянувши в спрощеному провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Вєнтуріс»
доГоловного управління ДПС у місті Києві
провизнання протиправними та скасування податкового повідомлення- рішення № від 11.01.2018, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вєнтуріс» (далі - позивач, ТОВ «Вєнтуріс») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (далі -ГУ ДФС у м. Києві) про визнання протиправною та скасування податкового повідомлення-рішення № від 11.01.2018.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення контролюючим органом прийнято безпідставно з огляду на те, що позивачем було вчинено всі заходи для недопущення порушення законодавства при реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних: зазначено необхідні реквізити податкових накладних, завчасно відправлено та укладено договір про визнання електронних документів, що свідчить про відсутність вини позивача стосовно пропуску строку реєстрації податкових накладних та протиправності застосування штрафних санкцій.

Відповідач проти позову заперечує мотивуючи свою позицію тим, що під час перевірки ТОВ «Вєнтуріс» встановлено факт несвоєчасної реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, а відтак, оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним та прийняте в межах вимог чинного законодавства.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.06.2018 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін).

Ухвалою суду від 16.03.2020 витребувано від ТОВ «Вєнтуріс»: належним чином завірені копії податкових накладних; належним чином завірені копії квитанцій про неприняття податкових накладних, зупинення їх реєстрації та/або про їх реєстрацію із зазначенням дати. Витребувано від Головного управління ДФС у м. Києві належним чином завірену копію акта №1298/26-15-12-07-20 від 07.11.2017, на підставі якого прийнято оскаржуване рішення.

На виконання ухвали від 16.03.2020 позивачем надано відповідні документи.

Оскільки на день розгляду справи Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві перебуває в стані припинення (запис від 01.08.2019) у зв`язку з реорганізацією податкового органу на підставі Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 №537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» та розпорядження Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №682-р «Питання Державної податкової служби», суд, з урахуванням змісту позовних вимог та доводів, наведених на їх обґрунтування, дійшов висновку про необхідність здійснення на підставі статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України заміни первісного відповідача - Головне управління ДФС у м. Києві на його процесуального правонаступника - Головне управління ДПС у м. Києві (надалі - ГУ ДПС України).

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд справи в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Ознайомившись із письмово викладеними доводами учасників справи, дослідивши подані документи і матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено такі обставини.

ГУ ДФС у м. Києві проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ «Вєнтуріс» за період січень - вересень 2017 року, за результатами якої складено акт №12981/26-15-12-07-20 від 07.11.2017.

Згідно з висновками акта перевірки, позивачем порушено граничні строки реєстрації податкових накладних за період січень - вересень 2017 року в єдиному реєстрі податкових накладних на суму ПДВ 147608,47 грн, визначених пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України.

На підставі висновків вказаного акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 11.01.2018, яким згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 36314,97 грн застосовано штраф в розмірі 10% у сумі 3631,50 грн; за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ 33,60 грн застосовано штраф в розмірі 20% у сумі 6,72 грн; за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 31 до 60 календарних днів на суму ПДВ 42684,82 грн застосовано штраф в розмірі 30% у сумі 12805,45 грн; за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 61 і більше календарних днів на суму ПДВ 68575,08 грн застосовано штраф в розмірі 40% у сумі 27430,03 грн.

Не погджуючись із податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його в адміністративному порядку до Державної фіскальної служби України, яка своїм рішенням №12416/6/99-99-11-03-01-25 залишила скаргу без задоволення, а податкове повідомлення-рішення - без змін.

Аналізуючи доводи позивача та заперечення відповідача, з урахуванням наданих ними доказів, суд бере до уваги таке.

Як стверджує позивач, починаючи з травня 2017 року складені ним податкові накладні, направлялись на реєстрацію, однак не були прийняті ГУ ДФС у м.Києві.

22.05.2017 ТОВ «Вєнтуріс» отримало від ГУ ДФС у м. Києві повідомлення про виникнення спірних питань, пов`язаних з автентичністю податкових документів в електронному вигляді від 22.05.2017, в якому ГУ ДФС у м.Києві за результатами опрацювання податкових накладних в електронному вигляді дата виписки: з 0Е05.2017 по 31.05.2017 року. Вказаним повідомленням контролюючий орган вказує на виникнення спірних питань, пов`язаних з автентичністю податкових документів в електронному вигляді, часом їх відправлення, а також коректністю ключової інформації, зважаючи на доцільність дослідження наступних обставин: достовірність та коректність ключової інформації, що міститься в електронному документі, в розрізі його походження, призначення та правового змісту; документальне та фактологічне підтвердження відомостей, зазначених в електронних документах; коректність інформації, викладеної в електронних документах, з урахуванням специфіки кожної окремо взятої господарської операції - умов перевезення, зберігання визначених категорій товарів, індивідуального змісту наданих послуг. Як зазначено ГУ ДФС у м. Києві, відповідно до пункту 74.2 статті 74 Податкового кодексу України з 01.04.2017 в тестовому режимі працює система моніторингу відповідності ПН/РК критеріям оцінки ступеня ризиків (СМКОР) і за результатами опрацювання ПН/РК СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах відповідно до УКТЗЕД. З метою врегулювання спірних питань, ГУ ДФС у м. Києві запропонувало платнику з`явитись до ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м.Києві або до ГУ ДФС у м.Києві та надати відповідні пояснення та документи. Також, до повідомлення додано Додаткову угоду, яка є непідписаною сторонами.

Так, згідно пункту 74.2 ст.74 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час виникнення правовідносин) з квітня 2017 року запроваджено систему автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН (далі - СМКОР), яка з 01.07.2017 працює у повноцінному режимі.

В Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) здійснюється проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування (далі - ПН/РК) критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких ПН/РК в ЄРПН (далі - Моніторинг).

СМКОР побудовано з використанням критеріїв, визначених та затверджених наказом Міністерства фінансів України (далі - Мінфін) від 13.06.2017 №567 «Про затвердження Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, та Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 16.06.2017 за №753/30621 (далі - Наказ №567).

СМКОР здійснюється Державною фіскальною службою України (далі - ДФС) на підставі аналізу даних звітних показників платника податку, наявної податкової інформації, а також інформації, поданої платником податку за формою згідно з додатком до Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Критерії оцінки), яка відображає специфіку господарської діяльності платника податку окремо по кожному виду економічної діяльності (Таблиця даних платника податку), якщо комісією ДФС прийнято рішення про врахування такої інформації.

У разі, якщо за результатами Моніторингу встановлено, що ПН/РК відповідає умовам, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки, реєстрація такої ПН/РК зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України.

Як наголошує позивач, з 22.05.2017 договір про визнання електронних документів був «заблокований» і реєстрація податкових накладних була неможливою.

Оскільки система автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (СМКОР) почала діяти в повноцінному режимі тільки з 01.07.2017 тому у контролюючого органу були відсутні підстави застосовувати вищезазначені положення з 22.05.2017.

Як заначає позивач, після надання вказаних в повідомленні документів органу ДФС директор ТОВ «Вєнтуріс» був присутній на засіданнях двох робочих груп в приміщенні ГУ ДФС м. Києва з розгляду спірного питання щодо блокування Договору про визнання електронних документів. Не дочекавшись жодних повідомлень чи результатів перевірки ТОВ «Вєнтуріс» звернувся до сервісу «Пульс» ДФС України зі скаргою про фактичне блокування господрськох діяльності підприємства.

Відповідно до пункту 9 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Українивід 29.12.2010 №1246 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є:

1) наявність помилок під час заповнення податкової накладної;

2) відсутність в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;

3) факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;

4) порушення вимог щодо наявності суми податку, обчисленої відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року);

5) порушення вимог, установлених пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 1 Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв`язку, затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 №233, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 16.04.2008 за №320/1501:

- квитанція про одержання податкового документа в електронному вигляді (перша квитанція) - електронний документ, що формується програмним забезпеченням органів ДПС та засвідчує факт і час одержання податкового документа в електронному вигляді;

- квитанція про приймання податкового документа в електронному вигляді (друга квитанція) - електронний документ, що формується програмним забезпеченням органів ДПС та засвідчує факт та час приймання (неприймання) податкового документа в електронному вигляді у базу даних органів ДПС.

Відповідно до підпунктів 7.3-7.6 пункту 7 розділу ІІІ вказаної Інструкції №233 при поданні податкових документів в електронній формі телекомунікаційними каналами зв`язку платник податків та органи ДПС повинні додержуватися такого порядку:

- після одержання від платника податків податкового документа в електронному вигляді органи ДПС проводять його розшифрування, перевірку ЕЦП, перевірку відповідності електронного документа затвердженому формату (стандарту);

- перша квитанція є підтвердженням платнику податків передачі його податкових документів в електронному вигляді до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв`язку. Ця квитанція надсилається органами ДПС на електронну адресу платника податків, з якої було надіслано податкову звітність. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС. Якщо на електронну адресу платника податків не надійшла перша квитанція, то податковий документ вважається неодержаним;

- підтвердженням платнику податків прийняття його податкових документів до бази даних ДПС є друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, в якій визначаються реквізити прийнятого податкового документа в електронній формі, відповідність податкового документа в електронній формі затвердженому формату (стандарту) електронного документа, результати перевірки ЕЦП, інформація про платника податків, дата та час приймання, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова звітність, та дані про відправника квитанції. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв`язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС;

- якщо надіслані податкові документи сформовано з помилкою, то платнику податків надсилається друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття податкових документів в електронному вигляді із зазначенням причин. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв`язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС.

Враховуючи викладене, реєстрація податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних є обов`язком платника податків, який кореспондується з обов`язком центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову та митну політику, прийняти та зареєструвати надану платником податку-продавцем податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Як свідчать матеріали спнрави, позивач протягом тривалого часу з травня по вересень 2017 року намагався укласти з контролючим органом договір про визнання електронних документів, що підтверджується договорами: №1 від 07.06.2017, №1 від 15.06.2017, №2 від 18.06.2017, №1 від 07.06.2017, №4 від 26.06.2017, №5 від 26.06.2017, №6 від 26.06.2017, №1 від 30.06.2017, №1 від 07.06.2017, №8 від 03.07.2017, №1 від 04.07.2017, №8 від 03.07.2017, №1 від 04.07.2017, №10 від 05.07.2017, №12 від 07.07.2017, №12 від 09.07.2017, №1 від 10.07.2017, №1 від 12.07.2017, №1 від 13.07.2017, №1 від 14.07.2017, №1 від 18.07.2017, №1 від 20.07.2017, №1 від 27.07.2017, №22 від 01.08.2017, №22 від 04.08.2017, №22 від 10.08.2017, №25 від 21.08.2017, №27 від 10.08.2017, №28 від 15.09.2017.

Згідно отриманих квитанцій, вищезаначені договори контролюючим органом прийнято не було та зазначено, що для укладання догоовру про визнання електронних документів необхідно виконати вимоги розділу 3 Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв`язку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 №233.

Проте, які саме вимоги розділу 3 Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв`язку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 №233 зазначено не було.

Разом з тим, згідно квитанції №2 від 20.09.2017 договір №29 про визнання електронних документів було укладено 19.09.2017.

Згідно квитанції № від 21.09.2017 позивачем зареєстрованно податкову накладну №32 від 22.05.2017; квитанції № від 21.09.2017 - податкову накладну №24 від 19.05.2017; квитанції №919520895 від 20.09.2017 - податкову накладну №25 від 19.05.2017; квитанції № від 21.09.2017 - податкову накладну №42 від 24.05.2017; квитанції № від 21.09.2017 - податкову накладну №43 від 25.05.2017; квитанції № від 21.09.2017 - податкову накладну №46 від 31.05.2017; квитанції № від 21.09.2017 - податкову накладну №47 від 31.05.2017; квитанції № від 21.09.2017 - податкову накладну №48 від 31.05.2017; квитанції № від 21.09.2017 - податкову накладну №49 від 31.05.2017; квитанції № від 21.09.2017 - податкову накладну №50 від 31.05.2017; квитанції № від 20.09.2017 - податкову накладну №1 від 07.08.2017; квитанції № від 20.09.2017 - податкову накладну №2 від 17.08.2017; квитанції № від 21.09.2017 позивачем зареєстрованно податкову накладну №3 від 31.07.2017; квитанції № від 20.09.2017 - податкову накладну №3 від 18.08.2017; квитанції № від 20.09.2017 - податкову накладну №4 від 22.08.2017; квитанції № від 20.09.2017 - податкову накладну №5 від 22.08.2017; квитанції № від 20.09.2017 - податкову накладну №6 від 22.08.2017; квитанції № від 20.09.2017 - податкову накладну №1 від 21.07.2017; квитанції № від 20.09.2017 - податкову накладну №7 від 30.08.2017; квитанції № від 20.09.2017 - податкову накладну №2 від 21.07.2017; квитанції № від 20.09.2017 - податкову накладну №8 від 31.08.2017; квитанції № від 20.09.2017 - податкову накладну №2 від 07.06.2017; квитанції № від 20.09.2017 - податкову накладну №4 від 25.07.2017; квитанції № від 20.09.2017 - податкову накладну №9 від 31.08.2017; квитанції № від 20.09.2017 - податкову накладну №4 від 22.06.2017; квитанції № від 20.09.2017 - податкову накладну №5 від 31.07.2017; квитанції № від 20.09.2017 - податкову накладну №5 від 23.06.2017; квитанції № від 20.09.2017 - податкову накладну №6 від 25.07.2017; квитанції № від 20.09.2017 - податкову накладну №6 від 23.06.2017; квитанції № від 20.09.2017 - податкову накладну №7 від 30.06.2017; квитанції № від 20.09.2017 - податкову накладну №8 від 30.06.2017; квитанції № від 21.09.2017 - податкову накладну №40 від 24.05.2017; квитанції № від 21.09.2017 - податкову накладну №9 від 11.05.2017; квитанції № від 20.09.2017 - податкову накладну №12 від 16.05.2017; квитанції № від 20.09.2017 позивачем зареєстрованно податкову накладну №13 від 15.05.2017; квитанції № від 20.09.2017 - податкову накладну №1 від 07.08.2017; квитанції № від 20.09.2017 - податкову накладну №18 від 18.05.2017; квитанції №919254846 від 20.09.2017 - податкову накладну №19 від 18.05.2017; квитанції № від 20.09.2017 - податкову накладну №20 від 19.05.2017; квитанції № від 20.09.2017 - податкову накладну №27 від 19.05.2017; квитанції № від 20.09.2017 - податкову накладну №28 від 19.05.2017; квитанції № від 20.09.2017 - податкову накладну №36 від 22.05.2017; квитанції № від 20.09.2017 - податкову накладну №44 від 25.05.2017; квитанції № від 20.09.2017 - податкову накладну №45 від 29.05.2017; квитанції № від 21.09.2017 - податкову накладну №21 від 19.05.2017; квитанції № від 21.09.2017 - податкову накладну №22 від 19.05.2017; квитанції № від 21.09.2017 - податкову накладну №23 від 19.05.2017; квитанції № від 21.09.2017 - податкову накладну №10 від 11.05.2017; квитанції № від 21.09.2017 - податкову накладну №11 від 13.05.2017; квитанції № від 21.09.2017 - податкову накладну №14 від 18.05.2017; квитанції № від 21.09.2017 - податкову накладну №15 від 18.05.2017; квитанції № від 21.09.2017 - податкову накладну №16 від 18.05.2017; квитанції № від 21.09.2017 - податкову накладну №17 від 18.05.2017; квитанції № від 21.09.2017 - податкову накладну №26 від 19.05.2017; квитанції № від 21.09.2017 - податкову накладну №30 від 22.05.2017; квитанції № від 21.09.2017 - податкову накладну №31 від 22.05.2017; квитанції № від 21.09.2017 - податкову накладну №33 від 22.05.2017; квитанції № від 21.09.2017 - податкову накладну №34 від 22.05.2017; квитанції № від 21.09.2017 - податкову накладну №35 від 22.05.2017; квитанції № від 21.09.2017 - податкову накладну №37 від 23.05.2017; квитанції № від 21.09.2017 - податкову накладну №38 від 23.05.2017; квитанції № від 21.09.2017 - податкову накладну №39 від 23.05.2017.

За визначенням, наведеним у підпункті 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Норми статті 201 Податкового кодексу України регулюють відносини, пов`язані з оформленням і легітимацією податкової накладної. У цій нормі містяться обов`язкові правила щодо форми та порядку заповнення податкових накладних, недотримання яких тягне визнання податкової накладної недійсною; визначено правову природу цього документа, підстави, порядок, умови його складання і надання; встановлено права й обов`язки учасників податкових відносини, пов`язані із складанням, наданням та реєстрацією податкової накладної; передбачено наслідки недотримання обов`язкових вимог щодо форми, змісту та інших дій зі складання, надання та реєстрації податкових накладних.

Положеннями пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Так, у спірній ситуації, податкові накладні ТОВ «Вєнтуріс», складені за період з травня по вересень 2017 року, позивач зареєстрував у Єдиному реєстрі податкових накладних 20 та 21 вересня 2017 року.

Положеннями пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України передбачено, що порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу, розмір якого залежить від кількості днів прострочення.

Отже, допущення платником податку податкового правопорушення щодо недотримання граничного строку реєстрації податкових накладних має наслідком застосування відповідальності у вигляді штрафу, розмір якого залежить від кількості пропущених днів реєстрації.

При цьому, необхідно враховувати, що відповідно до пункту 109.1 статті 109 Податкового кодексу України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Вищенаведені приписи дають підстави для висновку про те, що саме протиправність дії/бездіяльності є обов`язковою умовою для визнання такої дії/бездіяльності правопорушенням.

З системного аналізу наведених положень вбачається, що для вирішення питання про наявність/відсутність підстав для застосування до платника податку відповідальності за затримку реєстрації податкових накладних необхідно встановити причини, що зумовили допущення такого пропуску, та перевірити чи вчинив платник податку усі залежні від нього дії з метою належного виконання податкового обов`язку щодо своєчасної реєстрації таких документів.

Судом встановлено, що в період з травня 2017 року по вересень 2017 року позивач був позбавлений можливості у визначений законодавством строк зареєструвати податкові накладні у Єдиному реєстрі податкових накладних. Реєстрацію податкових накладних, що складені у період з травня 2017 року по вересень 2017 року, ТОВ «Вєнтуріс» здійснило 20 та 21 вересня 2017 року - тобто в той день та наступного дня після отримання відомостей про поновлення дії договору.

Враховуючи викладене, допущення несвоєчасної реєстрації податкових накладних позивачем у даному випадку не мало ознак протиправності з боку позивача та відбулося не з його вини. Такий факт був наслідком незабезпечення умов для виконання позивачем свого податкового обов`язку.

За встановлених обставин у сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість застосування до позивача штрафних санкцій за затримку сплати реєстрації податкових накладних.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини другої статті 129 Конституції України та частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Керуючись ст.ст.2, 5-11, 19, 73-77, 79, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Вєнтуріс» задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 11.01.2018.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вєнтуріс» (, адреса: 08322, Київська область, Бориспольський район, с.Проліски, вул. Промислова, 3, оф.24) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривни 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у місті Києві (, адреса: 01011, м. Київ, Шолуденка, 33/19).

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому в ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено протягом 30 днів з моменту складення повного тексту до суду апеляційної інстанції в порядку, визначеному ст.ст.293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя: Н.А. Добрівська