Справа № 820/2667/16
Суддя: Зеленський В.В.
Дата ухвалення: 2020-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2020 р.Справа № 820/2667/16
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Зеленського В.В.,

Суддів: Чалого І.С. , П`янової Я.В. ,

за участю секретаря судового засідання Олійник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА "ТЕЛЕЦЬ" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2020, головуючий суддя І інстанції: Білова О.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 30.01.20 у справі № 820/2667/16

за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА "ТЕЛЕЦЬ"

про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області (далі за текстом також - позивач) звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА "ТЕЛЕЦЬ" (далі за текстом також - відповідач, ТОВ "АГРОФІРМА "ТЕЛЕЦЬ"), в якому просило застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду шляхом повного зупинення електропостачання до будівель за адресою: Харківська обл., Богодухівський район, смт. Шарівка, вул. Східна, 7, до усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 23 травня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2017 року, позов задоволено. Застосовано до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА "ТЕЛЕЦЬ" заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) шляхом повного зупинення електропостачання із знеструмленням та опечатуванням пристроїв відключення джерел електропостачання до його будівель за адресою: Харківська обл., Богодухівський район, смт. Шарівка, вул. Східна, 7, та заборони їх експлуатації з метою проведення будь-якої діяльності, не пов`язаної з усуненням порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, до повного їх усунення, з покладенням обов`язку щодо забезпечення такого виконання на Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області.

Постановою Верховного Суду від 21.08.2019 касаційну скаргу ТОВ "АГРОФІРМА "ТЕЛЕЦЬ" задоволено частково. Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23 травня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2017 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20 січня 2020 року, повний текст якого складено 30 січня 2020 року, позов задоволено повністю.

До повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, експлуатацію будівель Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА "ТЕЛЕЦЬ", за адресою: Харківська обл., Богодухівський район, смт. Шарівка, вул. Східна, 7, зупинено повністю шляхом їх знеструмлення з опечатуванням пристроїв відключення джерел електропостачання, у зв`язку з чим зобов`язано директора ТОВ «АГРОФІРМА «ТЕЛЕЦЬ» негайно припинити їх використання з метою проведення будь-якої діяльності, не пов`язаної з усуненням порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, з покладенням на Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області обов`язку щодо забезпечення виконання цього рішення в частині здійснення державного нагляду (контролю) за усуненням порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Не погодившись із прийнятим рішенням суду першої інстанції ТОВ «АГРОФІРМА «ТЕЛЕЦЬ» оскаржило його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення ухвалене з викладенням у ньому висновків, які не відповідають обставинам справи, без урахування висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 21.08.2019 у даній адміністративній справі. Зазначає, що з часу складення акту перевірки у 2016 році відповідач усунув недоліки, вказані у приписі №16 від 2.04.2016, і діяльність відповідача не створює загрозу життю і здоров`ю людей. За результатами апеляційного розгляду ТОВ «АГРОФІРМА «ТЕЛЕЦЬ» просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким у позові відмовити повністю.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

21.05.2020 через засоби електронного зв`язку (не через систему "Електронний суд") до суду апеляційної інстанції від імені Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Клопотання про відкладення розгляду справи від імені Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області надійшло на електронну пошту Другого апеляційного адміністративного суду, проте, відповідний файл не підписаний електронним цифровим підписом, що підтверджується актом про відсутність ЕЦП.

Згідно із частинами сьомою, восьмою, десятою статті 44 КАС України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.

Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення форм процесуальних документів відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника). Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Відповідно до частини першої статті п`ятої Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» № 851-IV від 22.05.2003 (далі - Закон № 851) електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис (ч.1 ст.6 Закону № 851).

За правилами частини першої статті сьомої Закону № 851 оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (ч.2 ст.6 Закону № 851).

Отже, оскільки клопотання не містить електронного цифрового підпису, воно не є документом у розумінні зазначених вище норм, а тому у суду відсутні передбачені законом підстави для його розгляду.

Обґрунтувань ненакладення електронного цифрового підпису клопотання, подане від імені Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області, не містить.

Учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи, що на підставі наказу №111 від 13.04.2016 «Про проведення планових перевірок об`єктів», посвідчення на проведення перевірки від 13.04.2016 № 27, Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області проведена планова перевірка щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА "ТЕЛЕЦЬ", за адресою: Харківська область, Богодухівський район, смт. Шарівка, вул. Східна, 7. (а.с.16-22)

За результатами перевірки складено акт № 22 від 29.04.2016 щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки. (а.с.23-37)

У ході перевірки будівлі, в якій Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА "ТЕЛЕЦЬ" провадить господарську діяльність за адресою: Харківська область, Богодухівський район, смт. Шарівка, вул. Східна, 7, було встановлено, що вона експлуатується з порушеннями вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, а саме:

1. Не обладнане системою протипожежного захисту складське приміщення для зберігання грубих кормів відповідно до ДБН В.2.5-56:2014, пункту 1.2, глави 1, розділу V Правил пожежної безпеки в Україні (далі - ППБУ);

2. Не проведено вогнезахисне обробляння дерев`яних конструкцій покрівлі дахових приміщень будівель господарства відповідно до пункту 2.5 глави 2 розділу ІІІ ППБУ;

3. Не проведено замір опору ізоляції і перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання для всіх будівель та приміщень відповідно до пункту 1.20 глави 1 розділу ІV ППБУ;

4. Будівлі не забезпечені захистом від прямих попадань блискавки і вторинних проявів відповідно до вимог ДСТУ Б В 2.5-38:2008 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавко захисту будівель і споруд» пункт 1.21 глави 1 розділу ІV ППБУ;

5. Для всіх будівель і приміщень складського призначення не визначені категорії щодо вибухопожежної та пожежної небезпеки, а також клас зони відповідно до пункту 2.9 глави 2 розділу ІІІ ППБУ;

6. З`єднання жил проводів не здійснено за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів для всіх будівель та приміщень відповідно до пункту 1.6, глави 1, розділу IV ППБУ;

7. Електрощити, групові електрощитки не захищені автономними системами пожежогасіння відповідно до пункту 1.16 глави 1 розділу ІV ППБУ;

11. Приміщення господарства не забезпечено необхідною кількістю вогнегасників довідно до Типових норм належності вогнегасників, затверджених наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 02.04.2004 №151, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 29 квітня 2004 року за N 554/9153 пункт 3.6 глави 3 розділу V ППБУ;

12. Не проведено технічне обслуговування вогнегасників відповідно до вимог наказу Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 02.04.2004 №152 «Правила експлуатації вогнегасників», а також ДСТУ 4297-2004 «Технічне обслуговування вогнегасників. Загальні технічні вимоги», пункту 3.17, глави 3, розділу V ППБУ;

16. З`єднувальні коробки не закриті кришками з негорючих або важкогорючих матеріалів відповідно до пункту 1.17, глави 1, розділу IV ППБУ;

17. Територію господарства не забезпечено зовнішнім протипожежним водопостачанням відповідно до пункту 2.1, глави 2, розділу V ППБУ.

За результатами складеного акту перевірки контролюючим органом на адресу відповідача було винесено припис № 16 від 29.04.2016 про усунення вимог законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки.

Оскільки вимоги припису № 16 від 29.04.2016 ТОВ "АГРОФІРМА "ТЕЛЕЦЬ" виконано не було, позивач звернувся до суду з позовом про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що за відсутності доказів усунення відповідачем в повному обсязі порушень вимог законодавчих та нормативно-правових актів у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, наявні підстави для застосування до відповідача заходів реагування у сфері державного нагляду.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до абзацу другого статті 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" №877-V від 05.04.2007 (далі - Закон України №877-V), державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Статтею 3 Закону України №877-V державний нагляд (контроль) здійснюється, зокрема, за принципом пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров`я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності.

Частиною 4 статті 4 Закону № 877-V визначено, що виключно законами встановлюються вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності.

Згідно із частиною сьомою статті 7 Закону № 877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

Згідно із підпунктом 12 частини 1 статті 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Відповідно до пунктів 1, 4 частини 1 статті 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є зокрема, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами та нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій.

Згідно із частиною другою статті 70 Кодексу цивільного захисту України повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Згідно із пунктом 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1052 від 16 грудня 2015, Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.

Отже, орган, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, у разі виявлення факту недотримання вимог пожежної безпеки, який створює загрозу життю та здоров`ю людей, на підставі акту, складеного за результатами здійснених заходів (перевірок тощо), має звернутися до суду з позовом про застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення експлуатації будівель, споруд.

Виходячи із системного аналізу вищевказаних правових норм, колегія суддів дійшла висновку, що встановлення факту порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, яке створює загрозу життю та здоров`ю людей та у подальшому може призвести до тяжких наслідків у цій сфері, є достатньою підставою для застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень. Адміністративний суд, у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що виявлені органом державного нагляду (контролю) порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей і не були усунуті суб`єктом господарювання, має ухвалити рішення про вжиття відповідних заходів реагування.

Поняття «загроза життю та/або здоров`ю людини» є оціночним поняттям та віднесено до сфери захисту населення, територій, навколишнього природного середовища та майна, функція контролю (нагляду) за чим, зокрема, покладена на позивача, посадові особи якого володіють спеціальними знаннями у цій сфері.

Як убачається із матеріалів справи на підставі акта перевірки позивачем було винесено припис №16 від 29.04.2016.

Вказаний припис не оскаржено та не скасовано у встановленому законом порядку, а відтак він є чинними та підлягає виконанню.

Недотримання вимог пожежної безпеки може призвести до тяжких наслідків, що є неприпустимим, оскільки порушуватиме конституційно закріплені права людей, зокрема тих, які працюють у ТОВ «АГРОФІРМА «ТЕЛЕЦЬ».

Існування (не усунення відповідачем) хоча б одного з порушень, встановлених позивачем, які загрожують життю та здоров`ю людей, вже є самостійною достатньою правовою підставою для застосування до нього заходів реагування.

Вказаний висновок кореспондується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 26.06.2018 у справі № 823/589/16.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що встановлені за наслідком перевірки порушення створюють реальну загрозу життю та здоров`ю людей.

Колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що застосування відповідних заходів реагування є необхідним оперативним та превентивним способом впливу з метою усунення існування загрози життю та здоров`ю людей і застосовується контролюючим органом виключно з метою уникнення заподіяння шкоди життю та здоров`ю людей, тобто має запобіжний характер.

Недодержання суб`єктами господарювання вимог у сфері дотримання вимог пожежної безпеки призводить до невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

Такий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 28.02.2019 у справі №810/2400/18.

Водночас, захід реагування має спонукальний характер, направлений на забезпечення вимог законодавства у сфері охорони праці та носить тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення відповідачем виявлених порушень.

Вказаний висновок кореспондується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 05.12.2018 у справі № 826/13896/16.

Колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що вказані в адміністративному позові порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей - як персоналу об`єкту, так й іншим громадянам, а також особам, які будуть задіяні в їх ліквідації, оскільки при виникненні пожеж (надзвичайних ситуацій) будуть безпосередньо впливати на умови їх ліквідації, строки оповіщення про подію підрозділів ДСНС, порядок евакуації осіб та поширення наслідків надзвичайної ситуації.

Посилання відповідача на те, що виявлені позивачем порушення, які слугували підставою для звернення до суду, були ним частково усунуті після винесення рішення судом першої інстанції, як підставу скасування оскаржуваного рішення, колегія суддів уважає необґрунтованими, виходячи з такого.

Згідно із вимогами пункту 24 частини 1 статті 2 Кодексу цивільного захисту України надзвичайна ситуація - обстановка на окремій території чи суб`єкті господарювання на ній або водному об`єкті, яка характеризується порушенням нормальних умов життєдіяльності населення, спричинена катастрофою, аварією, пожежею, стихійним лихом, епідемією, епізоотією, епіфітотією, застосуванням засобів ураження або іншою небезпечною подією, що призвела (може призвести) до виникнення загрози життю або здоров`ю населення, великої кількості загиблих і постраждалих, завдання значних матеріальних збитків, а також до неможливості проживання населення на такій території чи об`єкті, провадження на ній господарської діяльності.

Відповідно до вимог пункту 3.1 Національного класифікатору ДК 019:2010 "Класифікатор надзвичайних ситуацій", затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 11.10.2010 року №457 (далі - Класифікатор) "Надзвичайна ситуація - порушення нормальних умов життя та діяльності людей на окремій території чи об`єкті на ній або на водному об`єкті, спричинене аварією, катастрофою, стихійним лихом чи іншою небезпечною подією, зокрема епідемією, епізоотією, епіфітотією, пожежею, що призвело (може призвести) до виникнення великої кількості постраждалих, загрози життю та здоров`ю людей, їх загибелі, значних матеріальних утрат, а також до неможливості проживання населення на території чи об`єкті, ведення там господарської діяльності".

Згідно із пунктом 4 частини 1 статті 2 Кодексу цивільного захисту України аварія - небезпечна подія техногенного характеру, що спричинила ураження, травмування населення або створює на окремій території чи території суб`єкта господарювання загрозу життю або здоров`ю населення та призводить до руйнування будівель, споруд, обладнання і транспортних засобів, порушення виробничого або транспортного процесу чи спричиняє наднормативні, аварійні викиди забруднюючих речовин та інший шкідливий вплив на навколишнє природне середовище.

Відповідно до вимог пункту 25 частини 1 статті 2 Кодексу цивільного захисту України небезпечна подія - подія, у тому числі катастрофа, аварія, пожежа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, епіфітотія, яка за своїми наслідками становить загрозу життю або здоров`ю населення чи призводить до завдання матеріальних збитків.

Також, розділом 4 Класифікатору встановлено, що надзвичайна ситуація техногенного характеру це порушення нормальних умов життя та діяльності людей на окремій території чи об`єкті на ній або на водному об`єкті унаслідок транспортної аварії (катастрофи), пожежі, вибуху, аварії з викиданням (загрозою викидання) небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин, раптового руйнування споруд; аварії в електроенергетичних системах, системах життєзабезпечення, системах телекомунікацій, на очисних спорудах, у системах нафтогазового промислового комплексу, гідродинамічних аварій тощо.

Згідно із визначенням ДСТУ 2272-06 "Пожежна безпека. Терміни та визначення основних понять" небезпечним чинником пожежі є прояв пожежі, що призводить чи може призвести до опечення, отруєння леткими продуктами згоряння або піролізу, утравмування чи загибелі людей та (або) до заподіяння матеріальних, соціальних, екологічних збитків. До небезпечних факторів пожежі належать: підвищена температура, задимлення, погіршення складу газового середовища.

Відповідно до пункту 43 частини 1 статті 2 Кодексу цивільного захисту України техногенна безпека - відсутність ризику виникнення аварій та/або катастроф на потенційно небезпечних об`єктах, а також у суб`єктів господарювання, що можуть створити реальну загрозу їх виникнення. Техногенна безпека характеризує стан захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного характеру. Забезпечення техногенної безпеки є особливою (специфічною) функцією захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій.

Згідно із вимогами пункту 33 частини 1 статті 2 Кодексу цивільного захисту України пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю.

Отже, пожежі відносяться до надзвичайних ситуацій, а загроза життю та здоров`ю людей виникає не лише при наявності порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які безпосередньо можуть до неї призвести, але й за наявності інших порушень щодо нездійснення заходів захисту людей від шкідливого впливу небезпечних чинників, які підвищують чи не запобігають ризику розвитку пожеж.

Неусунуті відповідачем порушення, зазначені у приписі №16 від 29.04.2016, свідчать про недотримання ТОВ «АГРОФІРМА «ТЕЛЕЦЬ» вимог Правил пожежної безпеки України, затверджених Міністерством внутрішніх справ України № 1417 від 30.12.2014 (надалі - ППРУ), а саме: пункту 1.2, глави 1, розділу V ППБУ; пункту 2.5 глави 2 розділу ІІІ ППБУ; пункту 1.20 глави 1 розділу ІV ППБУ; пункту 1.21 глави 1 розділу ІV ППБУ; пункту 1.6, глави 1, розділу IV ППБУ; пункту 1.17, глави 1, розділу IV ППБУ; пункту 2.1, глави 2, розділу V ППБУ.

Відповідно до частини другої статті 17 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту здійснює прогнозування спільно із центральними та місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями імовірності виникнення надзвичайних ситуацій, визначає показники ризику та здійснює районування території України щодо ризику виникнення надзвичайних ситуацій.

Приписами пункту 4 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1052 від 16.12.2015, встановлено, що ДСНС відповідно до покладених на неї завдань зокрема здійснює разом із центральними та місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями прогнозування імовірності виникнення надзвичайних ситуацій, визначає показники ризику та здійснює районування території України щодо ризику виникнення надзвичайних ситуацій.

Отже, позивач у даній справі є органом, який здійснює прогнозування імовірності виникнення надзвичайних ситуацій, визначає показники ризику та здійснює районування підвідомчій йому території щодо ризику виникнення надзвичайних ситуацій.

Оскільки частиною першою статті 6 Закону України №877-V визначено, що підставами для здійснення позапланових заходів є, зокрема, перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю), факт виконання/невиконання суб`єктом господарювання порушень може бути встановлено лише за результатами проведення органом державного нагляду (контролю) позапланових заходів (перевірки).

Суд не наділений повноваженнями виконувати функції органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері охорони праці, які в свою чергу є дискреційними, а тому тільки позивач при проведенні перевірки вправі оцінити якість виконаних робіт, спрямованих на усунення порушень.

Щодо листа відповідача від 07.07.2016 № 24 на адресу ГУ ДСНС України у Харківській області, наданого ним разом з касаційною скаргою (т.1 а.с.181), на підтвердження того, що у ТОВ «АГРОФІРМА «ТЕЛЕЦЬ» відсутні порушення законодавства України з питань пожежної безпеки, вказані у приписі №16 від 20.06.20, колегія суддів зазначає, що він не є належним і допустимим доказом, оскільки тільки позивач при проведенні перевірки міг пересвідчитись у його достовірності.

Отже, наданий відповідачем лист не може бути визнаний таким, що беззаперечно свідчить про усунення виявлених порушень та можливість експлуатації будівлі за адресою: Харківська обл., Богодухівський район, смт. Шарівка, вул. Східна, 7, без створення загрози життю та здоров`ю людей.

З огляду на те, що судовим розглядом не було встановлено відсутності порушень, зазначених у позовній заяві, усунення таких порушень не було підтверджене позивачем, колегія суддів уважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для застосування заходів реагування у сфері державного нагляду.

Доводи апеляційної скарги з вищезазначених підстав не спростовують висновків суду першої інстанції.

Крім того, колегія суддів наголошує, що застосування заходів реагування у сфері державного нагляду не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю людей. Застосування заходів реагування є необхідним задля забезпечення пріоритету життя і здоров`я працівників та повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці і мають тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення відповідачем виявлених порушень.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно установив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Ураховуючи, що у задоволенні апеляційної скарги відмовлено у повному обсязі, колегія суддів дійшла висновку, що судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА "ТЕЛЕЦЬ" залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2020 у справі № 820/2667/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.В. Зеленський
Судді І.С. Чалий Я.В. П`янова
Повний текст постанови складено 26.05.2020 року