Справа № 140/4200/20
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2020-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2020 року ЛуцькСправа № 140/4200/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Костюкевича С.Ф.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Заступника керівника Володимир-Волинської місцевої прокуратури до Горішненської сільської ради Горохівського району про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Володимир-Волинської місцевої прокуратури звернувся з позовом до Горішненської сільської ради Горохівського району про визнання протиправною бездіяльності Горішненської сільської ради Горохівського району Волинської області щодо незабезпечення безкоштовним харчуванням дітей із сімей, які отримують допомогу відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», дітей- сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, та дітей з інвалідністю в дошкільному навчальному закладі «Веселка» села Новостав та зобов`язання Горішненську сільську раду вчинити дії, спрямовані на забезпечення безкоштовним харчуванням дітей із сімей, які отримують допомогу відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, та дітей з інвалідністю, у дошкільному навчальному закладі «Веселка» села Новостав Горохівського району Волинської області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час вивчення Володимир-Волинською місцевою прокуратурою стану додержання вимог законодавства про дошкільну освіту у навчальних закладах Горохівського району Волинської області встановлено порушення відповідачем вимог Закону України «Про дошкільну освіту», що потребують вжиття представницьких заходів, та тим, що оскаржувана бездіяльність Горішненської сільської ради порушує інтереси держави в тому, що суперечить та не відповідає законам України, якими держава визначила та взяла на себе гарантовані зобов`язання щодо забезпечення безкоштовним харчуванням соціально незахищених верств дітей, а вказана бездіяльність органу місцевого самоврядування цьому принципу не відповідає.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 25.03.2020 року прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та на підставі частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України) ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

В поданому до суду листі від 09.04.2020 року відповідач позов прокурора визнав в повному обсязі.

Частиною першою статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно із часиною четвертою статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України у разі визнання позову відповідачем повністю або частково суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову повністю або у відповідній частині вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що на підставі рішення Горішненської сільської ради від 26.07.2006 року №2/3 на території с. Новостав створено заклад дошкільної освіти «Веселка» Горішненської сільської ради, засновником якого, відповідно до Статуту, затвердженого сільським головою від 31.08.2006 року №2/3 та погодженого начальником відділу освіти, молоді та спорту Горохівської райдержадміністрації, є Горішненська сільська рада. Вказаний навчальний заклад перебуває у комунальній власності відповідача.

Згідно інформації Горішненської сільської ради №54/2.20-20 від 20.02.2020 року ДНЗ «Веселка» с. Новостав відвідує 17 дітей.

Встановлено, що сім`ї 6 вихованців ДНЗ «Веселка» належать до багатодітних та харчуються по пільговій вартості. У той же час, ДНЗ «Веселка» відвідує 3 дітей із сімей, які отримують допомогу відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», що підтверджується інформацією Управління соціального захисту населення Горохівської районної державної адміністрації від 04.03.2020 року №645/4.12.

Разом з тим, 24.12.2019 року Горішненською сільською радою прийнято рішення №38/7 «Про встановлення розміру батьківської плати за харчування в дошкільному навчальному закладі с. Новостав». Зазначеним рішенням встановлено норми витрат на харчування однієї дитини в день у розмірі 18 (вісімнадцять) гривень. Згідно з п. 2 рішення №38/7 від 24.12.2019 року розмір батьківської плати встановлено в сумі 40 відсотків затвердженої норми витрат на харчування - 7,20 грн. (сім гривень двадцять копійок), для дітей з багатодітних сімей - встановлено плату у розмірі 50 відсотків, тобто 3,60 грн. (три гривні шістдесят копійок) на кожну дитину.

Згідно інформації Горішненської сільської ради №66/2.20-20 від 10.03.2020 року рішення Горішненської сільської ради №38/7 від 24.12.2019 року «Про встановлення розміру батьківської плати за харчування в дошкільному навчальному закладі с. Новостав» є діючим на даний час та на підставі цього рішення здійснюється оплата харчування дітей, які відвідуються ДНЗ «Веселка». Горішненською сільською радою не приймалися будь-які інші рішення, окрім рішення №38/7 від 24.12.2019 року, на підставі яких звільнено від плати за харчування або надано пільгу дітям-сиротам, дітям, позбавленим батьківського піклування, дітям-інвалідам, дітям із сімей, в яких сукупний дохід на кожного члена за попередній квартал не перевищував рівня забезпечення прожиткового мінімуму (гарантованого мінімуму), який щороку установлюється законом про Державний бюджет України для визначення права на звільнення від плати за харчування дитини у державних і комунальних дошкільних навчальних закладах, дітям із сімей, що отримують допомогу відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям».

Наведені обставини стали підставою для звернення заступника керівника Володимир-Волинської місцевої прокуратури в інтересах держави з відповідним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 131-1 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів держави в суді.

Право на звернення прокурора або його заступника до суду в інтересах держави передбачене статтями 2, 23 Закону України «Про прокуратуру» та статтею 53 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до вимог статті 23 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави.

Обираючи форму представництва, прокурор визначає, у чому полягає порушення або загроза порушення інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту.

Згідно із частиною четвертою статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

В даному випадку, охоронюваний законом інтерес полягає в реалізації гарантованого державою права на здобуття дошкільної освіти усіма громадянами та доступність дошкільної освіти. Відповідно, у даному випадку порушено інтереси держави у соціальній та освітній галузі. Оскільки, відсутній орган, уповноважений відповідно до вимог чинного законодавства України, звертатися до суду з позовом про зобов`язання Сільську раду здійснити вищевказані дії, є підстави для відповідного звернення до суду прокурора в інтересах держави.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 53 Конституції України визначено, що кожен громадянин має право на освіту. Держава забезпечує розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної освіти.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про дошкільну освіту» законодавство України про дошкільну освіту базується на Конституції України і складається із Закону України «Про освіту», цього Закону, інших нормативно-правових актів та міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до статей 2 та 4 Закону України «Про освіту» завданням законодавства України про освіту є регулювання суспільних відносин у галузі навчання, виховання, професійної, наукової, загальнокультурної підготовки громадян України. Україна визнає освіту пріоритетною сферою соціально - економічного, духовного і культурного розвитку суспільства. Державна політика в галузі освіти визначається Верховною Радою України відповідно до Конституції України і здійснюється органами державної виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

Згідно із статтею 6 Закону України «Про дошкільну освіту» одним із принципів реалізації дошкільної освіти є доступність для кожного громадянина освітніх послуг, що надаються системою дошкільної освіти.

Статтею 33 Закону України «Про дошкільну освіту» передбачено, що держава забезпечує соціальний захист, підтримку дітей дошкільного віку, особливо дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, дітей з особливими освітніми потребами, а також дітей із малозабезпечених та багатодітних сімей.

У статті 56 Закону України «Про освіту» закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, у підпорядкуванні яких перебувають державні і комунальні заклади освіти, забезпечують безоплатним гарячим харчуванням: дітей-сиріт; дітей, позбавлених батьківського піклування; дітей з особливими освітніми потребами, які навчаються у спеціальних та інклюзивних класах (групах); дітей із сімей, які отримують допомогу відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», які навчаються в закладах дошкільної, загальної середньої, професійної (професійно-технічної) чи фахової передвищої освіти.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про охорону дитинства» місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до їх компетенції, визначеної законом, забезпечують організацію безкоштовного харчування дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, дітей з особливими освітніми потребами, які навчаються у спеціальних і інклюзивних класах, та учнів 1-4 класів загальноосвітніх навчальних закладів із сімей, які отримують допомогу відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям».

Відповідно до абзаців другого та п`ятого частини п`ятої статті 35 Закону України «Про дошкільну освіту» пільгові умови оплати харчування дітей у дошкільних навчальних закладах для багатодітних та малозабезпечених сімей та інших категорій, які потребують соціальної підтримки, надаються за рішенням органу місцевого самоврядування за рахунок коштів місцевого бюджету. Батьки або особи, які їх замінюють, вносять плату за харчування дітей у державному та комунальному дошкільному навчальному закладі у розмірах, визначених органами місцевого самоврядування або відповідними органами управління.

Згідно із абзацом четвертим частини п`ятої статті 35 цього Закону органи місцевого самоврядування та місцеві органи виконавчої влади забезпечують безкоштовним харчуванням дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, дітей-інвалідів, дітей із сімей, які отримують допомогу відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям", які навчаються у державних і комунальних закладах дошкільної освіти.

Законом України «Про дошкільну освіту» визначено, що порядок встановлення плати за харчування дитини у державному та комунальному дошкільному навчальному закладі визначається Кабінетом Міністрів України.

В свою чергу, згідно із пунктом 2.1 Порядку встановлення плати для батьків за перебування дітей у державних і комунальних дошкільних та інтернатних навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України №667 від 21.11.2002, відповідно до статті 35 Закону України "Про дошкільну освіту" батьки або особи, які їх замінюють, вносять плату за харчування дітей у державному та комунальному дошкільному навчальному закладі в розмірах, визначених місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування або підприємствами, організаціями та установами, які перебувають у державній (комунальній) власності і мають у своєму підпорядкуванні дошкільні навчальні заклади.

Пунктом 2.4 цього Порядку передбачено що, від плати за харчування дітей відповідно до Закону України «Про дошкільну освіту» звільняються батьки дітей та особи, які їх замінюють, із сімей, що отримують допомогу відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям».

Тобто, ненадання безкоштовного харчування дітям із малозабезпечених та багатодітних сімей у закладі дошкільної освіти «Веселка» Горішненської сільської ради суперечить вимогам Закону України «Про дошкільну освіту», якими встановлено пільгові умови в оплаті за харчування дітей цієї категорії.

Згідно зі статтею 4 Конвенції про права дитини, прийнятої Резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989, яка набула чинності 02.09.1990, ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.09.1991, держави - учасниці Конвенції вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних та інших заходів для здійснення прав, визнаних у цій Конвенції. Щодо економічних, соціальних і культурних прав держави - учасниці вживають таких заходів у максимальних рамках наявних у них ресурсів і при необхідності в рамках міжнародного співробітництва.

Відповідно до статті 2 Конвенції держави-учасниці поважають і забезпечують всі права, передбачені цією Конвенцією, за кожною дитиною, яка перебуває в межах їх юрисдикції, без будь-якої дискримінації незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров`я і народження дитини, її батьків чи законних опікунів або яких-небудь інших обставин. Держави-учасниці вживають всіх необхідних заходів для забезпечення захисту дитини від усіх форм дискримінації або покарання на підставі статусу, діяльності, висловлюваних поглядів чи переконань дитини, батьків дитини, законних опікунів чи інших членів сім`ї.

Відповідно до частини другої статті 3 Конвенції держави-учасниці Конвенції зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, закріплено, що дитина, внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.

Згідно з частиною другою статті 6 Конвенції держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

Таким чином, бездіяльність відповідача у частині неприйняття ним рішення про звільнення від плати за харчування дітей, які відносяться до пільгових категорій відповідно до Закону України «Про дошкільну освіту» і Закону України «Про охорону дитинства», суперечить вимогам чинного законодавства, з чим погодилась і сільська рада у поданому суду відзиві яким фактично визнала позов, а тому позовні вимоги Володимир-Волинської місцевої прокуратури мають бути задоволені.

Доказів на спростування вказаних обставин матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Приписами частини четвертої статті 47 КАС України визначено, що відповідач має право визнати позов повністю або частково, подати відзив на позовну заяву.

Згідно з положеннями частини першої статті 189 КАС України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання позову відповідачем повністю або частково суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову повністю або у відповідній частині вимог (ч. 4 ст. 189 КАС України).

Частиною п`ятою статті 189 КАС України, яка кореспондується із частиною шостою статті 47 цього Кодексу, визначено, що суд не приймає визнання позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

З огляду на викладене, а також враховуючи те, що відповідач погоджується із пред`явленими у даному позові вимогами, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо визнання позову не суперечать закону і не порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Відтак, суд вважає за можливе прийняти визнання відповідачем даного позову та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до положень ч. 2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, оскільки, позивачем таких витрат не понесено, тому судові витрати не стягуються.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 250, 255, 290, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Горішненської сільської ради Горохівського району Волинської області щодо незабезпечення безкоштовним харчуванням дітей із сімей, які отримують допомогу відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, та дітей з інвалідністю, в дошкільному навчальному закладі «Веселка» села Новостав Горохівського району Волинської області.

Зобов`язати Горішненську сільську раду Горохівського району Волинської області вчинити дії, спрямовані на забезпечення безкоштовним харчуванням дітей із сімей, які отримують допомогу відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», дітей- сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, та дітей з інвалідністю, у дошкільному навчальному закладі «Веселка» села Новостав Горохівського району Волинської області.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статями 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення цього Кодексу. Апеляційна скарга може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач Заступник керівника Володимир-Волинської місцевої прокуратури (45701, Волинська область, місто Горохів, вулиця Паркова, будинок 10а).

Відповідач Горішненська сільська рада Горохівського району Волинської області (45756, Волинська область, Горохівський район, село Горішнє, вулиця Гагаріна, будинок 15, ).

Головуючий-суддя С.Ф.Костюкевич