Справа № 200/2938/20-а
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2020-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про поновлення строку звернення до суду

21 травня 2020 р. Справа №200/2938/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Михайлик А.С. розглянувши в порядку письмового провадження клопотання про поновлення строків звернення із позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про (з урахуванням уточнень):

визнання протиправними дій щодо відмови в призначенні пенсії на пільгових умовах за списком № 1 з 30.09.2009;

визнання протиправними дій щодо невключення до пільгового стажу 13 років 3 місяців періодів роботи з 01.08.1987 по 03.04.1998, з 10.02.1999 по 02.04.2000, з 03.04.2000 по 31.10.2000, з 01.11.2000 по 20.06.2001, з 28.08.2011 по 19.12.2011, з 30.09.2012;

зобов`язання призначити та виплатити пенсію на пільгових умовах за списком № 1 з 30.09.2009;

зобов`язання зарахувати до пільгового стажу роботи за списком № 1 періоди з 01.08.1987 по 03.04.1998, з 10.02.1999 по 02.04.2000, з 03.04.2000 по 31.10.2000, з 01.11.2000 по 20.06.2001, з 28.08.2011 по 19.12.2011, з 30.09.2012 - з дня призначення пенсії.

Частинами 1 та 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна булла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

До позову додано звернення позивача до відповідача від 23.12.2019 щодо розрахунку його пенсії, призначеної з 30.09.2012, у відповідь на що позивач отримав лист від 24.12.2019 № 1751/К-02-01-01, у якому наведено розрахунок пенсії та до якого, крім іншого, було додано розрахунок стажу позивача.

Із даним позовом позивач звернувся до суду 11.03.2020, таким чином, в частині позовних вимог про визнання протиправними дій щодо невключення до пільгового стажу певних періодів роботи з 30.09.2012 та зобов`язання їх зарахувати строк звернення до суду не пропущено.

При цьому, стосовно позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в призначенні пенсії з 30.09.2009 та зобов`язання призначити і виплатити пенсію з 30.09.2009 позивачем не дотримано шестимісячний строк на звернення до суду з моменту, коли позивач дізнався або міг дізнатись про порушення своїх прав.

Позивач надав до суду клопотання про поновлення строку звернення до суду, вмотивоване тим, що рішення відповідача за наслідком розгляду свого звернення у 2009 році не отримував, не є фахівцем в області права, а зі слів відповідача у 2009 році дізнався про необхідність надання додаткових документів у 2012 році. До цього ж, обмеження строку звернення до суду не розповсюджується на позови щодо пенсійного забезпечення осіб.

Також у позові зазначено, що позивач звернувся до відповідача вперше за призначенням пенсії у 2009 року, однак йому було повідомлено про необхідність звернутись після спливу 3 років через недостатність пільгового стажу. Відпрацювавши ще 3 роки позивач звернувся за призначенням пенсії, яку йому призначено з 30.09.2012.

Суд зазначає, що пенсія за своєю правовою природою є єдиним джерелом існування пенсіонера, доходом та власністю (матеріальним інтересом, захищеним статтею 1 Першого протоколу до Конвенції).

У Конституції України закріплено, що людина визнається найвищою соціальною цінністю в Україні, яка є соціальною і правовою державою, в якій визнається і дію принцип верховенства права (статті 1, 3 та 8).

Основний Закон також встановлює, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх, зокрема, у старості та в інших випадках, передбачених законом; це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків фізичних та юридичних осіб, бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (стаття 46).

Право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державною і, за жодних умов не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України (статті 22 та 64).

Згідно з позицією Конституційного Суду України, яка висловлена у Рішенні від 4 червня 2019 року №2-р/2019 за будь-яких обставин сутність права на пенсійне забезпечення як складової конституційного права на соціальний захист не може бути порушена, а законодавче регулювання у цій сфері має відповідати принципам соціальної держави. Конституційний Суд України наголошував на необхідності дотримання вказаних принципів, зокрема, у Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011. Конституційний Суд України виходить також із того, що держава Україна, як учасниця Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права 1966 року, визнає право кожної людини на соціальне забезпечення, включаючи соціальне страхування, і може встановлювати тільки такі обмеження цього права, які визначаються законом, і лише остільки, оскільки це сумісно з природою зазначеного права, і виключно з метою сприяти загальному добробуту в демократичному суспільстві.

Згідно з висновком ЄСПЛ у справі "Гайгузус проти Австрії" якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, в свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності (Gaygusuz v. Austria, заява №17371/90, пункт 39).

Особа вступає в пенсійні правовідносини для реалізації свого права на отримання пенсійного забезпечення, що є її конституційним правом, і такі відносини мають нести безстроковий характер.

При застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та наслідки у вигляді повернення позовної заяви (залишення її без розгляду) на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права (права на призначення пенсії за віком), легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 7 лютого 2019 року у справі № 295/6531/17.

Відносини щодо реалізації конституційного права на соціальний захист у старості між позивачем та пенсійним органом є триваючими, оскільки право на пенсію гарантується державою, є довічним і не може бути обмеженим неправомірними діями або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до статті 46 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії; нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Приймаючи до уваги обставини спору, що виник між сторонами, суд вважає за необхідне поновити строк звернення до суду.

Керуючись ст.ст. 121, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду із позовними вимогами про визнання протиправними дій Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо відмови в призначенні пенсії з 30.09.2009 та зобов`язання призначити і виплатити пенсію з 30.09.2009

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя А.С. Михайлик