Справа № 200/2938/20-а
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2020-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2020 р. Справа№200/2938/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Михайлик А.С. розглянув за правилами спрощеного (письмового) позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про (з урахуванням уточнень):

визнання протиправними дій щодо відмови в призначенні пенсії на пільгових умовах за списком № 1 з 30.09.2009;

визнання протиправними дій щодо невключення з 30.09.2012 до пільгового стажу періодів роботи з 01.08.1987 по 03.04.1998, з 10.02.1999 по 02.04.2000, з 03.04.2000 по 31.10.2000, з 01.11.2000 по 20.06.2001, з 28.08.2011 по 19.12.2011;

зобов`язання призначити та виплатити пенсію на пільгових умовах за списком № 1 з 30.09.2009;

зобов`язання зарахувати до пільгового стажу роботи за списком № 1 періоди з 01.08.1987 по 03.04.1998, з 10.02.1999 по 02.04.2000, з 03.04.2000 по 31.10.2000, з 01.11.2000 по 20.06.2001, з 28.08.2011 по 19.12.2011, з 30.09.2012 - з дня призначення пенсії.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що його зайнятість на роботах, які надають право на отримання пенсії на пільгових умовах в наведені періоди підтверджено відомостями належним чином заповненої трудової книжки, яка є основним документом про підтвердження пільгового стажу позивача. Крім цього, зазначені відомості також підтверджено відомостями уточнюючих пільгових довідок. Також відповідачем протиправно не призначено позивачу пенсію на підставі його звернення з 30.09.2009.

Відповідач проти задоволення заявлених позивачем вимог у наданому суду відзиві заперечував, просив відмовити позивачу в задоволенні позову.

За змістом відзиву позивач не звертався за призначенням пенсії у 2009 року, вперше звернувся у 2012 році. З 30.09.2012 позивачу призначено пенсію, до його пільгового стажу зараховано періоди з 01.02.1993 по 12.03.1998, з 13.08.1999 по 20.06.2001, з 22.08.2011 по 19.12.2011. 10.02.2020 позивач надав відповідачу заяву про перерахунок пенсії до якої додав додаткові документи про стаж, на підставі чого з 01.02.2020 йому перераховано відповідачем пенсію та враховано до пільгового стажу позивача за списком № 1 періоди роботи з 01.08.1987 по 29.11.1991, з 01.12.1991 по 31.12.1991, з 01.01.1992 по 31.01.1993, з 10.02.1999 по 12.08.1999, з 13.08.1999 по 20.06.2001, з 22.08.2011 по 19.12.2011.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17.03.2020 позов залишено без руху, позивачу надано строк на його усунення, ухвалою від 30.03.2020 цей строк продовжено, ухвалою від 21.04.2020 провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду у спрощеному (письмовому) позовному провадженні без виклику сторін. Ухвалою від 21.05.2020 позивачу поновлено строк звернення до суду із позовними вимогами про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в призначенні пенсії з 30.09.2009 та зобов`язання призначити і виплатити пенсію з 30.09.2009.

Згідно з ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 цього Кодексу датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , перебуває на обліку у Маріупольському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області (відповідач), отримує пенсію за віком на пільгових умовах (робота за списком № 1) з 30.09.2012.

Пенсію призначено рішенням відповідача від 23.11.2012 № 618 на підставі заяви від 08.11.2012 № 3434. Заява позивача від 08.11.2012 № 3434 містить відмітку стосовно повідомлення позивача про необхідність надати відповідачу трудову книжку та її копію у строк до 08.02.2013, та надання позивачем трудової книжки 13.11.2012.

За посиланнями позивача він звертався за призначенням пенсії також раніше - 30.09.2009, однак рішення за наслідком цього звернення не отримував.

Відповідно до відомостей підсистеми призначення та виплати пенсії станом на час призначення позивачу пенсії з 30.09.2012 його страховий стаж склав 23 роки 4 місяці 21 день, додаткові роки за списком № 1 (пільговий стаж) - 7 років. До пільгового стажу зараховано періоди роботи позивача з 01.02.1993 по 12.03.1998, з 13.08.1999 по 20.06.2001, з 22.08.2011 по 19.12.2011.

Періоди роботи з 01.08.1987 по 29.11.1991, з 01.12.1991 по 31.01.1993, з 13.03.1998 по 31.03.1998, з 01.04.1998 по 03.04.1998, з 10.02.1999 по 12.08.1999 враховані до страхового стажу позивача, до пільгового не враховані. Рішення відповідача № 618 від 23.11.2012 не містить причин неврахування цих періодів роботи позивача до його пільгового стажу з 30.09.2012.

10.02.2020 позивач надав відповідачу заяву № 1775 про перерахунок пенсії, до якої додав додаткові документи про стаж, на підставі чого відповідачем 10.02.2020 перераховано позивачу пенсію та враховано до його пільгового стажу за списком № 1 періоди роботи з 01.08.1987 по 29.11.1991 (ст. 100), з 01.12.1991 по 31.12.1991 (ст. 100), з 01.01.1992 по 31.01.1993, з 10.02.1999 по 12.08.1999. Під час цього перерахунку відповідачем виключено із пільгового стажу позивача період тривалістю один день - 12.03.1998.

Із даним позовом позивач звернувся до суду 11.03.2020, враховуючи що та відсутність в матеріалах справи будь-яких документів, які б свідчили про направлення відповідачем повідомлень щодо складових призначеної пенсії позивачу (щодо періодів, які включені до його пільгового стажу тощо), окрім листа відповідача від 24.12.2019 № 1751/К-02-01-01, суд вважає, що стосовно позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо невключення до пільгового стажу певних періодів роботи з 30.09.2012 та зобов`язання їх зарахувати строк звернення до суду позивачем не пропущено.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ, ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV (тут і далі Закон № 1058-IV у редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії).

Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону № 1058).

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень цього Закону в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди:

1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення"

2) окремим категоріям працівників залежно від умов праці за результатами атестації робочих місць можуть призначатися пенсії за рахунок коштів підприємств та організацій, але не раніше ніж за 5 років до досягнення віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, в

порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

3) особам, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці та мали або матимуть право на пенсію відповідно до статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсії призначаються за нормами цього Закону, виходячи з вимог

віку та стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно зі ст. 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (тут і далі Закон № 1788-XII у редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії) особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:

а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством;

б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до статті 12 цього Закону право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Згідно з п. а ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.

Частиною 1 статті 44 Закону № 1058 передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року N 22-1, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за N 1566/11846 (тут і далі Порядок № 22-1 у редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії).

Пунктом 5 Порядку № 22-1 передбачено, що днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

У разі, якщо до заяви про призначення, відновлення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис.

Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за пенсією вважається день приймання заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Якщо документи, які необхідно подати додатково, протягом трьох місяців не подані, пенсія призначається, відновлюється за наявними документами. У подальшому при надходженні додаткових документів пенсія перераховується зі строків, передбачених пунктом четвертим статті 45 Закону

Відповідно до п. 7 цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637. За період роботи, починаючи з 01.01.2004, відділ персоніфікованого обліку органу, що призначає пенсію (далі - відділ персоніфікованого обліку), додає довідку із бази даних системи персоніфікованого обліку за формою згідно з додатком 2, а у разі необхідності за формою згідно з додатком 3.

Згідно пункту 38 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Пунктом 43 цього Порядку передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих

документів органом, що призначає пенсію.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

В пункті 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (тут і далі Порядок № 637 у редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії), також закріплено положення, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За п. 20 цього Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Абзацом 1 ч. 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, відповідно до ч. 1 цієї статті кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 72 цього Кодексу доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до змісту ст. 73-76 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідачем заперечується факт звернення позивача у 2009 за призначенням пенсії. Пенсійним органом зазначено, що вперше позивач звернувся із заявою про призначення пенсії у 2012 році, на підтвердження чого надано відповідну заяву позивача.

Позивачем в порушення ч. 1 ст. 77 КАС України не надано суду документів, передбачених ст. 72 КАС України, які б могли бути визнані судом як достатні, достовірні та належні докази його звернення до відповідача за призначенням пенсії у 2009 році. Самі по собі твердження позивача про факт звернення не можуть беззаперечно свідчити про здійснення такого звернення.

Оскільки в ході розгляду справи не підтверджено факт звернення позивача до відповідача із заявою про призначення пенсії у вересні 2009 року, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в призначенні пенсії на пільгових умовах за списком № 1 з 30.09.2009 та зобов`язання його призначити та виплатити позивачу пенсію на пільгових умовах за списком № 1 з 30.09.2009.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо невключення під час призначення пенсії до пільгового стажу позивача 13 років 3 місяців періодів роботи з 01.08.1987 по 03.04.1998, з 10.02.1999 по 02.04.2000, з 03.04.2000 по 31.10.2000, з 01.11.2000 по 20.06.2001, з 28.08.2011 по 19.12.2011 та зобов`язання відповідача зарахувати їх до пільгового стажу роботи позивача за списком № 1 з 30.09.2012 - з дня призначення пенсії суд зауважує наступне.

Відповідно до відомостей підсистеми призначення та виплати пенсії станом на час призначення позивачу пенсії 30.09.2012 до його пільгового стажу було зараховано періоди роботи з 01.02.1993 по 12.03.1998, з 13.08.1999 по 20.06.2001, з 28.08.2011 по 19.12.2011 та визначено, що пільговий стаж позивача за списком № 1 становив 7 років. Таким чином, у задоволенні вказаних позовних вимог слід відмовити в частині періодів з 01.02.1993 по 12.03.1998, з 13.08.1999 по 20.06.2001, з 28.08.2011 по 19.12.2011, оскільки судовому захисту підлягає лише порушено право особи, яке має бути відновлене, в той час як наведені періоди враховані у пільговому стажі роботи позивача від дня призначення пенсії, тобто у цій частині права позивача не порушено.

При вирішенні позовних вимог про визнання протиправними дій щодо невключення з 30.09.2012 до пільгового стажу позивача періодів роботи з 01.08.1987 по 31.01.1993, з 13.03.1998 по 03.04.1998, з 10.02.1999 по 12.08.1999 суд виходить з наступного.

У рішенні відповідача від 23.11.2012 № 618, прийнятим за наслідком розгляду заяви позивача від 08.11.2012 № 3434 про призначення пенсії не повідомлені причини неврахування цих періодів роботи позивача до його пільгового стажу з 30.09.2012.

Трудова книжка позивача містить наступні записи про роботу позивача у цей період в ПрАТ «МЗВМ» (виробниче об`єднання «Ждановважмаш», виробниче об`єднання «Азовмаш», акціонерне товариство «Азов»):

25.10.1983 прийнятий виробничим об`єднанням «Ждановважмаш» в котельно-зварочний цех слюсарем по збірці металевих конструкцій 2 розряду;

01.08.1987 переведений чистильником металу, відливок, заготовок, деталей і виробів 3 розряду;

01.09.1988 переведений чистильником металу, відливок, виробів і деталей 3 розряду;

29.11.1991 звільнений АТ «Азов» за переводом у фірму «Азоввагон»;

01.12.1991 прийнятий ВО «Азовмаш» за переводом у котельно-зварочний цех № 32 фірми «Азоввагон» чистильником металу, відливок, виробів і деталей 3 розряду;

01.02.1993 переведений у тому ж цеху чистильником металу, відливок, виробів і деталей сухим способом, занятий всередні на очистці резервуарів, баків, цистерн всередині дробоструминних камер при роботі у противогазі 3 розряду;

03.04.1998 звільнений АТ «Азов» за власним бажанням;

10.02.1999 прийнятий АТ «Азов» в котельно-зварочний цех № 132 фірми «Азоввагон» чистильником металу, відливок, деталей сухим способом, занятий всередні резервуарів, баків, цистерн всередині дробоструминних камер при роботі у противогазі 3 розряду;

13.08.1999 переведений у тому ж цеху робітником, зайнятим на внутрішній очистці резервуарів, баків, цистерн всередині дробоструминних камер при роботі у скафандрі або противогазі 3 розряду;

20.06.2001 звільнений АТ «Азов» за власним бажанням.

З матеріалів справи вбачається, що при призначенні позивачу з 30.09.2012 пенсії у відповідача була наявна уточнююча пільгова довідка ПАТ «Азовзагальмаш» від 25.10.2012 № 431, відповідно до якої позивач працював повний робочий день на посадах за списком № 1 у період з 01.02.1993 по 12.03.1998, з 13.08.1999 по 20.06.2001, з 22.08.2011 по 19.12.2011. Атестація проводилась за наказами від 12.03.1993 № 55, від 13.08.1999 № 145, від 13.08.2009 № 123.

На заяві позивача від 08.11.2012 № 3434 про призначення пенсії, за наслідком розгляду якої позивачу призначено пенсію з 30.09.2012 визначено, що позивач ознайомлений із необхідністю додатково надати відповідачу трудову книжку та її копію у строк до 08.02.2013, через недостатність наданих для призначення пенсії документів. Зазначено, що 13.11.2012 трудова книжка позивачем надана.

Додана позивачем до заяви про призначення пенсії трудова книжка позивача містила записи про його роботу на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, зокрема, у періоди з 01.08.1987 по 29.11.1991, з 01.12.1991 по 03.04.1998, 10.02.1999 по 20.06.2001, але без зазначення про роботу протягом повного робочого дня у ці періоди.

Відповідно до п. а ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті на відповідних роботах повний робочий день.

При цьому, відповідачем не вимагались від позивача інші документи, зокрема, уточнюючі пільгові довідки щодо роботи у періоди, зокрема, з 01.08.1987 по 29.11.1991, з 01.12.1991 по 03.04.1998, 10.02.1999 по 20.06.2001.

Згідно наданої суду уточнюючої пільгової довідки № 18 ПрАТ «МЗВМ» від 04.02.2020 № 699-90 позивач повний робочий день працював на посадах за списком № 1, у тому числі з 01.08.1987 по 03.04.1998, з 10.02.1999 по 02.04.2000. Атестація проводилась за наказами від 12.03.1993 № 55, від 09.02.1998 № 151. Позивач надав відповідачу заяву № 1775 від 10.02.2020, до якої додав вказану пільгову довідку № 699-90 від 04.02.2020, на підставі чого до пільгового стажу позивача за списком № 1 враховано також періоди роботи з 01.08.1987 по 29.11.1991, з 01.12.1991 по 31.12.1991, з 01.01.1992 по 31.01.1993, з 10.02.1999 по 12.08.1999 та перераховано пенсію з 01.02.2020, а не з 30.09.2012 як вимагає позивач.

При зверненні за призначенням пенсії із заявою від 08.11.2012 № 3434 позивачем не надавалась уточнююча пільгова довідка за періоди роботи з 01.08.1987 по 03.04.1998, з 10.02.1999 по 02.04.2000. Водночас, під час вирішення питання про призначення позивачу пенсії за віком відповідач не запропонував позивачу надати документи, підтверджуючі пільговий стаж роботи, внаслідок чого не у повній мірі виконав обов`язок, визначений п. 5 Порядку № 22-1, письмово повідомити заявки про те, які документи необхідно подати додатково протягом 3 місяців, у разі, якщо до заяви про призначення, відновлення пенсії додані не всі необхідні документи. Крім цього, відповідач також не у повній мірі скористався наданим йому п. 38 Порядку № 22-1 правом вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, оскільки повідомив позивача про необхідність надати лише трудову книжку.

Після звернення за призначенням пенсії 08.11.2012 на вимогу пенсійного органу позивач надав трудову книжку 13.11.2012, таким чином, тримісячний термін на витребування відповідачем додаткових документів не сплив, однак будь-які інші документи відповідач отримати не намагався, а, отже, в порушення п. 43 Порядку № 22-1 питання визначення права позивача на одержання пенсії вирішено відповідачем без всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх документів.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінивши наявні в матеріалах справи у їх сукупності суд під час розгляду даної справи дійшов висновку, що відповідачем безпідставно не враховано з 30.09.2012 до пільгового стажу позивача за списком № 1 періоди його роботи з 01.08.1987 по 31.01.1993, з 13.03.1998 по 03.04.1998, з 10.02.1999 по 12.08.1999, у зв`язку з чим позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо їх неврахування з 30.09.2012 та зобов`язання врахувати з цієї дати, тобто, з дати призначення пенсії, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно частин 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем при поданні позову сплачено судовий збір в розмірі 840,80 грн. Враховуючи часткове задоволення позову та немайновий характер заявлених позовних вимог підлягає присудженню позивачу з бюджетних асигнувань відповідача судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам - у сумі 420,40 грн.

З огляду на викладене вище, на підставі положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про пенсійне забезпечення», Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року N 22-1 та керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо неврахування з 30.09.2012 до пільгового стажу ОСОБА_1 за списком № 1 періодів роботи з 01.08.1987 по 31.01.1993, з 13.03.1998 по 03.04.1998, з 10.02.1999 по 12.08.1999.

Зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області врахувати з 30.09.2012 до пільгового стажу ОСОБА_1 за списком № 1 періоди роботи з 01.08.1987 по 31.01.1993, з 13.03.1998 по 03.04.1998, з 10.02.1999 по 12.08.1999.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з бюджетних асигнувань Маріупольського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або якщо справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п. 3 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України строк на апеляційне оскарження продовжується на строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню короновірусної хвороби (COVID-19).

Згідно з пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Відомості про сторін:

ОСОБА_1 (позивач) - адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ;

Маріупольське об`єднане Управління Пенсійного фонду України Донецької області (відповідач) - 87548, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Зелінського, 27 а, код в .

Суддя А.С. Михайлик