Справа № 640/15462/19
Суддя: Головань О.В.
Дата ухвалення: 2020-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Вн. №27/467
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 травня 2020 року № 640/15462/19

За позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

До Головного управління Держпраці у Київській області

Про визнання протиправною та скасування постанови,

Суддя О.В.Головань

Обставини справи:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління Держпраці у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу № КВ1207/1698/АВ/ТД/ФС-455 від 16.07.2019 року.

Ухвалою суду від 22.08.2019 року відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

19.09.2019 року відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), зареєстрована в якості фізичної особи-підприємця 28.10.2013, основний вид діяльності КВЕД 96.02 Надання послуг перукарнями та салонами краси.

На підставі наказу Головного управління Держпраці у Київській області від 26.06.2019 року № 3123 "Про проведення інспекційного відвідування" доручено організувати проведення інспекційного відвідування на предмет додержання законодавства про працю, не оформлення трудових відносин ФОП ОСОБА_1 .

На підставі вказаного наказу, направлення на проведення інспекційного відвідування від 26.06.2019 р. №1207 інспекторами праці Шевчуком Сергієм Олеговичем та Сафоновим Михайлом Сергійовичем проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , адреса здійснення господарської діяльності: АДРЕСА_2, про що складено акт від 02.07.2019 р. за №КВ1207/1698/АВ інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) фізичної особи-підприємця, яка використовує найману працю.

01.07.2019 р. інспектором праці Сафоновим Михайлом Сергійовичем надано перелік про надання документів від 01.07.2019 р. № 1207, яким зобов`язано ФОП ОСОБА_1 надати документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування до 11 год. 00 хв. 02.07.2019р. Вказаний перелік отримано ОСОБА_4 .

Згідно змісту акту у ході інспекційного відвідування встановлено, що у ФОП ОСОБА_1 були виявлені працівники:

гр. ОСОБА_4 , яка надає послуги для ФОП з 23.06.2019 р. на підставі договору цивільно-правового характеру (який так і не було надано), в той же час з правилами внутрішнього трудового розпорядку ознайомлена, їм підпорядковується, інструктаж з питань охорони праці на робочому місці проходила;

гр. ОСОБА_5 , яка надає послуги для ФОП з 27.06.2019 р., і займає посаду майстра, оформлена за договором в той же час з правилами внутрішнього трудового розпорядку ознайомлена, їм підпорядковується, інструктаж з питань охорони праці на роботі на робочому місці проходила;

гр. ОСОБА_6 , яка працює на ФОП з 23.06.2019 р., займає посаду адміністратора, з правилами внутрішнього трудового розпорядку ознайомлена, їм підпорядковується (зазначену інформацію гр. ОСОБА_6 в ході проведення інспекційного відвідування підписати відмовилася).

Окрім цього, в ході інспекційного відвідування станом на 17 год. 00 хв. 02.07.2019 р. інспекторам праці, жодних документів, що стосуються предмету інспекційного відвідування надано не було. Таким чином, не було надано інформації, яка б спростувала чи підтверджувала належне оформлення персоналу на об`єкті.

Згідно з описом виявлених порушень ФОП ОСОБА_1 порушено:

ч. 1 ст. 21 КЗпП - не укладено трудові договори з працівниками;

ч. 3 ст. 24 КЗпП - не було подано повідомлення про прийняття на роботу працівників до територіальних органів ДФС за місцем обліку як платника ЄСВ;

ПКМУ №413 - допущено до роботи працівників без повідомлення про прийняття на роботу працівників до територіальних органів ДФС.

16.07.2019 р. на підставі акту від 02.07.2019 р. за №КВ1207/1698/АВ інспекційного відвідування Головним управлінням Держпраці у Київській області винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №КВ1207/1698/АВ/ТД/ФС-455, згідно з якою на підставі аб.2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, п. 8 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 р. №509, на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 375 570,00 грн.

Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 - вважає оскаржувану постанову протиправною та просить її скасувати з таких підстав.

Позивач зазначає, що в порушення ст. 7 Закону № 877-V направлення № 1207 від 26.06.2019 не містило посилання на тип заходу (плановий або позаплановий), не містило конкретних підстав з описом порушень та додавання тексту скарги (заяви, звернення), а також не містило конкретний перелік питань, що підлягають перевірці в межах поданої скарги (тобто, не містило предмет здійснення заходу). Отже, у розумінні ст. 7 Закону № 877-V дане направлення не є посвідченням (направленням) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Крім того, відповідачем не надано жодних доказів належного повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи.

Щодо гр. ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , то між ними та позивачем укладені цивільно-правові угоди підряду, умови яких підпадають під дію виключно ЦК України, а виконувані роботи фізичними особами не містять ознак трудових правовідносин.

Відповідач - Головне управління Держпраці у Київській області - проти задоволення позовних вимог заперечив, підтримуючи висновки Акту інспекційного відвідування від 02.07.2019 року № КВ1207/1698/АВ.

Також, відповідач зазначає, що позивачу було направлено лист про розгляд справи більш ніж за п`ять днів до дати розгляду справи про накладення штрафу.

Таким чином, обов`язок відповідача повідомити суб`єкта господарювання про розгляд справи обмежується лише надісланням виклику на розгляд справи. Фактичні обставини одержання надісланого виклику знаходяться за межами компетенції відповідача та не можуть впливати на розгляд справи про накладення штрафу, оскільки відносини між оператором поштового зв`язку та адресатом знаходяться поза контролем відповідача та не залежать від нього.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 р. № 877-V.

Відповідно до статті 1 Закону №877-V державний нагляд (контроль) це - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно з ч. 4 ст. 2 Закону №877-V заходи контролю здійснюються органами ... державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Згідно зі ст. 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім органів доходів і зборів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.

Крім зазначеної норми КЗпП України, інших законів, що визначали б особливості здійснення заходів контролю органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення, немає. Відповідно, положення Закону №877-V застосовуються до здійснення заходів контролю в цілому, без винятків.

Відповідачем у наказі Головного управління Держпраці у Київській області від 26.06.2019 року № 3123 "Про проведення інспекційного відвідування" міститься посилання на наказ Міністерства соціальної політики України від 18.08.2017 р. №1338 "Про затвердження форм документів, що складаються при здійсненні заходів державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, зайнятість та працевлаштування інвалідів"

Вказаний наказ розроблено та затверджено відповідно до п. 4 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, пункту 24 Порядку здійснення державного нагляду за додержанням законодавства про працю, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 р. № 295.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2019 р. у справі №826/8917/17 визнано нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 29.04.2017 року № 295 "Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Згідно з ч. 2 ст. 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

В той же час, наказ Міністерства соціальної політики України від 18.08.2017 р. №1338 виключно затверджує форми документів, а процедури проведення контрольного заходу не містить.

Таким чином, контрольний захід мав проводитися відповідачем у відповідності до загальних положень Закону №877-V.

Згідно з ч. 4 ст. 4 Закону №877-V виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб та форми здійснення заходів здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.

Орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю).

Згідно зі ст. 1, 5, 6 Закону №877-V заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Інспекційні відвідування Законом №877-V не віднесено до планових чи позапланових заходів.

Тобто, відповідачем проведено контрольний захід, не передбачений законодавством.

Вказаних процедурних порушень достатньо для висновку про проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , адреса здійснення діяльності: АДРЕСА_2, з 01.07.2019р. по 02.07.2019 р., про що складено акт від 02.07.2019 р. за №КВ1207/1698/АВ інспекційного відвідування фізичної особи-підприємця, яка використовує найману працю, на порушення положень Закону №877-V, що є достатнім для визнання протиправними та скасування дій та рішень відповідача, що мали місце внаслідок вказаного інспекційного відвідування.

Щодо дотримання вимог Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 р. №509, суд зазначає наступне.

Згідно з аб. 2 ч. 2, ч. 4 ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 6, 7 Порядку №509 про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

В даному випадку відповідач зазначає, що повідомлення про розгляд справи ним було надіслано більш ніж за п`ять днів до дати розгляду справи про накладення штрафу, проте жодних доказів на підтвердження вказаного до суду надано не було.

За таких обставин вимоги п. 6 Порядку №509 не дотримано, і розгляд справи відбувся за відсутності позивача, про якого були відсутні відомості про його належне повідомлення.

Відповідно, позивач був позбавлений можливості надати пояснення та докази щодо обставин проведення контрольного заходу, що є також підставою для визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови.

Крім того, копія наказу та правлення надані були не ФОП ОСОБА_1 , яка була відсутня у салоні на момент відвідування, а ОСОБА_4., яка не уповноважена на вчинення подібних дій від імені позивача. В ході інспекційного відвідування не уповноваженій особі ОСОБА_4. була надана вимога у вигляді Переліку про надання/поновлення документів, тобто позивач була позбавлена можливості надати документи, що стосуються предмету інспекційного відвідування, зазначені у вимозі у встановлений строк.

З огляду на вказані суттєві процедурні порушення, допущені під час проведення контрольного заходу та розгляду справи про накладення штрафу, які є достатніми для висновку про протиправність проведення контрольного заходу, суд не вважає за необхідне надавати оцінку наявності чи відсутності виявленим порушенням законодавства про працю по суті.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З врахуванням викладеного оскаржувана постанова винесена за результатами контрольного заходу, проведеного без передбачених законодавством підстав, на порушення передбаченого Законом №877-V порядку проведення контрольних заходів, без урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення, що є підставою для визнання її протиправною та скасування.

Щодо вимоги про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.

Ст. 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Ч. 7 ст. 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача до суду надано копію договору про надання адвокатом правової допомоги (послуг адвоката) від 01.07.2019 року, укладеного позивачем з адвокатом Шульженко Денисом Юрійовичем, згідно п. 3.1 якого, сторони домовилися, що за надання правової допомоги у справі, визначеній у п.1.1 цього Договору сплачується наступний гонорар: за ведення судової справи у суді першої інстанції, включаючи участь у судових засіданнях - 5070,00 грн. (до постановлення судового рішення про по суті та/або залишення позову без розгляду та/або повернення позову без розгляду та/або закриття провадження у справі та/або відмови у відкритті провадження), який сплачується не пізніше 10 днів з дня укладення цього Договору, зазначена сума складається з підготовки позову - 4000,00 грн., участь у судовому засіданні 1070,00 грн.; ордер, а також роздруківку про підтвердження оплати ФОП ОСОБА_1 5070,00 грн. за надання правової допомоги (послуг адвоката) згідно договору про надання адвокатом правової допомоги (послуг адвоката) б/н від 01.07.2019р.

Проте, як вбачається з договору сума 5070,00 грн. складається з підготовки позову - 4000,00 грн., участь у судовому засіданні 1070,00 грн., враховуючи розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, тобто без проведення судового засідання, суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання представника позивача шляхом стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 241-246, 255, 257-262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Київській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №КВ1207/1698/АВ/ТД/ФС-455 від 16.07.2019 року.

3. Присудити до стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Київській області (04060, м. Київ, вул. Вавілових,10, код 39794214) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) 3750,00 грн. судового збору та судові витрати на правничу допомогу в сумі 4000,00 грн.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Головань

Повний текст рішення

виготовлено і підписано 25.05.2020 р.