Справа № 380/2966/20
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2020-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/2966/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2020 року

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Крутько О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, за участю третьої особи Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області про визнання дій протиправними, зобов`язання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якій позивачі просять суд:

-визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 27.02.2020 №13-2755/16-20-СГ про відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення документації із землеустрою;

-визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 27.02.2020 №13-2753/16-20-СГ про відмову у наданні ОСОБА_2 дозволу на розроблення документації із землеустрою;

-визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 27.02.2020 №13-2754/16-20-СГ про відмову у наданні ОСОБА_3 дозволу на розроблення документації із землеустрою;

-зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області надати дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,5000 га, яка розташована на території Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області, за межами населеного пункту;

-зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області надати дозвіл ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,5000 га, яка розташована на території Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області, за межами населеного пункту;

-зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області надати дозвіл ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,5000 га, яка розташована на території Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області, за межами населеного пункту;

Позовні вимоги позивачі обґрунтовують тим, що відповідачем на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.09.2019 у справі №1.380.2019.002442 прийнято накази від 27.02.2020 за №13-2755/16-20-СГ, №13-2753/16-20-СГ, №13-2754/16-20-СГ про відмову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у наданні дозволів на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок, розташованих на території Грибовицької сільської ради Жовківського району, орієнтований розмір земельної ділянки 1,5000 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, з огляду на те, що земельні ділянка належить до комунальної власності. Місце розташування земельної ділянки не відповідає вимогам Земельного кодексу України, саме ч.4 ст.122 Земельного кодексу України, оскільки знаходиться не на території дії повноважень Головного управління Держгеокадастру у Львівській області щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності. Позивачі вважають, що відмова у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення спір них земельних ділянок, які викладені у наказах відповідача від 27.02.2020р. №13-2755/16-20-СГ, №13-2753/16-20-СГ та №13-2754/16-20-СГ, як причина відмови, не відповідає чітко встановлено му частиною 7 статті 118 ЗК України переліку підстав для відмови у наданні дозволу на розроб лення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Позивачі також зазначають, що відповідно до наданої Відділом у Жовківському районі Головного управління Держгеокада стру у Львівській області у листі від 16.04.2019 року №593/405-19-0.23 інформації щодо земельної ділянки, яка розташована в межах кадастрової зони :26:000, що надається Державним ка дастровим реєстратором і територіальним органом нижчого рівня територіальному органу, зазначені у клопотанні ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 земельні ділянки, станом на дату їх розгляду, були визначені за формою вла сності на землю, як державна власність.

Таким чином посилання відповідача на те, шо спірна земельна ділянка щодо якої з дозволом на розроблення проекту землеустрою звернулися позивачі належить до комунальної форми власності, а відтак місце розташування земельної ділянки не відповідає вимогам Земельного кодексу України, а саме частині 4 статті 122 Земельного кодексу, оскільки знаходяться не на території дії по вноважень Головне управління Держгеокадастру у Львівській області щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності, є незаконним та необґрунтованим.

Ухвалою від 21.04.2020 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі.

Відповідач подав до суду відзив на позов, в якому зазначає, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19.09.2019 у справі №1.380.2019.002442, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2020, позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, за участю третьої особи Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області про визнання дій протиправними, зобов`язання до вчинення дій, задоволено частково. Визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Львівській області у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність орієнтованою площею 1,5000 га, яка розташована на території Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області за межами населеного пункту, викладену у листі від 18.04.2019 року № Н-2436/0-2263/0/37-19. Визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Львівській області у наданні ОСОБА_2 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність орієнтованою площею 1,5000 га, яка розташована на території Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області за межами населеного пункту, викладену у листі від 18.04.2019 року № Л-2434/0-2265/0/37-19. Визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Львівській області у наданні ОСОБА_3 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність орієнтованою площею 1,5000 га, яка розташована на території Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області за межами населеного пункту, викладену у листі від 17.04.2019 року № Н-2431/0-2237/0/37-19. Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Львівській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 23.05.2018 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,5000 га, яка розташована на території Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області. Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Львівській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_2 від 23.05.2018 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,5000 га, яка розташована на території Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області. Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Львівській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 23.05.2018 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,5000 га, яка розташована на території Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області.

На виконання вказаного вище рішення суду, Головне управління Держгеокадастру у Львівській області повторно розглянуло клопотання позивачів про надання дозволу кожному на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,5000 га, яка розташована на території Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області. При повторному розгляді клопотань позивачів, відповідачем встановлено, що згідно викопіювання з кадастрової карти (плану) № НВ-020, № НВ-020, НВ-020 від 26.02.2020, земельні ділянки орієнтовною площею 1,5000 га, які розташовані на території Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області, з дозволом про розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність для ведення особистого селянського господарства яких звернулися позивачі, знаходяться в межах населеного пункту с. Великі Грибовичі Жовківського району Львівської області. Згідно інформації щодо земельних ділянок, які розташовані в межах :26:000, що надана Державним кадастровим реєстратором Відділу у Жовківському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області М.О. Кіцілінським, вказані земельні ділянки, які пропонуються до відведення, перебувають у комунальній формі власності

Таким чином, оскільки місце розташування вказаних вище земельних ділянок не відповідає вимогам Земельного кодексу України, саме ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України, оскільки знаходиться не на території дії повноважень Головного управління Держгеокадастру у Львівській області відповідачем прийнято накази від 27.02.2020 №№13-2755/16-20-СГ, 13-2753/16-20-СГ, 13-2754/16-20-СГ про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою.

Відповідач також зазначає, що рішенням Жовківської районної ради від 20.06.2019 р. №20 встановлені межі села Великі Грибовичі загальною площею 712,6299 га відповідно до статей 173, 174 ЗК України, межа с.Великі Грибовичі зареєстрована в Державному земельному кадастрі 02.07.2019, а відтак станом на момент розгляду клопотань позивачів, спірні земельні ділянки вже знаходилась в межах с. Великі Грибовичі, надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо пропонованих до відведення позивачами земельних ділянок, виходило за межі повноважень, визначених ст. 122 Земельного кодексу України.

Третьою особою подано до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що земельні ділянки, які вказані в графічних матеріалах позивачів, належать до комунальної власності Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області та розпорядником таких земельних ділянок є Грибовицька сільська рада Жовківського району Львівської області, а відтак просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивачів.

07.05.2020 представником позивачів подано до суду заяву за вх.№23106 про відвід судді Крутько О.В. з підстав необ`єктивності та упередженості судді, посилаючись при цьому на пункти 2 та 4 частини 1 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Ухвалою від 08.05.2020 заяву представника позивачів від 06.05.2020 вх.№23106 про відвід судді Крутько О.В. у справі №380/2966/20 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, за участю третьої особи Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання до вчинення дій передано для реєстрації в автоматизованій системі документообігу та визначення судді для розгляду заяви про відвід.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 12.05.2020 у задоволенні заяви представника позивачів про відвід головуючого судді Крутько О.В. в адміністративний справі №380/2966/20 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання до вчинення дій відмовлено повністю.

20.05.2020 представником позивачів подано відповідь на відзив на позовну заяву, в якій зазначає, що аргументи відповідача наведені ним у відзиві на позовну заяву в частині невідповідності місяця розташування об`єкта вимогам законів та невідповідності місця розташування земельних ділянок частини 4 статті 122 Земельного кодексу України є надуманим, безпідставним та необґрунтованим, а оскаржувані накази від 27.02.2020 року №13-2755/16-20-СГ, №13-2753/16-20-СГ, №13/2754/16-20-СГ незаконними, а відтак повинні бути скасовані судом. Крім того, вважає, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.12.2018 року у справі №1340/3982/18 та від 19.09.2019 у справі №1.380.2019.002442, яким зобов`язано ГУ Держгеокадастру у Львівській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 23.05.2018 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтованою площею 1,500 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області за межами населеного пункту - не виконано.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19.12.2018 у справі №1340/3982/18 позов ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 до Головного управління Держгекадастру у Львівської області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру Львівській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 від 23.05.2018 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 1,5 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Грибовицької сільської ради, Жовківського району, Львівської області, за межами населеного пункту.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2019 апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області на рішення у справі № 1340/3982/18 повернуто скаржнику. Відтак, рішення набрало законної сили 12.03.2019.

23.05.2018 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,5000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області за межами населених пунктів.

18.04.2019 року за №Н-2436/0-2263/0/37-19, 18.04.2019 року за №Л-2434/0-2265/0/37-19 та 17.04.2019 року за №Н-2431/0-2237/0/37-19 Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області прийнято рішення про відмову у наданні позивачам дозволів на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність. Рішення обґрунтовані тим, що згідно інформації наданої Відділом у Жовківському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області (лист №593/405-19-0.23 від 16.04.2019) містобудівна документація, схеми землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальної одиниці, проект землеустрою щодо впорядкування території на території Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області не розроблялись.

Не погоджуючись з вказаними відмовами Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, позивачі звернулися до суду з відповідним позовом.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19.09.2019 року у справі №1.380.2019.002442 позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, за участю третьої особи Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області про визнання дій протиправними, зобов`язання до вчинення дій, задоволено частково. Визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Львівській області у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність орієнтованою площею 1,5000 га, яка розташована на території Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області за межами населеного пункту, викладену у листі від 18.04.2019 року № Н-2436/0-2263/0/37-19. Визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Львівській області у наданні ОСОБА_2 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність орієнтованою площею 1,5000 га, яка розташована на території Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області за межами населеного пункту, викладену у листі від 18.04.2019 року № Л-2434/0-2265/0/37-19. Визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Львівській області у наданні ОСОБА_3 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність орієнтованою площею 1,5000 га, яка розташована на території Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області за межами населеного пункту, викладену у листі від 17.04.2019 року № Н-2431/0-2237/0/37-19. Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Львівській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 23.05.2018 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,5000 га, яка розташована на території Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області. Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Львівській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_2 від 23.05.2018 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,5000 га, яка розташована на території Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області. Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Львівській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 23.05.2018 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,5000 га, яка розташована на території Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 залишено без задоволення. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2019 року у справі № 1.380.2019.002442 залишено без змін.

На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.09.2019 у справі №1.380.2019.002442 прийнято накази від 27.02.2020 за №13-2755/16-20-СГ, №13-2753/16-20-СГ, №13-2754/16-20-СГ про відмову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у наданні дозволів на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок, розташованих на території Грибовицької сільської ради Жовківського району, орієнтований розмір земельних ділянок 1,5000 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, з огляду на те, що земельні ділянки належать до комунальної власності. Місце розташування земельних ділянок не відповідає вимогам Земельного кодексу України, саме ч.4 ст.122 Земельного кодексу України, оскільки знаходиться не на території дії повноважень Головного управління Держгеокадастру у Львівській області щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності.

Не погоджуючись з вказаними наказами Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, позивачі звернулися до суду з відповідним позовом.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Статтею 13 Конституції України встановлено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізовується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Приписами статті 80 ЗК України визначено, що суб`єктами права власності на землю є: громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Згідно зі статтею 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Частина 2 статті 22 Земельного кодексу України передбачає, що до земель сільськогосподарського призначення належать: сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги).

При цьому, п."а" ч.3 ст.22 Земельного кодексу України визначено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Відповідно до ст.33 ЗК України земельні ділянки, призначені для ведення особистого селянського господарства, можуть передаватися громадянами у користування юридичним особам України і використовуватися ними для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства без зміни цільового призначення цих земельних ділянок.

Згідно з частинами першою та другою статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема: в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (п. "в" ч. 3 ст. 116 ЗК України).

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання (ч.4 ст. 116 цього Кодексу).

Згідно з пунктом "б" частини першої статті 121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах, зокрема: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування визначені в статті 122 ЗК України.

Частинами 1-5 статті 122 ЗК України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Верховна Рада Автономної Республіки Крим, обласні, районні ради передають земельні ділянки у власність або у користування з відповідних земель спільної власності територіальних громад для всіх потреб.

Районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) ведення водного господарства; б) будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті; в) індивідуального дачного будівництва.

Обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Натомість, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб (ч. 4 ст. 122 ЗК України).

Відповідно до статті 15-1 ЗК України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить, зокрема: а) внесення в установленому порядку пропозицій щодо розпорядження землями державної та комунальної власності, встановлення меж області, району, міста, району в місті, села і селища, регулювання земельних відносин; г) проведення відповідно до законодавства моніторингу земель та охорони земель; ґ) ведення та адміністрування Державного земельного кадастру; є-1) розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 №15 (далі - Положення № 15), визначено, що Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Відповідно до підпунктів 26 та 31 пункту 4 Положення №15 Держгеокадастр здійснює ведення та адміністрування Державного земельного кадастру, інформаційну взаємодію Державного земельного кадастру з іншими інформаційними системами в установленому порядку; розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи.

Згідно з пунктом 7 Положення № 15 Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Зі змісту вищезазначених норм вбачається, що саме Держгеокадастр та його територіальні органи уповноважені розпоряджатися землями державної власності сільськогосподарського призначення та передавати такі землі у власність або у користування для всіх потреб.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами врегульований ст.118 ЗК України.

Відповідно до частини шостої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Метою надання цих матеріалів є необхідність її ідентифікації відповідачем для перевірки відповідності місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Від перевірки вказаних підстав залежить рішення відповідача про надання чи відмову в надані дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

При цьому, частина шоста статті 118 ЗК України дає вичерпний перелік цільових призначень, за якими можуть безоплатно передаватися у власність земельні ділянки: для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації.

Згідно з частиною сьомою статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Із системного аналізу норм земельного законодавства вбачається, що при вирішенні клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, уповноважений на це орган в контексті норм частин 6-7 статті 118 Земельного кодексу України повинен перевірити відповідність бажаного місця розташування земельної ділянки схемі землеустрою і техніко-економічним обґрунтуванням використання та охорони земель адміністративно-територіальної одиниці, проектам землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затвердженим у встановленому законом порядку; відповідність бажаного місця розташування земельної ділянки містобудівній документації (у разі її надання для містобудівних потреб).

Судом встановлено, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.09.2019 року справі №1.380.2019.002442 Головне управління Держгеокадастру у Львівській області повторно розглянуло клопотання позивачів про надання дозволу кожному на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,5000 га, яка розташована на території Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області.

Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, реалізовуючи надані йому чинним законодавством повноваження щодо розпорядженнями землями сільськогосподарського призначення державної власності, під час розгляду заяв ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 встановив, що бажані ними земельні ділянка орієнтовною площею 1,5000 га, які розташовані на території Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області є земельними ділянками, що належать до комунальної форми власності, а відтак місце розташування земельних ділянок не відповідає вимогам Земельного кодексу України, саме ч.4 ст.122 Земельного кодексу України.

Вказані обставини зумовили прийняття Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області наказів від 27.02.2020 №13-2755/16- 20-СГ, 13-2753/16-20-СГ, 13-2754/16-20-СГ про відмову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою, оскільки земельні ділянки знаходиться не на території дії повноважень Головного управління Держгеокадастру у Львівській області щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності.

Дослідивши матеріали справи суд встановив, що вказана вище інформація про те, що земельні ділянки, які пропонуються до відведення, знаходяться в межах населеного пункту с. Великі Грибовичі Жовківського району Львівської області та перебувають у комунальній формі власності підтверджується належними й допустимими доказами, а саме доданою відповідачем до відзиву на позовну заяву викопіюванням з кадастрової карти (плану) № НВ-020, № НВ-020, НВ-020 від 26.02.2020 та інформацією щодо земельних ділянок, які розташовані в межах :26:000, що надана Державним кадастровим реєстратором Відділу у Жовківському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області М.О. Кіцілінським (а.с.97-107).

Суд враховує, що відповідно до статті 3 Закону України "Про Державний земельний кадастр" від 7 липня 2011 року № 3613-VI, Державний земельний кадастр базується на таких основних принципах: обов`язковості внесення до Державного земельного кадастру відомостей про всі його об`єкти; єдності методології ведення Державного земельного кадастру; об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Державному земельному кадастрі; внесення відомостей до Державного земельного кадастру виключно на підставі та відповідно до цього Закону; відкритості та доступності відомостей Державного земельного кадастру, законності їх одержання, поширення і зберігання; безперервності внесення до Державного земельного кадастру відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру, що змінюються; документування всіх відомостей Державного земельного кадастру.

Статтею 20 Закону № 3613-VI визначено, що відомості Державного земельного кадастру є офіційними.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. № 1051 затверджено Порядок ведення Державного земельного кадастру (далі - Порядок № 1051).

Відповідно пунктів 162, 181, 47 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру», відомості Державного земельного кадастру надаються державними кадастровими реєстраторами, зокрема у формі викопіювання з картографічної основи Державного земельного кадастру, кадастрової карти (плану).

Викопіювання з картографічної основи Державного земельного кадастру, кадастрової карти (плану) містить:

пояснення умовних позначень;

частину ортофотоплану у масштабі 1:5000 або в іншому масштабі, який забезпечує чітке відображення всіх елементів картографічної основи Державного земельного кадастру та відображених на ній відомостей Державного земельного кадастру;

відомості про Класифікатор об`єктів адміністративно-територіального устрою України ДК 014-97 (КОАТУУ), найменування та межі адміністративно- територіальних одиниць;

відомості про номери та межі кадастрових зон і кварталів;

відомості про облікові номери та межі масивів земель сільськогосподарського призначення;

відомості про облікові номери та межі обмежень у використанні земель;

відомості про режимоутворюючі об`єкти;

відомості про межі земельних ділянок та кадастровий номер однієї земельної ділянки;

відомості про межі земельних ділянок, які набули статусу архівних.

Викопіювання виготовляється в масштабі, який забезпечує чітке відображення усіх елементів картографічної основи Державного земельного кадастру та відображених на ній відомостей Державного земельного кадастру (зокрема обліковий номер об`єкта Державного земельного кадастру; кадастровий номер земельної ділянки; номер кадастрового кварталу; номер кадастрової зони; найменування адміністративно-територіальної одиниці).

Відповідно до пункту 12 Порядку № 1051, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об`єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом.

Таким чином, відповідач під час розгляду заяв ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , отримав у порядку та у спосіб, що передбачений чинним законодавством, відповідну інформацію щодо земельних ділянок, які пропонуються до відведення (викопіювання з кадастрової карти (плану))

Доказів протилежного, зокрема того, що земельні ділянки, які позивачі бажають отримати у власність, належить до земель сільськогосподарського призначення державної власності, а не до комунальної власності, позивачами до суду не надано.

Суд також враховує, що рішенням Жовківської районної ради від 20.06.2019 р. №20 встановлені межі села Великі Грибовичі.

Межа с. Великі Грибовичі зареєстрована в Державному земельному кадастрі 02.07.2019 (загальною площею 712,6299 га) у відповідності до Закону України «Про Державний земельний кадастр», Постанови Кабінету Міністрів № 1051 від 17 жовтня 2012 р. «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру». Вказане підтверджується витягом з Державного земельного кадастру від 02.07.2019 № НВ-019 (а.с.110).

Постановою Верховного Суду України від 27.09.2017 у справі №391/1955/1-ц встановлено, що межі населеного пункту вважаються встановленими, а органи місцевого самоврядування набувають права розпоряджатися земельними ділянками, які відповідно до розроблених проектів щодо встановлення меж відповідної сільської, селищної, міської ради включаються до їх територій, після встановлення (винесення) меж території населеного пункту в натуру (на місцевість), закріплення меж території межовими знаками та внесення відомостей про земельну ділянку до державного земельного кадастру (АС ДЗК), якщо межі населеного пункті не були встановлені/змінені у іншому порядку передбаченому законодавством, яке діяло на час утворення населеного пункту його розбудови та/ або зміни меж.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин, яким є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр), та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб (ч. 4 ст. 122 ЗК України).

Оцінка встановлених судом фактичних обставин справи в розрізі наведених вище норм закону дає підстави дійти висновку про неможливість надання відповідачем дозволів позивачам на розроблення документації із землеустрою, позаяк згідно з відомостями, внесеними до Державного земельного кадастру (викопіювання з кадастрової карти (плану), бажані позивачами земельні ділянки не відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення державної власності, а належить до земель комунальної власності, а тому, відповідно до ст. 122 ЗК України Головне управління Держгеокадастру у Львівській області не наділене повноваженнями на розпорядження такою категорію земель.

Суд вважає необґрунтованими покликання представника позивачів, що при прийнятті спірних наказів на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.09.2019 у справі №1.380.2019.002442 відповідач повинен був врахувати те, що земельні ділянки при поданні клопотань від 23.05.2018 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ве дення особистого селянського господарства у власність орієнтованою площею 1.5000 га, яка розта шована на території Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області, за межа ми населеного пункту були визначені за формою вла сності на землю як державна власність, оскільки відповідач при вирішенні даного питання правомірно виходив з обсягу наданих йому повноважень на момент вирішення питання про надання дозволів. Відповідач не вправі був прийняти рішення про надання дозволів на відведення земельних ділянок, які належать до комунальної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Окрім того, відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України визначено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з ч.2 ст. 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З наведеного випливає, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Таким чином, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачами способу його захисту способам визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Частинами першою, другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи наведене вище, за результатами розгляду адміністративної справи суд дійшов висновку, що відповідач належними та допустимими доказами підтвердив, що накази від 27.02.2020 №№13-2755/16- 20-СГ, 13-2753/16-20-СГ, 13-2754/16-20-СГ про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою, видані на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, обґрунтовано та розсудливо, з урахуванням всіх фактичних обставин.

Доводи позивачів не спростовують правомірності поведінки відповідача щодо відмови у наданні дозволів на розробку документації із землеустрою, не спростовують правомірності оскаржених наказів та не дають суду підстав для їх скасування.

Таким чином, здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства та наявних у матеріалах справи доказів, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є необґрунтованими, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст.139 КАС України судові витрати позивачам відшкодуванню не підлягають, з огляду на відмову в задоволенні позові.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10,13, 14, 72-77, 139, 241-247, 250, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, за участю третьої особи Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області про визнання дій протиправними, зобов`язання до вчинення дій - відмовити.

Судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який постановив рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Крутько О.В.