Справа № 826/7787/16
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2020-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2020 року м. Київ №826/7787/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Костенка Д.А., розглянув-ши у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Терито-ріального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві (далі - ТУ ДСА), Державної судової адміністрації України (далі - ДСА) про зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

У травні 2016р. позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить:

- зобов`язати ТУ ДСА здійснити перерахунок та виплату заробітної плати позивачу з 26.10.2014 по 28.03.2015, виходячи із розміру посадового окладу, визначеного відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 144 Закону України від 07.07.2010 №2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" в редакції Закону України від 14.10.2014 №1697-VII "Про прокуратуру"; з 29.03.2015, виходячи із розміру посадового окладу, визначеного згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 147 Закону України від 07.07.2010 №2453-VI "Про судоустрій та статус суддів" у редакції Закону України від 12.02.2015 №192-VIII "Про забезпечення права на справедливий суд" з урахуванням усіх надбавок та інших виплат, які нараховуються залежно від розміру посадового окладу, у тому числі з індексацією нарахованої суми та з урахуванням виплачених коштів;

- зобов`язати ДСА забезпечити фінансування і ТУ ДСА виплати позивачу з 26.10.2014 по 28.03.2015, виходячи із розміру посадового окладу, визначеного відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 144 Закону України від 07.07.2010 №2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" в редакції Закону України від 14.10.2014 №1697-VII "Про прокуратуру"; з 29.03.2015, виходячи із розміру посадового окладу, визначеного згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 147 Закону України від 07.07.2010 №2453-VI "Про судоустрій та статус суддів" у редакції Закону України від 12.02.2015 №192-VIII "Про забезпечення права на справедливий суд" з урахуванням усіх надбавок та інших виплат, які нараховуються залежно від розміру посадового окладу, у тому числі з індексацією нарахованої суми та з урахуванням виплачених коштів.

У зв`язку із припиненням повноважень судді, в провадженні якого перебувала дана адміністративна справа і не була ним розглянута, та згідно з протоколом повторного автома-тичного розподілу судової справи між суддями вищевказана справа передана на розгляд судді Костенку Д.А. Розгляд справи розпочався спочатку.

У позовній заяві заявлено клопотання про розгляд справи без участі позивача. До судового засідання учасники справи не прибули, у зв`язку з чим суд продовжив розгляд справи у письмовому провадженні.

Підставою позову зазначено те, що з 26.10.2014 по 28.03.2015 позивач мала право на посадовий оклад у новому (підвищеному) розмірі, передбаченому абз. 2 ч. 1 ст. 144 Закону України від 07.07.2010 №2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" у редакції Закону України від 14.10.2014 №1697-VII "Про прокуратуру", але у Державному бюджеті були відсутні кошти на фінансування посадових окладів у таких розмірах. З 29.03.2015 позивач має право на посадовий оклад відповідно до ст. 147 Закону України від 07.07.2010 №2453-VI "Про судоустрій та статус суддів" в редакції Закону України від 12.02.2015 №192-VIII "Про забезпечення права на справедливий суд", який їй не виплачувався.

Відповідачі подали заперечення, в яких просять відмовити в позові з тих підстав, що у спірний період Кабінет Міністрів України не вчинив дій по приведенню постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 №268 "Про упорядкування структури та умов праці оплати працівників апаратів органів виконавчої влади, органів прокуратури, суддів та інших органів» у відповідність до чинного законодавства, а відповідачі не наділені правом само-стійно без правового врегулювання та фінансової можливості, тобто збільшення видатків з Державного бюджету України, здійснювати перерахунок посадового окладу позивачам.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, зважаючи на таке.

Судом встановлено, що позивач, на час звернення до суду з даним позовом, з 03.11.2003 працювала на посаді помічника судді Голосіївського районного суду м. Києва, що підтверджується копіями наказів від 03.11.2003 №177, від 18.10.2005 №260, від 18.10.2007 №413, від 24.05.2011 №267, від 27.08.2012 №98-ОС, трудової книжки та довідки від 18.05.2016 №256/16 (а.с. 13-27).

У період з 01.10.2014 по 31.08.2015 позивачу нарахована заробітна плата, виходячи із розміру посадового окладу 1218 грн., у період з 01.09.2015 по 08.09.2015 - 1378 грн., у період з 09.09.2015 по 31.12.2015- 2756 грн. (а.с. 28-29).

Спірні правовідносини стосуються оплати праці працівника апарату суду.

Зважаючи на предмет і підстави даного позову, суб`єктний склад сторін, застосуванню при вирішенні цієї справи підлягає висновок Верховного Суду у постанові від 04.04.2018 у справі №824/119/16-а у подібних правовідносинах.

Верховний Суд, проаналізувавши положення ст. 144 Закону України від 07.07.2010 №2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" у редакції Закону України від 14.10.2014 №1697-VII "Про прокуратуру", ст. 147 Закону України від 07.07.2010 №2453-VI "Про судоустрій та статус суддів" в редакції Закону України від 12.02.2015 №192-VIII "Про забезпечення права на справедливий суд", ч.ч. 7, 8 ст. 33 Закону України від 16.12.1993 №3723-XII "Про держав-ну службу", ч. 2 ст. 8 Закону України від 24.03.1995 №108/95-ВР "Про оплату праці", Закон України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", п. 9 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", положення ст.ст. 23, 51 Бюджетного кодексу України, дійшов висновку, що, оскільки з 26.10.2014 по 09.09.2015 КМУ зміни до Постанови №268 щодо умов оплати праці, зокрема, розмірів окладів працівників апарату суду, не внесено, а законами України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" та "Про Державний бюджет України на 2015 рік" видатки на реалізацію положень абзацу 2 ч. 1 ст. 144 Закону №2453-VI та ч. 1 ст. 147 цього ж Закону у редакції з 28.03.2015 не передбачено, відповідач як головний розпорядник бюджетних коштів не мав правових підстав для перера-хунку та виплати заробітної плати працівників апарату суду поза межами видатків держав-ного бюджету на оплату праці таких працівників у розмірах інших, ніж встановлено Кабіне-том Міністрів України.

Зважаючи згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України на висновок Верховного Суду у вказаній справі, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених позовних вимог до відповідачів, оскільки останні не мали правових підстав для перерахунку і виплати позивачу заробітної плати поза межами видатків державного бюджету на оплату праці працівників апарату суду у розмірах інших, ніж встановлено Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 90, 241-246, пп. 10 п. 1 Перехідних положень, КАС України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Позивач: ОСОБА_1 ;

АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачі:

1) Територіальне управління Державної судової адміністрація України в м. Києві;

вул. Лесі Українки, 26, м. Київ, 01133, .

2) Державна судова адміністрація України;

вул. Липська, буд. 18/5, м. Київ, 01021, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому ст.ст. 293-297 КАС України. Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Дата рішення є днем складення його у повному обсязі.

Суддя Д.А. Костенко