Справа № 301/825/20
Суддя: Маркович І. І.
Дата ухвалення: 2020-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 301/825/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" травня 2020 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області

В особі головуючого судді - Марковича І. І.,

при секретарі - Чийпеш А.П.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача - Жилкін В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іршава адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Іршавського відділення поліції Хустського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області в особі начальника сектора реагування патрульної поліції Іршавського відділення поліції Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області Білогорка Івана Михайловича про поновлення строку на оскарження та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 07 березня 2020 року відповідачем начальником СРПП Іршавського ВП Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області капітаном поліції Білогорка Іваном Михайловичем було винесено постанову серії БАА № 272870 щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

З тексту постанови вбачається, що позивач 07.03.2020 року о 17 год. 50 хв. в с. Сільце по вул. Виноградній Іршавського району Закарпатської області керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2106» д.н. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, відповідальність за що передбачена ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Вважає, що вищевказана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки 07.03.2020 року о 17.50 год. в с. Сільце по вул. Виноградній Іршавського району, автомобілем не керував, за кермом знаходився його брат ОСОБА_2 , який відвозив позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до магазину, після виходу з магазину, позивач сів на переднє сидіння автомобіля, шукаючи пакет для продуктів , при цьому двигун автомобіля був вимкнений, двері на автомобілі відчинені. Відповідачем при винесенні постанови не перевірені та не взяті до уваги пояснення позивача, що за кермом знаходилася інша особа, не опитані свідки, присутні на місці події, їх покази не внесені до матеріалів справи. Натомість його відвезли до Іршавської районної лікарні, де відбувся медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння. Крім того, оскаржувана постанова не містить жодного доказу на підтвердження вини позивача у скоєнні даного правопорушення, так як не зазначено відомостей про фіксування події правопорушення на нагрудну камеру поліцейського (відео реєстратор). При винесенні постанови, права, передбачені ст. 268 КУпАП йому роз`яснено не було, копію постанови про накладення адміністративного стягнення йому вручено не було. Відповідач при винесенні постанови посилався на те, що згідно постанови Іршавського районного суду від 13.11.2018 року справа № 301/2367/18 ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Оскаржувана постанова позивачу вручена не була, таку отримав та ознайомився з нею тільки 10 квітня 2020 року, просить суд визнати причини пропуску строку звернення до суду поважними та поновити його, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення скасувати, адміністративне провадження по справі закрити.

Позивач ОСОБА_1 , представник позивача Жилкін В.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, з мотивів, викладених в позовній заяві, просять суд позов задовольнити.

Представник відповідача Іршавського відділення поліції Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області начальник сектора реагування патрульної поліції Іршавського ВП Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області капітан поліції Білогорка Іван Михайлович для участі в розгляді справи не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, а тому справу розглянуто в його відсутність відповідно до вимог ст. 205 КАС України.

Суд, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , представника позивача Жилкін В.В., дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав :

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що 07 березня 2020 року відповідачем начальником СРПП Іршавського ВП Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області капітаном поліції Білогорка Іваном Михайловичем було винесено постанову серії БАА № 272870 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

З тексту постанови вбачається, що позивач 07.03.2020 року о 17 год. 50 хв. в с. Сільце по вул. Виноградній Іршавського району Закарпатської області керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2106» д.н. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, відповідальність за що передбачена ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити : найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про : дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Незважаючи на те, що згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами по справі є також показання свідків, висновки експерта, речові доказі що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, у вищезазначеній постанові відповідачем взагалі не зазначено будь-яких доказів на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, не наведено будь-якої оцінки вказаного доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Обов`язок доказування вини водія у вчиненні правопорушення у сфері дорожнього руху покладено на посадову особу, яка винесла постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Пунктом 24 постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 283, 284 КУпАП. В постанові, зокрема, необхідно навести докази на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і зазначити мотиви відмови від інших доказів, на які посилається правопорушник, або вказаних останнім доводів.

Як вбачається з досліджуваної постанови серії БАА № 272870 від 07.03.2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді 510 гривень штрафу на підставі ч. 4 ст. 126 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі , у даній постанові не наведені докази, на яких грунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 в позовній заяві посилається на те, що відносно нього було застосовано адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік згідно постанови Іршавського районного суду Закарпатської області від 13 листопада 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Жодних доказів на спростування позовних вимог або наявність станом на 07.03.2020 року іншого рішення суду про позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами відповідачем не надано.

Станом на 07.03.2020 року ОСОБА_1 не був суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні безперечні докази того, що позивач порушив вимоги ст. 126 ч. 4 КУпАП. В матеріалах справи відсутні пояснення свідків, які могли б підтвердити здійснення правопорушення позивачем. Пояснення позивача ОСОБА_1 викладені в позовній заяві, про те, що автомобілем не керував, за кермом знаходився його брат ОСОБА_2 , який відвозив позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до магазину, після виходу з магазину, позивач сів на переднє сидіння автомобіля, шукаючи пакет для продуктів, при цьому двигун автомобіля був вимкнений, двері на автомобілі відчинені, нічим не спростовано.

Зважаючи на відсутність пояснень свідків та інших доказів, на підставі яких можна було зробити однозначний висновок щодо вчинення позивачем зазначеного правопорушення, неможливо було прийняти законне та обґрунтоване рішення посадовою особою при розгляді адміністративної справи через неповне дослідження всіх обставин по справі і відсутність достатніх та незаперечних доказів винуватості правопорушника в скоєному правопорушенні.

За таких обставин постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не може бути визнана законною та обґрунтованою, тому підлягає скасуванню, а позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Отже, при винесенні постанови відповідачем не з`ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винний ОСОБА_1 в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності, передбаченій за ч. 4 ст.126 КУпАП, відповідно до ст.77 КАС України ним не доведено правомірність своїх дій та прийнятого рішення, належними доказами не спростовані доводи, викладені у позовній заяві.

За цих обставин, суд вважає, що підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності не має, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення слід скасувати, а провадження в справі закрити.

Враховуючи те, що оскаржувана постанова позивачу вручена не була 07 березня 2020 року, доказів про відправку такої постанови відповідачем суду не надано, така отримана позивачем 10 квітня 2020 року, суд вважає, що строк звернення до суду позивачем пропущений з поважних причини та такий слід поновити.

Керуючись ст. ст. 2, 42, 77, 90, 121, 123, 205, 242-246, 286 КАС України, ст. ст. 247, 251, 280, 283, 288 та 293 КУпАП, суд,

Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на оскарження постанови начальника сектора реагування патрульної поліції Іршавського відділення поліції Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 .

Постанову серії БАА № 272870 про накладення на ОСОБА_1 за ч. 4 ст.126 КУпАП адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень скасувати, а провадження в справі про адміністративні правопорушення закрити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого адміністративного апеляційного суду.

Суддя : І. І. Маркович