Справа № 462/2512/20
Суддя: Галайко Н. М.
Дата ухвалення: 2020-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 462/2512/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2020 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді Галайко Н. М.,

за участю секретаря Любінець В. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Поліцейський 4 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції у Львівській області старший сержант поліції Каночкін Максим Юрійович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

встановив:

ОСОБА_1 , 05.05.2020 року звернувся до суд із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Поліцейський 4 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції у Львівській області старший сержант поліції Каночкін Максим Юрійович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у якому просить скасувати постанову серії ЕАК № 2443311 від 25.04.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та закрити справу.

В обґрунтування позову покликається на те, що оскаржуваною постановою його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляду штрафу у розмірі 425 грн. Позивач вважає його притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП незаконним та необґрунтованим. Зазначає, що з оскаржуваної постанови не видається за можливе встановити істотну обставину, що має значення для правильного вирішення справи, а саме: за недотримання якого пункту ПДР на нього накладено адміністративне стягнення, на думку поліцейського позивач порушив весь розділ 9 ПДР, що не відповідає завданню провадження у справі про адміністративне правопорушення та робить оскаржувану постанову неналежним доказом. Також зазначає, що оскаржувана постанова містить суперечливі дані. З огляду на вказане, просить скасувати постанову та закрити справу.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 06.05.2020 року прийнято до розгляду адміністративний позов та призначено судове засідання для розгляду справи по суті у приміщенні Залізничного районного суду м. Львова, про що повідомлено сторони (а.с.28).

Позивач у судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив.

Відповідач, який був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, відзив на адміністративний позов суду не надав.

Третя особа, який був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, відзив на адміністративний позов суду не надав.

Згідно з ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Враховуючи наведене, суд розглянув справу у відсутності сторін, на підставі долучених до справи доказів та у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України без фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що постановою серії ЕАК № 2443311 від 25.04.2020 року старшим сержантом поліції УПП у Львівській області Каночкіним М. Ю. - позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. (а.с.8).

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 , 25.04.2020 року о 23 год. 41 хв. керував автомобілем Lexus, державний номерний знак НОМЕР_1 в темну пору доби у якому не були увімкнені фари ближнього світла, чим порушив п. 9 ПДР (використання приладів зовнішніх освітлювальних, попереджувальних сигналів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів).

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10. 10. 2001р. № 1306.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Аналіз положень вказаних статей КУпАП, дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП.

У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Між тим, всупереч даним вимогам, відповідач у судове засідання не з`явився та не довів правомірність винесеної постанови відносно позивача за ч. 2 ст. 122 КУпАП та наявність події адміністративного правопорушення, не надав жодного доказу.

Однак, зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатись як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Окрім цього, норми КАС України покладають на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльність та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, невиконання відповідачем свого обов`язку довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, свідчить про достовірність повідомлених позивачем обставин і не викликає у суду обґрунтованого сумніву.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Таким чином, суд вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у постанові про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сама по собі постанова, за відсутності інших доказів вини, не може бути беззаперечним доказом вини особи у тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», оскільки відомості, зазначені в постанові, не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4, 6 ст. 77 КАС України «Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Відповідачем по справі на пропозицію суду, викладену в ухвалі про відкриття провадження у справі, не було подано відзиву на позовну заяву та доказів, що обґрунтовують доводи заперечень проти позову.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що обставини, викладені у позовній заяві, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, позовні вимоги є вмотивованими та підставними, а тому позовну заяву слід задовольнити, постанову серії ЕАК № 2443311 від 25.04.2020 року старшого сержанта поліції УПП у Львівській області Каночкіна М. Ю. - скасувати, а справу закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 121, 241-246, 286 КАС України, суд -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Поліцейський 4 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції у Львівській області старший сержант поліції Каночкін Максим Юрійович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2443311 від 25.04.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду, згідно п. 15.5 розділу VII Перехідні положення КАС України через Залізничний районний суд м. Львова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 3 Прикінцевих положень КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) процесуальні строки щодо апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Учасники справи:

Позивач:

ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 );

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (, адреса: 79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19);

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Поліцейський 4 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції у Львівській області старший сержант поліції Каночкін Максим Юрійович (адреса: 79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19).

Суддя/підпис/ Н.М. Галайко

З оригіналом згідно.

Суддя: