Справа № 204/2036/20
Суддя: Черкез Д. Л.
Дата ухвалення: 2020-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/2036/20
Провадження № 2-а/204/58/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2020 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Черкез Д.Л.,

за участю секретаря судового засідання Старостенко Т.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого лейтенанта поліції Нор Олександра Юрійовича батальйону № 3 роти № 1 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області, третя особа - Департамент патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними дій та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2020 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , в якому він просив: визнати протиправними дії старшого лейтенанта поліції Нор Олександра Юрійовича батальйону № 3 роти № 1 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області при винесенні постанови серії ЕАК № 2330828 від 02 квітня 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП; скасувати постанову серії ЕАК № 2330828 від 02 квітня 2020 року, винесену старшим лейтенантом поліції Нор О.Ю. батальйону № 3 роти № 1 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 02 квітня 2020 року старшим лейтенантом поліції Нор О.Ю. батальйону № 3 роти № 1 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області було винесено постанову серії ЕАК № 2330828 про притягнення його ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 425,00 грн. Відповідно до постанови, він нібито об 11.15 год. рухаючись за кермом автомобіля у Дніпропетровській області по трасі Дніпро-Харків у бік Харкова, не пред`явив водійське посвідчення, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс обов`язкової цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів на вимогу інспектора, чим порушив вимоги п. 2.1г ПДР. Зазначені дії інспектора вважає протиправними, а постанову незаконною, винесеною з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права та такою, що підлягає скасуванню з огляду на наступне. 02 квітня 2020 року він рухався на транспортному засобі Mazda 3, номерний знак НОМЕР_1 , по трасі Дніпро-Харків у бік Харкова. На посту поліції він був зупинений старшим лейтенантом поліції Нор О.Ю. батальйону № 3 роти № 1 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області. До його автомобіля підійшов відповідач, та не пояснюючи підстав для його зупинки, які б були передбачені законодавством України, одразу почав вимагати пред`явити йому документи, а саме: водійське посвідчення, свідоцтво про реєстрацію ТЗ та поліс обов`язкової цивільної відповідальності власників наземних ТЗ. Після його наполегливого запитання щодо підстав зупинки сказав, що він нібито порушив правила дорожнього руху, а саме - не був пристебнутий пасок безпеки. Однак, насправді пасок безпеки був пристебнутий, про що він повідомив відповідача, а на прохання пред`явити докази його правопорушення відповідач повідомив, що докази знаходяться на його бодікамері та відповідач з ними позивача ознайомлювати не буде. При цьому, відповідач вів себе зухвало, підвищував голос, називав його на «ти», перебивав в розмові, погрожував та ігнорував його прохання щодо надання доказів його правопорушення. Він повідомив, що документи пред`являти він не відмовляється та має їх при собі, і готовий їх пред`явити на законну вимогу, яку він не почув. Пізніше підійшов інший інспектор та попросив з тією ж підставою для перевірки пред`явити вже йому документи, а саме: водійське посвідчення, свідоцтво про реєстрацію ТЗ та поліс обов`язкової цивільної відповідальності власників наземних ТЗ. Не дивлячись на відсутність законних підстав, для уникнення будь-яких непорозумінь, він вирішив пред`явити свої документи інспектору, який підійшов, в присутності відповідача. Після перевірки його документів, інспектор передав документи відповідачу, який повідомив його про правопорушення з винесенням постанови про накладання адміністративного стягнення. Розгляд правопорушення було здійснено з порушенням вимог законодавства. Так, відповідач не розглянув справу по суті, не ознайомив його з правами, передбаченими статтями 268 КУпАП та 63 Конституції України. Коли він почав наполягати на об`єктивному розгляді справи, відповідач йому заперечив та пішов заповнювати постанову до посту поліції. Таким чином, після зупинки його транспортного засобу, висловлення звинувачень у його бік, відповідач одразу виніс постанову, не розглянувши справу по суті. Постанова була внесена не в його присутності. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, не були вирішені клопотання, не були досліджені докази, не було свідків, та взагалі не було можливості з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також інші обставини, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи. Зазначене лише підтверджує халатне ставлення відповідача до розгляду справи. Вважає, що відповідач грубо порушив вимоги ст.ст.278, 279, 280 КУпАП, а також його право на захист, яке закріплено як ст. 268 КУпАП, так і ст. 59, 63 Конституції України. У зв`язку з викладеним позивач звернувся до суду з даним позовом.

15 травня 2020 року до суду надійшла заява представника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Головко Є.Ю., в якій він просив залучити Департамент патрульної поліції Національної поліції України до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача. Розглянувши вказану заяву, з урахуванням положень ч. 2 ст. 49 КАС України, суд 18 травня 2020 року ухвалив залучити Департамент патрульної поліції Національної поліції України до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, оскільки вирішення даної справи може вплинути на права, інтереси та обов`язки Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Також, 15 травня 2020 року від представника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Головко Є.Ю. на адресу суду надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що Департамент патрульної поліції Національної поліції України вважає позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Національна поліція України уповноважена через своїх співробітників притягувати осіб до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень. 02 квітня 2020 близько 11.15 год., відповідачем, у відповідності до норм чинного законодавства було винесено постанову серії ЕАК № 2330828 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. Вказана постанова обґрунтована тим, що позивач керуючи транспортним засобом Mazda 3, номерний знак НОМЕР_1 , після зупинки працівником поліції, не пред`явив на його вимогу посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив п. 2.4 Правил дорожнього руху України. Позивачем не надано жодних доказів на підтвердження його позовних вимог. Крім того, зазначає, що під час вирішення судами справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення осіб до адміністративної відповідальності визнання постанови (інших рішень) про притягання до адміністративної відповідальності протиправною чинним законодавством не передбачено. Отже, спеціальними нормами чинного законодавства встановлені певні обмеження щодо способу судового захисту, який може бути застосовано судом саме по цій категорії справ. Відтак, позовні вимоги щодо визнання дій протиправними не можуть бути задоволені під час розгляду даної справи. Враховуючи викладене просить суд відмовити позивачу ОСОБА_1 у задоволенні позову в повному обсязі.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві. Пояснив, що 02 квітня 2020 року він керував автомобілем Mazda 3, номерний знак НОМЕР_1 , та був зупинений відповідачем. Відповідач попросив його пред`явити посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Однак, він не пред`явив дані документи на вимогу відповідача, оскільки вважає, що у відповідача не було законних підстав для зупинки його автомобіля, а отже і його вимога пред`явити документи є незаконною. Він не відмовлявся надати документи, однак лише на законну вимогу поліцейського. Згодом, він все ж пред`явив вищезазначені документи, однак не відповідачу, а іншому інспектору поліції. Іншому інспектору позивач документи надав, оскільки поспішав та інспектор був чемним та ввічливим. Хоча його вимогу надати документи він також вважав незаконною та безпідставною. Після цього відповідачем відносно нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у письмовому поясненні просив розглядати справу без його участі та просить суд відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 02 квітня 2020 року старшим лейтенантом поліції Нор Олександром Юрійовичем батальйону № 3 роти № 1 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2330828 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. (а.с. 6).

Відповідно до вказаної постанови серії ЕАК № 2330828 від 02 квітня 2020 року, водій ОСОБА_1 , 02 квітня 2020 року, об 11.15 год., керуючи автомобілем Mazda 3, номерний знак НОМЕР_1 , був зупинений згідно п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», оскільки авто мало ознаки ДТП та пошкоджений передній бампер, а також на вимогу поліцейського відмовився пред`явити посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб.

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Оскільки предметом оскарження є постанова про притягнення до адміністративної відповідальності суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону щодо обов`язкової присутності особи при розгляді її справи та своєчасного повідомлення цієї особи про місце та дату розгляду справи, та інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП встановлено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядають органи Національної поліції.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, за статтею 126 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 4 статті 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Аналогічний порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення та винесення постанови по справі без складання протоколу передбачено і п. 4 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 року, відповідно до якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Таким чином слід зазначити, що під час винесення оскаржуваної постанови відповідач мав право винести постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення, навіть у випадку незгоди особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з допущенним нею порушенням.

У пункті 2.1 Правил дорожнього руху визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон); в) у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків та (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв - дозвіл, виданий уповноваженим органом МВС, а у разі встановлення проблискового маячка оранжевого кольору на великогабаритних та великовагових транспортних засобах - дозвіл, виданий уповноваженим підрозділом Національної поліції, крім випадків встановлення проблискових маячків оранжевого кольору на сільськогосподарській техніці, ширина якої перевищує 2,6 м; г) на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог спеціальних правил; ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення); д) у разі встановлення на транспортному засобі розпізнавального знака Водій з інвалідністю - документ, що підтверджує інвалідність водія або пасажира (крім водіїв з явними ознаками інвалідності або водіїв, які перевозять пасажирів з явними ознаками інвалідності).

Згідно з п. 2.4а Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

В оскаржуваній постанові зазначено, що транспортний засіб позивача був зупинений відповідачем згідно п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», оскільки авто мало ознаки ДТП та пошкоджений передній бампер.

Так, згідно п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху; якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

З наданого позивачем відеозапису, на якому зафіксовані обставини спілкування позивача з відповідачем 02 квітня 2020 року (а.с.12), вбачається, що відповідач повідомив позивача про причину зупинки, зазначив, що позивача зупинено згідно п.п. 1, 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», та повідомив, що позивач, серед іншого, не був пристебнутий паском безпеки. Після цього, відповідач попросив позивача пред`явити для перевірки документи, а саме: посвідчення водія на право керування транспортним засобом, реєстраційний документ на транспортний засіб та страховий поліс. Однак, позивач не надав вищевказані документи для перевірки відповідачу - старшому лейтенанту поліції ОСОБА_2 батальйону № 3 роти № 1 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області, оскільки на переконання позивача вимога поліцейського є незаконною і будь-яких підстав надавати документи для перевірки не виникло. Після тривалого спілкування позивач надав вищевказані документи для перевірки, однак не відповідачу, а другому інспектору поліції, який підійшов до його автомобіля та також попросив пред`явити документи для перевірки.

Відповідно до п. 2, 6 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у випадку: якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення.

Тобто, Законом України «Про Національну поліцію» поліцейських наділено правом, у випадках передбачених законом, вимагати від осіб пред`являти відповідні документи.

Оскільки у відповідача було достатньо підстав вважати, що позивач вчинив адміністративне правопорушення та зовнішні ознаки транспортного засобу позивача давали підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, він, керуючись приписами діючого законодавства України, мав право вимагати у позивача пред`явлення ним документів, що посвідчують його особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право позивача на керування т/з.

А позивач в свою чергу був зобов`язаний виконати вимогу поліцейського та пред`явити відповідні документи, оскільки у відповідності до п. 2.4а Правил дорожнього руху, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Твердження позивача про відсутність у відповідача доказової бази про порушення позивачем Правил дорожнього руху та відсутність у відповідача права перевірити документи шляхом їх пред`явлення є надуманими, безпідставними, такими, що ґрунтуються на помилковому тлумаченні діючого законодавства України на власну користь, оскільки він, як водій, зобов`язаний надавати документи для перевірки без будь-яких застережень, та не наділений правом вимагати від поліцейського вчинювати будь-які дії з метою надання власної оцінки законності вимогам поліцейського.

Отже судом встановлено, що 02 квітня 2020 року позивач не виконавши вимоги відповідача та не пред`явивши відповідних документів вчинив бездіяльність, вчинення якої є необхідною умовою для кваліфікації діяння як адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП (не пред`явив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс), за яке законом передбачене накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (425,00 грн.), що підтверджується наявними в матеріалах справи належними, допустимими та переконливими доказами.

При цьому, факт пред`явлення позивачем документів іншому інспектору, (який за часом відбувся значно пізніше після тривалого спілкування з відповідачем), суд до уваги не бере, оскільки правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП вважається закінченим з моменту непред`явлення водієм відповідних документів на вимогу поліцейського, що і було встановлено у судовому засіданні. Оскільки позивач на неодноразові вимоги відповідача не пред`являв останньому відповідних документів, у відповідача були наявні всі підстави вважати позивача особою, яка вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП та винести оскаржувану постанову.

З огляду на наведене суд приходить до переконливого висновку про те, що прийнявши рішення про винесення оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2330828 від 02 квітня 2020 року старший лейтенант поліції Нор Олександр Юрійович батальйону № 3 роти № 1 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені діючим законодавством України, тобто дії відповідача не були протиправними, у зв`язку з цим у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання дій відповідача протиправними слід відмовити.

Разом з цим, оцінюючи оскаржувану постанову серії ЕАК № 2330828 від 02 квітня 2020 року, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, серед іншого, про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення.

Однак, оскаржувана постанова серії ЕАК № 2330828 від 02 квітня 2020 року не містить відомостей про місце вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, що є грубим порушенням вимог щодо форми постанови, та позбавляє суд можливості встановити усі складові об`єктивної частини складу адміністративного правопорушення, що є обов`язковою умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. В постанові зазначений лише час скоєння адміністративного правопорушення 11 год. 15 хв.

Оскільки оскаржувана постанова не відповідає встановленим вимогам закону щодо її форми, що позбавляє суд об`єктивної можливості встановити в діях (бездіяльності) позивача повний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП з урахуванням місця його вчинення, керуючись завданнями адміністративного судочинства та принципом диспозитивності, суд вважає, що вона підлягає скасуванню, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині підлягають задоволенню.

Статтею 286 КАС України передбачені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП за постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2330828 від 02 квітня 2020 року підлягає закриттю.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

На підставі ст.ст. 126, 213, 222, 254, 258, 288 КУпАП, та керуючись ст.ст. 1, 2, 19, 20, 72, 77, 96, 229, 242-246, 286 КАС України,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до старшого лейтенанта поліції Нор Олександра Юрійовича батальйону № 3 роти № 1 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області, третя особа - Департамент патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними дій та скасування постанови задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 2330828 від 02 квітня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП закрити.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.Л. Черкез