Справа № 645/779/20
Суддя: Мартинова О. М.
Дата ухвалення: 2020-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 645/779/20
Провадження № 2-а/645/36/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2020 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Мартинової О.М.,

секретар судових засідань - Костін О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові адміністративний позов ОСОБА_1 до капітана поліції 4 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Кульбацького Олега Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з адміністративним позовомдо капітана поліції 4 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Кульбацького Олега Володимировича, з урахуванням уточнень та прийнятих судом, проситьскасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2051208 від 01.02.2020 року та закриття справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 01.02.2020 року приблизно о 08 год. 00 хв. він керував автомобілем «ISUZU» фургон рефрижератор, держаний номер НОМЕР_1 в м. Дніпро. По шляху свого руху, будь - якого знаку який заперечував у пересуванні, позивач не спостерігав. В цей час на вимогу патрульної поліції, був примусово зупинений. З автомобіля патрульної поліції вийшов водій, який підійшовши до позивача, представився та назвав нерозбірливо своє прізвище, повідомив, що ним було порушено п. 8.4 ПДР України нібито він проїхав заборонений знак 3.3. При цьому, позивач повідомив відповідачу, що ПДР України, а саме проїзд на заборонений знак 3.3 він не здійснював та попросив його довести своє правопорушення. Однак інспектор поліції відмовив позивачу в проханні останнього та попросив показати документи. Також позивач повідомив, що хоче скористатися юридичною допомогою, так як не згоден з доводами відповідача з приводу порушення ним ПДР України, проте відповідач відмовив. Після чого позивач дістав своє посвідчення і пред`явив відповідачу, який сфотографував його та склав відносно нього адміністративну постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП за його відсутності. Вважає, що правила дорожнього руху не порушував, тому просить суд скасувати постанову серії ЕАК № 2051208 від 01.02.2020 року винесену капітаном поліції 4 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Кульбацьким Олегом Володимировичем про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. А також просить закрити справу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, позивач зазначає, що вказана постанова винесена с порушенням діючого законодавства, а саме: з доказами свого правопорушення ознайомлений не був, чим порушив ст. 62 Конституції України. Відповідач порушив його права згідно ст. 268 КУпАП, а саме відмовив скористатися юридичною допомогою. Справа розглядалась без присутності позивача, також під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, Кульбацький О.В. не з`ясував всі інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. З тексту постанови позивачу стало відомо, що відповідач вніс невірні дані, а саме: вказав невірно марку автомобілю та державний знак. Вважає дії інспектора Кульбацького О.В. незаконними та такими, що не відповідають вимогам КУпАП, а постанова серії ЕАК № 2051208 від 01.02.2020 року винесена з грубими порушеннями КУпАП і Конституції України, та підлягає скасуванню.

Позивач у судове засідання не з`явилися, про день та час слухання справи сповіщалися своєчасно та належним чином. Через канцелярію суду надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та просив розглядати справу за його відсутності.

Відповідач, у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву або заперечень на позовну заяву не надав.

Відповідно до ч. 3ст.268 КАС Українинеприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 4ст. 229 КАС України, судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 8Закону України "Про Національну поліцію", поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Отже, згідноКонституціїтаЗакону України "Про Національну поліцію", поліцейський, під час виконання своїх службових обов`язків, зобов`язаний діяти виключно на підставі у порядку у межах повноважень та у спосіб визначенийКонституцією України, Законами України, зокремаКУпАП, іншими нормативно-правовими актами, що регламентують діяльність поліції.

Згідно зіст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно дост. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

В п. 24Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями283та284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

З матеріалів справи вбачається, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2051208 від 01.02.2020 року, винесеною капітаном поліції 4 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Кульбацьким Олегом Володимировичем, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 грн.

Зі змісту вказаної постанови від 01.02.2020 року, вбачається, що 01.02.2020року о 08 год. 39 хв. водій, керував транспортним засобом «FORD «ISUZU», держаний номер НОМЕР_2 по вул. Котова, 35 в м. Дніпро, знаходився в зоні дії знаку 3.3, попавши в цю зону та не порушивши даний знак - неможливо, чим порушив п. 8.4 ПДР України - порушення вимог дорожніх знаків.

Відповідно до вимогст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.222КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про адміністративні правопорушення про порушенняПравил дорожнього руху.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

У силу вимогст.14 Закону України "Про дорожній рух"учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху: створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. При цьому водій має право відступати від вимог Закону та відповідно правил дорожнього руху лише в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян.

Пунктом 8.4 Правил дорожнього руху, визначено дорожні знаки, які поділяються на групи.

До заборонених знаківПравил дорожнього руху віднесено знак3.3 - «рух вантажних автомобілів заборонено". Забороняється рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів.

Положеннями ч.1 ст.122 КУпАП передбачено відповідальність водіїв транспортних засобів за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Правила дорожнього руху у відповідності до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Зі змісту позивної заяви вбачається, що позивач не погоджується з обставинами, викладеними в постанові про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі від 01.02.2020 року серії ЕАК №2051208, стверджуючи, що не порушував Правил дорожнього руху України.

У зв`язку з неподання суб`єктом владних повноважень будь-яких доказів провини позивача, неповідомлення суду щодо причин ненадання таких доказів суд вирішує справу на підставі наявних доказів та визнає обставини, на які посилається позивач, а саме відсутність в його діях порушень п. 8.4 Правил дорожньогоруху України. Це відповідає ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», відповідно до якої кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в судове засідання не з`являвся, будь-яких доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові та порушення позивачем п. 8.4 ПДР України не надав, а також не спростував вказане твердження позивача, щодо відсутності в його діях останнього порушення правила дорожнього руху України.

Враховуючи, що відповідачем не було доведено належними, достатніми та допустимими доказами, що позивач знаходився в зоні дії знаку 3.3, то підстави вважати, що позивач порушив вимог п. 8.4 ПДР України - відсутні.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, зокрема, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, фото-, відеофіксації порушення позивачем правил дорожньогоруху тощо.

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Крім того, позивач в позовній заяві зазначив, що відповідачем не було розглянуто справу, позбавивши позивача можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП, а також порушив вимоги щодо процедури розгляду справи: не ознайомили позивача з його конституційними правами, прізвище посадової особи, що розглядає справу названо було нерозбірливо, оголошуєне було розглянуто справу по суті, будь-якої підготовки до розгляду справи не було, не скористувався юридичною допомогою, не з`ясовано взагалі чи було вчинено адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 268 КУпАП встановлено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 278 КУпАП - орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст.279КУпАП - розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи,яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Однак, постанова серії ЕАК № 2051208 від 01.02.2020 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122КУпАП та додані до неї документи мають розбіжності, щодо зазначення транспортного засобупозивача.

Як вбачається зі змісту постанови від 01.02.2020 року, водій, керував транспортним засобом «FORD «ISUZU», держаний номер НОМЕР_2 по вул. Котова, 35 в м. Дніпро. Однак позивачем до суду надано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, відповідно до якого, транспортнийзасіб «ISUZU», фургон - рефрижератор - С , держаний номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_3 .

Згідно до посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 зазначено, право керування транспортними засобами категорій В1, В, С1, С, D1,D.

Таким чином, відповідачем при винесені постанови серії ЕАК № 2051208 від 01.02.2020 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП зазначено не вірні дані стосовно транспортного засобу останнього під час керування.

Доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративних правопорушень, за які на останнього накладено адміністративне стягнення оскаржуваною постановою, в розумінні ст. 77 КАС Українивідповідачем не надано.

Згідно з ч. 1ст. 77 КАС Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 72 цього Кодексу.

За правилами ч. 2 ст.77КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, який відповідачем в даному випадку не виконано.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

Так, відповідачем в постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не визначено, якими доказами підтверджується вчинення позивачем порушень вимог ч. 1 ст.122 КУпАП, на підставі яких обставин відповідачем були встановлені наведені порушення з боку позивача.

Відсутність доказів вини позивача свідчить про незаконність постанови та необхідність її скасування.

Сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення адміністративного правопорушення позивачем, саме до цього зводяться висновки Верховного Суду викладені у постанові від 26 квітня 2018 року (справа №338/1/17).

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи, відповідачем не надано підтвердження того, що ним були виконані вимоги ст. 278, 279 КУпАП, а саме: не було оголошено посадової особи, яка розглядає справу, та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були досліджені докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи, а також вимоги ст. 280 КУпАП, щодо зобов`язання з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Також не були дотримані вимоги ст. 268 КУпАП, щодо надання позивачу можливості скористатися своїми правами у повному обсязі, а саме: надання достатнього часу для підготовки до розгляду справи, користування юридичною допомогою, ознайомлення з матеріалами справи.

Вказані обставини не спростовано відповідачем під час судового розгляду.

За принципом презумпції невинуватості: всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких умов вчинення позивачем правопорушення, залишається недоведеним.

Відповідач в судове засідання не з`явився,доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення не надав.

З огляду на вищевикладене, оскільки доводи позивача, щодо позбавлення його можливості скористуватися у повному обсязі своїми правами передбаченими діючим законодавством та щодо порушення процедури розгляду справи, не були спростовані будь якими доказами з боку відповідача по справі.

З урахуванням наведеного, об`єктивні докази, які б свідчили про скоєне позивачем порушення в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, суд вивчивши матеріали адміністративного позову, вбачає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення була постановлена із порушенням діючого законодавства, матеріали справи не містять доказів правопорушення з боку позивача, який, у свою чергу, будь-які порушення зі свого боку заперечує, тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Вимоги щодо визнання дій інспектора протиправними при складанні постанови притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими Кодексом України про адміністративні правопорушення. Пунктом 3 ст. 293 КУпАП передбачено, що одним з рішень, яке приймає орган при розгляді скарги на постанову про адміністративне правопорушення є скасування постанови та закриття справи.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2051208 від 01.02.2020 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122КУпАП підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.122,241-246,255,286 КАС України,ст. 122, 293 КУпАП, суд, -

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до капітана поліції 4 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Кульбацького Олега Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАК № 2051208 від 01.02.2020 року, капітана поліції 4 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Кульбацького Олега Володимировича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомукаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою, АДРЕСА_1 .

Відповідач - капітан поліції 4 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Кульбацький Олег Володимирович, місце знаходження: м. Дніпро, Троїцька площа, 2А.

Повний текст рішення виготовлено 12 травня 2020 року.

Суддя -