Справа № 320/3871/19
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2020-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2020 року № 320/3871/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панченко Н.Д., розглянувши у м. Києві в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної податкової служби у Київській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Сігма Агрокомпані», товариства з обмеженою відповідальністю «Артерстелт», про стягнення коштів, отриманих за недійсним правочином,

ВСТАНОВИВ:

I. Зміст позовних вимог

до Київського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління Державної податкової служби у Київській області (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5а, код за ) з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Сігма Агрокомпані» (51925, Дніпропетровська обл., місто Кам`янське, вул. Короленківська, будинок 14, код за ) та товариства з обмеженою відповідальністю «Артерстелт» (08131, Київська обл., Києво-Святошинський район, село Софіївська Борщагівка, вул. Садова, будинок 16-Б, кімната 8, код за ), в якому просить суд: застосувати наслідки, визначені частиною третьою статті 228 Цивільного кодексу України, шляхом стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Сігма Агрокомпані» () на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Артерстелт» () коштів у сумі 609 924,00 грн., як таких, що були отримані за недійсним правочином; застосувати наслідки, визначені частиною третьою статті 228 Цивільного кодексу України, шляхом стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Артерстелт» () в дохід держави кошти у сумі 609 924,00 грн., як таких, що були отримані за недійсним правочином.

II. Позиція позивача та заперечення відповідача

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 06.12.2018 у справі № 810/2602/17 задоволено позов ГУ ДФС у Київській області про визнання недійсним правочину, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «Сігма Агрокомпані» (продавець за договором) та товариством з обмеженою відповідальністю «Артерстелт» (покупець за договором), за результатами якого складена податкова накладна від 02.09.2016 №3 на загальну суму 609 924,00 грн., у тому числі ПДВ 101654,00 грн.

На думку позивача, за своїм змістом та спрямованістю правовідносини між товариством з обмеженою відповідальністю «Сігма Агрокомпані» та товариством з обмеженою відповідальністю «Артерстелт» завідомо суперечили інтересам держави і суспільства, оскільки порушували встановлений правовий порядок як у сфері господарської діяльності так і податкових правовідносинах, спотворили показники податкового обліку та мали на меті несплату податків до бюджету. Зазначені обставини вказують на умисел обох сторін на вчинення правочину, який суперечить інтересам держави і суспільства, що, відповідно до частини 3 статті 228 Цивільного кодексу України, має правовим наслідком стягнення в дохід держави за рішенням суду всього одержаного ними за угодою.

Відповідачі правом на подання відзиву на позовну заяву не скористались.

III. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.09.2019 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання на 16.10.2019.

В підготовче засідання 16.10.2019 учасники справи не з`явились, хоча належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Тому суд, ухвалою від 16.10.2019, прийняв рішення про відкладення підготовчого засідання на 14.11.2019 на підставі пункту 2 частини другої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України.

22 вересня 2019 року через канцелярію суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, у письмовому провадженні та про заміну позивача в порядку правонаступництва.

14 листопада 2019 року в судове засідання відповідачі не з`явились, хоча належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

Заяв чи клопотань від відповідачів на етапі підготовчого провадження до суду не надходило.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14.11.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Подальший розгляд справи ухвалено здійснювати у порядку письмового провадження.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Як вбачається з матеріалів справи, товариством з обмеженою відповідальністю «Сігма Агрокомпані» (постачальник, продавець) складено на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Артерстелт» (отримувач, покупець) податкову накладну №3 від 02.09.2016 з номенклатурою товарів «свині на відгодівлі» на загальну суму 609 924,00 грн., у тому числі ПДВ 101654,00 грн. (а.с.15).

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 28.04.2017 у кримінальній справі 755/5231/17, Грисюка І.В., керівника та засновника товариства з обмеженою відповідальністю «Сігма Агрокомпані», визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 2051 КК України, тобто внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей (а. с. 8-10).

У подальшому, Головне управління ДФС у Київській області звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Сігма Агрокомпані», товариства з обмеженою відповідальністю «Артерстелт», про визнання правочину недійсним, в якому просило визнати недійсним правочин укладений між відповідачами за результатами якого складена податкова накладна №3 від 02.09.2016.

За наслідком розгляду вказаного позову, Київським окружним адміністративним судом 06.12.2018 прийнято рішення у справі № 810/2602/17, яким позов задоволено.

Оскільки, з моменту державної реєстрації товариства з обмеженою відповідальністю «Сігма Агрокомпані» правочини від імені підприємства вчинялись поза волею номінального директора Грисюка І .В. з метою надання податкової вигоди третім особам та прикриття незаконної діяльності підприємств реального сектору економіки, за переконанням позивача, правочин між товариством з обмеженою відповідальністю «Сігма Агрокомпані» та товариством з обмеженою відповідальністю «Артерстелт», за результатами якого складена податкова накладна №3 від 02.09.2016, не був спрямований на реальне настання правових наслідків, вчинявся з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства та порушує публічний порядок.

З посиланням на норми підпункту 20.1.30 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, Головне управління ДФС у Київський області звернулось з даним позовом до суду.

V. Норми права, які застосував суд

У відповідності до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із положеннями пункту 201.7 статті 201 Податкового кодексу України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до абзацу першого пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку-продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Частиною першою статті 202 Цивільного кодексу України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно частин першої та другої статті 205 Цивільного кодексу України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до статті 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

За відсутності документа, що фіксує зміст правочину, вважається, що такий правочин вчинено усно.

Юридичній особі, що сплатила за товари та послуги на підставі усного правочину з другою стороною, видається документ, що підтверджує підставу сплати та суму одержаних грошових коштів (частина друга статті 206 Цивільного кодексу України).

Відповідно до положень пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Згідно з пунктом першим Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 № 236, Державна фіскальна служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску.

Згідно з пунктом першим Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 № 227, Державна податкова служба України (ДПС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до підпункту 20.1.30 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду, у тому числі подавати позови до підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, щодо визнання оспорюваних правочинів недійсними та застосування визначених законодавством заходів, пов`язаних із визнанням правочинів недійсними, а також щодо стягнення в дохід держави коштів, отриманих за нікчемними договорами.

Відповідно до частини третьої статті 228 Цивільного кодексу України, у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

VI. Оцінка суду

Таким чином, в розумінні пункту сьомого частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України та статті 20 Податкового кодексу України, Головне управління ДФС у Київській області є державним органом, наділеним публічно-владними управлінськими функціями, тобто суб`єктом владних повноважень, а спір у справі виник у зв`язку з виконанням ним відповідних функцій.

Аналізуючи норми законодавства, які врегульовують спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що податкові органи наділені повноваженнями на звернення до адміністративного суду з вимогою про визнання недійсним правочину, укладеного між платником податку та його контрагентом, з метою, що завідомо суперечною інтересам держави та суспільства і застосування визначених законодавством заходів, пов`язаних із визнанням правочинів недійсними.

Така правова позиція узгоджується з аналогічною позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 20.06.2018 у справі № 802/470/17-а щодо прийняття до розгляду зазначеної категорії справ.

Суд зазначає, що за результатами взаємовідносин між товариством з обмеженою відповідальністю «Сігма Агрокомпані» та товариством з обмеженою відповідальністю «Артерстелт», складена податкова накладна №3 від 02.09.2016.

Як вбачається із її змісту, товариство з обмеженою відповідальністю «Сігма Агрокомпані» продало (поставило), а товариство з обмеженою відповідальністю «Артерстелт» купило (отримало) товари на загальну суму 609 924,00 грн., у тому числі ПДВ 101654,00 грн.

Враховуючи сутність податкової накладної, законодавчо визначених підстав для їх складання та безпосереднього змісту податкової накладної №3 від 02.09.2016, товариство з обмеженою відповідальністю «Сігма Агрокомпані» та товариство з обмеженою відповідальністю «Артерстелт» здійснили дії, спрямовані на набуття взаємних цивільних прав та обов`язків, а відтак суд констатує наявність вчиненого між ними правочину за результатами якого складена податкова накладна №3 від 02.09.2016.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 06.12.2018 у справі №810/2602/17 встановлено, що фінансово-господарська діяльність товариства з обмеженою відповідальністю «Сігма Агрокомпані» здійснювалась поза межами правового поля, що свідчить про не набуття належним чином цивільної праводієздатності, а тому фінансово-господарські взаємовідносини між товариством з обмеженою відповідальністю «Сігма Агрокомпані» та товариством з обмеженою відповідальністю «Артерстелт» є фіктивними, а правочин таким, що вчинено без наміру створення правових наслідків, які ним обумовлювались цим правочином, а для штучного формування податкового кредиту. Штучне формування податкового кредиту за результатами фіктивної господарської операції направлене на незаконне заволодіння майном держави, що суперечить інтересам держави і суспільства.

Отже, з урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що товариство з обмеженою відповідальністю «Сігма Агрокомпані» має ознаки фіктивного підприємства, оскільки, з урахуванням вироку Дніпровського районного суду міста Києва, ОСОБА_2 підтвердив, що формально був засновником та керівником товариства з обмеженою відповідальністю «Сігма Агрокомпані» і документів фінансово-господарської діяльності підприємства від імені цього підприємства не підписував, у зв`язку з чим, первинні бухгалтерські документи, договори та податкові декларації підприємства є недійсними, а підприємство фіктивним.

Відповідно, правочин між товариством з обмеженою відповідальністю «Сігма Агрокомпані» та товариством з обмеженою відповідальністю «Артерстелт», за результатами якого складено податкову накладну №3 від 02.09.2016 на загальну суму 609 924,00 грн., у тому числі ПДВ 101654,00 грн., визнано недійсним, як такий, що суперечить інтересам держави і суспільства.

VIII. Висновок суду

Частиною 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Надавши оцінку усім доказам в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов до висновку що оскільки правочин, за наслідками якого складено податкову накладну №3 від 02.09.2016, визнано судовим рішенням, що набрало законної сили, недійсним, тому наявні підстави для застосування визначених законодавством заходів, пов`язаних із визнанням правочинів недійсними, а також щодо стягнення в дохід держави коштів, отриманих за недійсним договором, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

IX. Розподіл судових витрат

Відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Доказів понесення позивачем витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, матеріали справи не містять, у зв`язку з чим, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Застосувати наслідки, визначені у частині 3 статті 228 Цивільного кодексу України, шляхом стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Сігма Агрокомпані» (код за , місцезнаходження 51925, Дніпропетровська обл., місто Кам`янське, вул. Короленківська, буд. 14) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Артерстелт» (08131, Київська обл., Києво-Святошинський район, село Софіївська Борщагівка, вул. Садова, будинок 16-Б, кімната 8, код за ) кошти у розмірі 609 924,00 грн., як таких, що були отримані за недійсним правочином.

Застосувати наслідки, визначені у частини 3 статті 228 Цивільного кодексу України, шляхом стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Артерстелт» (08131, Київська обл., Києво-Святошинський район, село Софіївська Борщагівка, вул. Садова, будинок 16-Б, кімната 8, код за ) в дохід держави кошти у сумі 609 924,00 грн., як таких, що були отримані за недійсним правочином.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України процесуальні строки, визначені цим рішенням, продовжуються на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

повний текст рішення складено та підписано 25.05.2020

Суддя Панченко Н.Д.