Справа № 540/1033/20
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2020-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/1033/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі - відповідач), в якій просить визнати протиправними дії щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії позивача з 88 % до 70 % сум грошового забезпечення, вказаного у довідці Ліквідаційної комісії УМВС України в Херсонській області від 16.05.2017 р. № 1699/19/01-2017; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 пенсії в розмірі 88 % сум грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2016 р. з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем неправомірно при перерахунку пенсії зменшено відсоток обчислення з 88 % до 70 % грошового забезпечення. Вказує, що враховуючи вислугу років та дату звільнення з УМВС України в Херсонській області - 26.12.2001 р., пенсія була призначена у розмірі 85 % суми грошового забезпечення а у подальшому збільшена до 88 % суми грошового забезпечення, оскільки ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" мала редакцію, відповідно до якої при наявності відповідної вислуги років пенсія призначалася в розмірі до 90 % грошового забезпечення. У ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" були внесені зміни, в результаті яких пенсія призначається в розмірі до 70 % грошового забезпечення. Вважає, що оскільки перерахунок пенсії пов`язаний з переглядом розміру вже призначеної пенсії, при визначенні розміру не може поширюватися законодавство, яке прийнято після призначення вказаної пенсії, крім випадків покращення становища. Таким чином ГУ ПФУ в Херсонській області протиправно звузило його права на отримання пенсії в розмірі 88 % грошового забезпечення, незаконно здійснивши перерахунок та виплату пенсії в розмірі 70 % нового грошового забезпечення.

Ухвалою від 23.04.2020 р. позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

У встановлений суддею строк позивач усунув недоліки позовної заяви і ухвалою від 06.05.2020 р. відкрито спрощене провадження в адміністративній справі та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк для подання до суду відзиву на позовну заяву.

25.05.2020 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позову. Вказує на те, що з дня набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. № 103 "Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", встановлено порядок перерахунку та виплати пенсій, призначених згідно із Законом № 2262. Тому ГУ ПФУ в Херсонській області здійснюється перерахунок пенсії, призначеної позивачу, в порядку та в строки, визначені постановою КМУ № 103. Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2017 р. обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 01.01.2018 р. та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з Державного бюджету. Пенсія позивачу призначена за вислугу років відповідно до вимог Закону № 2262 із змінами, які діяли на день призначення пенсії. Відповідно до ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" максимальний розмір пенсій за вислугу років не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення. Оскільки розмір пенсії визначається відповідно до норм Закону, що діють на дату з якої переглядається її розмір, то максимальний розмір пенсії за вислугу років не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення, а не 88 % як того вимагає позивач.

З урахуванням п.2 ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 26.12.2001 р. звільнено у відставку з УМВС України в Херсонській області за віком у званні "підполковник міліції", вислуга років у календарному обчисленні становить 27 років, а у пільговому - 31 рік.

З 26.12.2001 р. позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Херсонській області та отримує пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", пенсію призначено у розмірі 85 % відповідних сум грошового забезпечення.

З 01.01.2003 р. у зв`язку із змінами у пенсійному законодавстві ОСОБА_1 пенсія за вислугу років перерахована та з цього часу виплачувалась у розмірі 88 % сум грошового забезпечення.

23.05.2018 р. ліквідаційною комісією УМВС України в Херсонській області виготовлено довідку № 19/1256 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 та направлено до ГУ ПФУ в Херсонській області для перерахунку пенсії.

Згідно протоколу за пенсійною справою № N/A-7145 (МВС) на підставі довідки УМВС України в Херсонській області відповідачем перераховано ОСОБА_1 пенсію з 01.01.2016 р. у розмірі 70 % грошового забезпечення замість раніше призначених 88 %.

На заяви ОСОБА_1 стосовно пенсійного забезпечення відповідач листами від 23.06.2018 р. № 142/0-99-1, від 27.01.2020 р. № 118-131/О-03/8-2100/20 повідомив, що позивачу перераховано пенсію з 01.01.2016 р. за нормами Закону, що діють на дату перерахунку, а саме з 70 % грошового забезпечення. Так, згідно ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" максимальний розмір пенсії, обчисленої відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 р. № 2262-XII (далі - Закон № 2262) визначено, що цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України - військовослужбовців Збройних Сил України, Прикордонних військ України, Управління державної охорони, інших військових формувань, що створюються Верховною Радою України, Служби безпеки України, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, осіб начальницького складу податкової міліції, осіб начальницького і рядового складу кримінально-виконавчої системи та членів їх сімей, а також військовослужбовців колишніх Збройних Сил СРСР, органів державної безпеки і внутрішніх справ СРСР, військовослужбовців, які в період Великої Вітчизняної війни проходили службу у складі 1-го Чехословацького армійського корпусу під командуванням Л.Свободи та членів їх сімей, визначаються Законом № 2262 (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу).

За змістом п."б" ст.12, ст.10 Закону № 2262 призначення і виплата пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу податкової міліції, особам начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особам начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту здійснюються органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до п."а" ч.1 ст.12 Закону № 2262 (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) право на пенсію за вислугу років мають особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають на день звільнення зі служби вислугу на військовій службі або на службі в органах внутрішніх справ 20 років і більше.

Згідно п."а" ч.1 ст.13 Закону № 2262 (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Частиною 2 статті 13 Закону № 2262 (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) передбачено, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 95 процентів, до категорій 2 і 3, - 90 процентів.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 звільнено зі служби в органах внутрішніх справ у званні "підполковник міліції" з вислугою у календарному обчисленні 27 років, у пільговому - 31 рік, позивачу призначена пенсія за вислугу років з 26.12.2001 р. у розмірі 85 % грошового забезпечення.

Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ"" від 04.07.2002 р. № 51-IV у частині другій ст.13 Закону № 2262 цифри "85", "95" і "90" замінено відповідно цифрами "90", "100" і "95", а слова і цифри "до категорій 2 і 3" замінено словами і цифрою "до категорії 2".

У зв`язку з даними змінами ГУ ПФУ в Херсонській області з 01.01.2003 р. ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії за вислугу років та збільшено основний її розмір до 88 % грошового забезпечення.

Пунктом 8 розділу ІІ Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 р. № 3668-VI (далі - Закон № 3668-VІ), який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, та пунктом 23 розділу II Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 р. № 1166-VII (далі - Закон № 1166-VII), який набрав чинності з 1 травня 2014 року, до частини 2 статті 13 Закону № 2262-ХІІ було внесено зміни та цифри "90" замінено цифрами "80", цифри "80" замінено цифрами "70" відповідно.

Тобто, зміна встановленого Законом максимального розміру пенсії (з 90 % до 70 % сум грошового забезпечення) відбулася вже після призначення позивачу пенсії.

Частиною 1 статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, зміна розміру пенсії з 90 % до 70 % суми грошового забезпечення, що відбулася відповідно до положень ч.2 ст.13 Закону № 2262 після призначення пенсії позивачу, не може бути підставою для зменшення розміру вже призначеної пенсії під час проведення відповідачем її перерахунку.

Внесені Законами № 3668-VІ та № 1166-VІІ зміни до ч.2 ст.13 Закону № 2262 щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80 % та 70 % грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а мають застосовуватися лише виключно при первинному призначенні пенсій. Тому відповідач при перерахунку пенсії позивача повинен був застосувати норми ч.2 ст.13 Закону № 2262 в редакції, що діяла на час збільшення пенсії (01.01.2003 р.), якою максимальний розмір грошового забезпечення для призначення пенсії встановлювався не більше 90 % від розміру грошового забезпечення.

Аналогічні висновки щодо протиправності зменшення відсоткового значення розміру грошового забезпечення при перерахунку пенсії викладені в рішенні Верховного Суду від 04.02.2019 р. у зразковій справі № 240/5401/18.

Положеннями ч.5 ст.242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що у відповідача були відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку з 88 % на 70 %, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Суд вважає безпідставним твердження позивача про те, що перерахунок пенсії має бути здійснено на підставі довідки Ліквідаційної комісії УМВС України в Херсонській області від 16.05.2017 р. № 1699/19/01-2017 зважаючи на наступне.

Так, позивачем до позовної заяви долучено довідку Ліквідаційної комісії УМВС України в Херсонській області від 16.05.2017 р. № 1699/19/01-2017, з якої вбачається, що остання видана на виконання ст.63 Закону № 2262, постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" від 11.11.2015 р. № 988 та наказу МВС від 06.04.2016 р. № 260.

Проте, в матеріалах пенсійної справи відсутня довідка від 16.05.2017 р. № 1699/19/01-2017, а міститься довідка Ліквідаційної комісії УМВС України в Херсонській області від 22.05.2018 р. № 19/1256, яка видана у відповідності до ст.63 Закону № 2262, постанов Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 р. № 103 та "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" від 11.11.2015 р. № 988.

Саме на підставі останньої довідки здійснено ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугу років з 01.01.2016 р. зі зменшенням основного розміру пенсії з 88 % грошового забезпечення до 70 % грошового забезпечення, а відтак і перерахунок пенсії за вислугу років має бути здійснено за довідкою Ліквідаційної комісії УМВС України в Херсонській області від 22.05.2018 р. № 19/1256.

Щодо виплати недоотриманої різниці призначеної пенсії суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.55 Закону № 2262-ХІІ нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але своєчасно не отримав з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більш як за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недоотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має право на отримання перерахованої пенсії з 01.01.2016 р., а оскільки позивач до теперішнього часу отримував пенсію не у повному розмірі з вини органу Пенсійного фонду України, то її різниця має бути виплачена за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Посилання відповідача на відсутність фінансування на проведення виплат внаслідок перерахунку пенсії, є безпідставними, оскільки Закон № 2262 не передбачає такої підстави для відмови у приведенні розміру пенсії у відповідність до вимог Закону. Право на перерахунок пенсії гарантоване ч.ч.3, 4 ст.63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в редакції від 23.12.2015 р. № 900-VІІІ.

Положеннями ч.2 ст.6 КАС України визначено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

У справі "Кечко проти України" (заява № 63134/00) Європейський Суд з прав людини зазначив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувані своїм працівникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни до законодавства. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для нього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Суд не приймає аргумент Уряду України щодо відсутності бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Аналогічна позиція викладена у рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Бурдов проти Росії".

Отже, реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Приписами ч.1 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

З огляду на викладене суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 такими, що підлягають задоволенню.

Приписами ч.1 ст.139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі, то сплачений позивачем судовий збір у сумі 840,80 грн. підлягає стягненню на його користь з ГУ ПФУ в Херсонській області за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 263 КАС України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73036, м.Херсон, вул.28 Армії, буд.6, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73036, м.Херсон, вул.28 Армії, буд.6, ) щодо зменшення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) відсоткового значення розміру пенсії з 88 % до 70 % сум грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73036, м.Херсон, вул.28 Армії, буд.6, ) здійснити з 01.01.2016 р. перерахунок пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) виходячи з основного її розміру 88 % сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73036, м.Херсон, вуд.28 Армії, буд.6, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до пп.15.5 п.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Відповідно до внесених Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 р. № 540-ІХ змін у розділ VI "Прикінцеві положення" КАС України, строк на апеляційне оскарження продовжується на строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.І. Бездрабко

кат. 112010201