Справа № 640/21365/19
Суддя: Бабенко Костянтин Анатолійович
Дата ухвалення: 2020-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів: Оксененка О.М., Степанюка А.Г., секретаря Винокурової І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 квітня 2020 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, за участю Третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні Позивача - ОСОБА_2 , та на стороні Відповідача - Київської міської ради, про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 квітня 2020 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить судове рішення суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове судове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників Сторін та Третьої особи - Київської міської ради, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, Рішення суду першої інстанції - скасувати, ухвалити нове Рішення, яким адміністративний позов задовольнити повністю з наступних підстав.

Постановою про відкриття виконавчого провадження головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 06 грудня 2018 року ВП №57853079 (Т.1, а.с.156) відкрито виконавче провадження з виконання Виконавчого листа, виданого Окружним адміністративним судом міста Києва 20 лютого 2018 року №826/5426/16, щодо зобов`язання Київської міської ради розглянути відповідно до вимог ст.ст. 3, 8, 19, 58, 124 Конституції України на найближчому пленарному засіданні розроблений Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) проект рішення про безоплатну передачу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,2768 га, за нормами визначеними ст.121 ЗК України, з цільовим призначенням для ведення садівництва, для будівництва і обслуговування жилого будинку, для будівництва індивідуального гаражу, з урахуванням ідеальних частин останніх в домоволодінні АДРЕСА_1 та заяву ОСОБА_1 від 25 листопада 2003 року, ОСОБА_2 від 06 червня 2005 року про приватизацію земельної ділянки по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,2768 га, за нормами визначеними ст.121 ЗК України, з цільовим призначенням для ведення садівництва, для будівництва і обслуговування жилого будинку, для будівництва індивідуального гаражу, з урахуванням ідеальних частин останніх в домоволодінні АДРЕСА_1 .

Постановою про закінчення виконавчого провадження головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 17 липня 2019 року ВП №57853079 (Т.1, а.с.125) виконавче провадження закінчено відповідно до п. 11 частини першої ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Позивач не погоджуючись із зазначеною Постановою звернувся до суду з відповідним позовом.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.09.2019 у справі №640/15349/19, яке набрало законної сили 22.09.2019, за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Треті особи без самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2 , Київська міська рада, про визнання протиправною та скасування Постанови, зокрема визнано протиправною та скасовано Постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченка Дмитра Євгеновича про закінчення виконавчого провадження №57853079 від 17 липня 2019 року, у зв`язку протиправною бездіяльністю державного виконавця, яка полягає у невчиненні виконавчих дій, передбачених статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII, щодо примусового виконання виконавчого листа №826/5426/16, виданого Окружним адміністративним судом міста Києва 20 лютого 2018 року про зобов`язання Київської міської ради вчинити дії, у період з 21 грудня 2018 року до 16 квітня 2019 року включно, та з 07 травня 2019 року до 16 липня 2019 року включно.

Зазначене судове рішення отримане Відповідачем 16.09.2019 року, що підтверджується зазначеною на відбитку вхідної кореспонденції Відповідача датою (Т.1, а.с.113).

Постановою про відновлення виконавчого провадження головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 02 грудня 2019 року ВП №57853079 (Т.1, а.с.112) виконавче провадження відновлено.

Оскільки Відповідачем у період з 17.09.2019 до 01.12.2019 не вчинено дій щодо відновлення виконавчого провадження №57853079, Позивач 01.11.2019 звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні адміністративного позову зазначив, що він фактично спрямований на виконання іншого судового рішення, а саме Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.09.2019 у справі № 640/15349/19, у зв`язку з чим Позивач мав звернутись до суду в порядку ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності Відповідача, а не пред`являти новий адміністративний позов.

Проте, предметом спору у даній справі є визнання протиправною триваючої в інтересах Київської міської ради та Київського міського голови Кличка В.В. бездіяльності Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України () під час примусового виконання Постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 19.12.17 у справі №826/5426/19 в рамках виконавчого провадження №57853079, зобов`язання Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вчинити дії, спрямовані на примусове виконання рішення на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження» та Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.12.17 у справі №826/5426/19.

Отже, оцінці підлягає саме бездіяльність Відповідача щодо обов`язку в строк, визначений Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VІІІ (надалі - Закон №1404-VІІІ), відновити виконавче провадження №57853079.

Згідно з частиною п`ятою ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

А як зазначено в Постанові Верховного Суду від 24.03.2020 у справі №818/607/17 за позовом ОСОБА_3 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Третя особа: Урядовий уповноважений у справах Європейського суду з прав людини, про визнання бездіяльності протиправною, відшкодування моральної шкоди, відповідно до частини першої ст. 18 Закону №1404-VІІІ, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. А згідно з частиною першою ст. 41 Закону №1404-VІІІ, у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. Судами попередніх інстанцій встановлено, що Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 17.01.2017 у справі №818/1630/16, залишеною без змін Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.03.2017, скасовано Постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження №49847591 по виконанню рішення Європейського суду з прав людини «Юрій Олексійович Щічка проти України і 572 інших заяв». Відтак, Постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження №49847591 мала бути скасована у строк, передбачений частиною першою ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження». Натомість, державним виконавцем вказаної Постанови не скасовано та виконавче провадження не поновлено.

Оскільки Відповідачем Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.09.2019 у справі №640/15349/19 одержано 16.09.2019, він не пізніше 17.09.2019 мав прийняти постанову про відновлення виконавчого провадження.

Як вже зазначалось, Постановою про відновлення виконавчого провадження головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 02 грудня 2019 року ВП №57853079 виконавче провадження відновлено, проте, будь-які докази вчинення Відповідачем дій, спрямованих на примусове виконання Постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 19.12.17 у справі №826/5426/19 на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом «Про виконавче провадження», в матеріалах справи відсутні.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів дійшла висновку щодо задоволення адміністративного позову повністю.

Позивач в позовній заяві просить постановити Окрему Ухвалу щодо посадової особи, яка винна.

Відповідно до частин першої, другої ст. 249 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів дійшла висновку щодо відмови в постановленні Окремої Ухвали, оскільки зазначене є правом суду, а не його обов`язком. Більш того, зазначене взагалі не є позовною вимогою в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною першою ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

А відповідно до частини другої ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню; порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 квітня 2020 року скасовується та ухвалюється нове Рішення, яким адміністративний позов задовольняється повністю.

Згідно з частиною першою ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до частини першої ст. 271 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, визначених статтями 273 - 277, 280 - 289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.

Згідно з частиною четвертою ст. 272 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення суду апеляційної інстанції у справах, визначених статтями 280, 281, 287 та 288 цього Кодексу, можуть бути оскаржені до суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини першої ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 272, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 квітня 2020 року скасувати, ухвалити нове Рішення, яким адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо неприйняття у строк, визначений частиною першою ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження», Постанови про відновлення виконавчого провадження №57853079.

Зобов`язати Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (код за ) вчинити дії, спрямовані на примусове виконання Постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 19.12.17 у справі №826/5426/19 на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (код за ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 1921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн. 00 коп. судового збору, сплаченого Квитанціями від 25 листопада 2019 року №29748992 та від 14 квітня 2020 року №САМ6-В88Т-ТРА6-Е19М.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, але не менше ніж з дня, наступного за останнім днем строку дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Постанову складено в повному обсязі 25.05.2020 року.

Головуючий суддя Бабенко К.А.

Судді: Оксененко О.М.

Степанюк А.Г.