Справа № 640/20980/19
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2020-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2020 року м. Київ № 640/20980/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «КЛІНВЕЛ»
доГоловного управління ДФС у м. Києві
провизнання протиправним та скасування рішення від 28.03.2019 року № 11700/26-15-12-01-21, зобов`язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «КЛІНВЕЛ» (далі - ТОВ «КОМПАНІЯ «КЛІНВЕЛ», позивач) з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (далі - відповідач), в якому просить:

- скасувати рішення ГУ ДФС в м. Києві №11700/26-15-12-01-21 від 28 березня 2019 року про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «КОМПАНІЯ «КЛІНВЕЛ»;

- поновити реєстрацію платника ПДВ шляхом внесення до реєстру платників ПДВ запису про реєстрацію ТОВ «КОМПАНІЯ «КЛІНВЕЛ» платником ПДВ датою реєстрації;

- зобов`язати ГУ ДФС в м. Києві вилучити з реєстру платників податку на додану вартість даних про анулювання реєстрації платником податку на додану вартість ТОВ «КОМПАНІЯ «КЛІНВЕЛ».

Позовні вимоги мотивовані протиправністю рішення контролюючого органу №11700/26-15-12-01-21 від 28 березня 2019 року про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «КОМПАНІЯ «КЛІНВЕЛ». Зокрема, позивач посилається на безпідставністю прийнятого рішення про анулювання реєстрації позивача, як платника податку на додану вартість, оскільки позивач здійснював господарську діяльність, формував і подавав податкові накладні.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.11.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику сторін) та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Вказаною ухвалою суду відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк з дня вручення йому даної ухвали надати відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам статті 162 КАС України, або заяву про визнання позову.

05 грудня 2019 року представником Головного управління ДФС у м. Києві надано до суду відзив, в якому він просить відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог.

Зокрема, відзив обґрунтовано тим, що ГУ ДФС у м. Києві прийнято рішення від 28.03.2019 року №11700/26-15-12-01-21 про анулювання реєстрації платника ПДВ, яке складене комісією, створеною відповідно до розпорядження ГУ ДФС у м. Києві від 20.07.2018 №40-р зі змінами, внесеними розпорядженнями ГУ ДФС у м. Києві від 27.08.2018.

Зокрема, як зазначає відповідач, Комісією встановлено, що платник податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом періоду з березня 2018 до лютого 2019 року, з показниками, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту, та має за останні 12 календарних місяців обсяги оподаткованих операцій 0,00 грн.

У зв`язку з неподанням позивачем декларацій з ПДВ, податковий орган дійшов висновку про відсутність у ТОВ «КОМПАНІЯ «КЛІНВЕЛ» постачання/придбання товарів протягом 12 послідовних податкових періодів та відповідно до пп. «г» п. 184.1 ст. 184 розділу V ПКУ наявності підстав для анулювання реєстрації платника ПДВ.

Відповідно до частини 8 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «КЛІНВЕЛ» є юридичною особою та зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 06.10.2016 року за № 1 008490.

21.06.2018 року ТОВ «КОМПАНІЯ «КЛІНВЕЛ» видано свідоцтво платника податків на додану вартість, що підтверджується відповідним витягом за № 572.

28 березня 2019 року ГУ ДФС у м. Києві прийнято рішення №11700/26-15-12-01-21, яким анульовано позивачеві реєстрацію платника податку на додану вартість, у зв`язку з неподанням та/або поданням контролюючому органу декларацій з податку на додану вартість, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту, протягом 12 послідовних податкових місяців та відповідно до п.п.«г» п.184.1 ст.184 ПК України.

Позивач, не погоджуючись з даним рішенням, звернувся до суду з вказаним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п.п.16.1.3 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно підпункту 19-1.1.2 пункту 19-1 статті 19 Податкового кодексу України, контролюючі органи виконують функції щодо контролю за своєчасністю подання платниками податків передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків, зборів, платежів.

В силу пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України з метою виконання своїх функцій контролюючі органі мають право отримувати від платників інформацію щодо здійснення господарської діяльності, одержувати від суб`єктів господарювання і державних органів та установ первинні документи, користуватися інформаційними базами даних, запитувати та вивчати відомості, статистичну та іншу звітність, проводити аналіз управління ризиками тощо.

Процедура анулювання реєстрації платника податку на додану вартість регулюється розділом V Податкового кодексу України (далі - ПК України) та Положенням про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014 року №1130 (надалі - Положення №1130).

Відповідно до підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України, реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.

За умовами пункту 5.5 розділу V Положення №1130 анулювання реєстрації за самостійним рішенням контролюючого органу може бути здійснене на підставах, визначених у підпунктах «б»-«з» пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу. Контролюючі органи здійснюють постійний моніторинг платників ПДВ, включених до Реєстру, та приймають рішення про анулювання реєстрації платників ПДВ у разі існування відповідних підстав.

Рішення про анулювання реєстрації за самостійним рішенням контролюючого органу приймаються за наявності відповідних підтвердних документів (відомостей). Такими документами є, зокрема, довідка про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстр (перелік) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту у таких деклараціях (податкових розрахунках) протягом 12 послідовних податкових місяців (підстава - підпункт «г» пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу). У реєстрі (переліку) зазначаються дані про реєстрацію особи платником ПДВ та по кожній декларації (податковому розрахунку) - податковий період, дата надходження декларації (податкового розрахунку) до контролюючого органу, загальні обсяги постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту звітного періоду, вказані у відповідних рядках та колонках податкової декларації (податкового розрахунку).

Згідно з пунктом 5.6 розділу V Положення №1130, за наявності зазначених підтвердних документів (відомостей) контролюючий орган за місцем перебування на обліку платника податків приймає рішення про анулювання реєстрації особи - платника ПДВ незалежно від здійснення контролюючим органом документальних та камеральних перевірок такої особи і їх результатів, а також обов`язку такої особи бути зареєстрованою та/або нараховувати чи сплачувати податок на додану вартість відповідно до законодавства.

Рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ за самостійним рішенням контролюючого органу оформляється за формою №6-РПДВ (додаток 5). Таке рішення складається у двох примірниках комісією, утвореною відповідно до розпорядження контролюючого органу, та підписується керівником контролюючого органу. У рішенні про анулювання реєстрації платника ПДВ обов`язково вказуються підстави (одна або декілька) для такого анулювання з посиланням на відповідні норми Кодексу.

Отже, анулювання реєстрації платника податку за рішенням податкового органу на підставі підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 ПК України можливе за таких обставин: неподання платником податку на додану вартість декларацій з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або подання такої декларації з податку на додану вартість з показниками про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.

Такі обставини мають підтверджуватись як самими деклараціями з податку на додану вартість, так і довідкою про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстром (переліком) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту у таких деклараціях.

Згідно з абз.3, 4 п.5.2 розділу V Положення №1130, при розгляді питання анулювання реєстрації згідно з підпунктом «г» пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу (підпункт «г» пункту 5.1 цього розділу) 12 місяців визначаються із урахуванням того, що: не враховується місяць, в якому проведено реєстрацію особи платником ПДВ, якщо особа зареєстрована платником ПДВ з дня іншого ніж перший день календарного місяця; включаються останні 12 послідовних податкових місяців, за які подані податкові декларації (у разі подання декларацій) або сплив строк подання податкових декларацій (у разі неподання декларацій) до отримання чи складання контролюючим органом документа, який є підставою для анулювання реєстрації.

Анулювання реєстрації здійснюється шляхом виключення платника ПДВ з Реєстру.

Отже, анулювання реєстрації платника податку за рішенням податкового органу на підставі п.п.«г» п.184.1 ст.184 Податкового кодексу України можливе за таких обставин: неподання платником податку на додану вартість декларацій з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або подання такої декларації з податку на додану вартість з показниками про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права наведений у постановах Верховного Суду від 05 листопада 2018 року у справі №820/2294/16 та від 28 березня 2019 року у справі №820/1322/17, який в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України має бути врахований судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Як встановлено матеріалами справи, підставою для прийняття податковим органом оскаржуваного рішення стало неподання платником податку на додану вартість декларацій з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців.

Під час розгляду даної справи, позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу, який би спростував підстави прийняття відповідачем оскаржуваного рішення.

Зокрема, товариством не було надано копії поданої до податкового органу декларації з податку на додану вартість за період з березня 2018 року по лютий 2019 року.

У той же час, щодо посилання позивача на здійснення ним господарських операцій з ТОВ «Дженер ЛТД» за результатами якої було сформовано податкову накладні від 28.03.2019 року № 1, яка в подальшому, а саме 11.04.2019 року була належним чином зареєстрована, судом не беруться до уваги оскільки вказані дії було вчинено поза межами періоду, який встановлено в оскаржуваному рішенні, а саме березня 2018 року - лютого 2019 року.

Поряд з цим, судом також не приймаються до уваги посилання представника позивача на недоліки в оформлені оскаржуваного рішення, оскільки останні не спростовують факту неподання товариством декларацій з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців.

З огляду на викладені обставини, суд вважає, що рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість №11700/26-15-12-01-21 від 28 березня 2019 року прийнято ГУ ДФС у м. Києві правомірно та не підлягає скасуванню.

Відповідно до положень чч. 1 та 2 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частинами 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. В даному випадку позивач в силу норм Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору не звільнений та відомості щодо понесених відповідачем судових витрат відсутні, а тому судові витрати за рахунок позивача на користь відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні адміністративного Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «КЛІНВЕЛ» відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.М. Погрібніченко