Справа № 360/1194/20
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2020-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

18 травня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1194/20

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Свергун І.О.,

за участі секретаря - Карча В.М.,

представника позивача - Дженчако Т.М.,

представника відповідача - Татаринової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання протиправним та скасування наказу від 24.02.2020 № 634,

ВСТАНОВИВ:

19.03.2020 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Національної поліції в Луганській області (далі - відповідач, ГУНП в Луганській області), в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати наказ № 634 від 24 лютого 2020 року Головного управління Національної поліції в Луганській області про притягнення до дисциплінарної відповідальності оперуповноваженого відділу агентурно-оперативної роботи УКР Головного управління Національної поліції в Луганській області ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач проходить службу на посаді оперуповноваженого відділу агентурно-оперативної роботи УКР Головного управління Національної поліції в Луганській області. Згідно з наказом відповідача від 24.02.2020 № 634 на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність. Позивач вважає вказаний наказ про притягнення його до дисциплінарної відповідальності протиправним, оскільки в його діях був відсутній склад дисциплінарного правопорушення, а також було порушено процедуру притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Оскарженим наказом позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за особисту недисциплінованість, безвідповідальне ставлення до виконання своїх службових обов`язків та порушення вимог п. 4 ч. 3 ст. 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», вимог п. 1 ст. 7 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», наказу НПУ від 23.09.2016 № 920 «Про заходи щодо укріплення службової дисципліни в органах та підрозділах Національної поліції України» та наказу ГУНП від 09.12.2019 № 3232 дск «Про відрядження співробітників ГУНП до Станично-Луганського ВП ГУНП».

Зазначені формулювання, зазначає позивач, є загальними та не розкривають зміст дисциплінарного проступку. Загальне посилання в наказі на норми права без зазначення конкретних дій чи бездіяльності, які вказують на вчинене порушення, не є достатнім та не розкриває змісту дисциплінарного проступку, наявності і характеру вини та не є підставою для притягнення до відповідальності.

Вказані норми, зазначає позивач, він не порушував, тому в його діях відсутній склад дисциплінарного правопорушення.

На виконання наказу ГУНП від 19.12.2019 № 3232дск у період з 10.12.2019 по 09.12.2019 ОСОБА_1 перебував у відрядженні в Станично-Луганському ГУНП. Згідно з наказом № 3232 дск на час відрядження було визначено завдання, які передбачали стримання агресії, несення служби та надання практичної допомоги Станично-Луганському відділу поліції. Під час проходження служби від керівництва Станично-Луганського відділу поліції ГУНП та безпосередньо від керівництва УКР НПУ ГУНП будь-яких скарг чи заяв щодо виконання покладених на позивача завдань не надходило. Позивач належним чином виконував визначені в наказі завдання.

Після закінчення відрядження за дорученням начальника УКР НПУ ГУНП в Луганській області 13.01.2020 ОСОБА_1 надано звіт за результатами проведеної роботи. Після чого, 16.01.2020 згідно з рапортом начальника УКР ГУНП в Луганській області видано наказ про призначення службового розслідування щодо ОСОБА_1 з підстав ігнорування завдань, визначених у наказі ГУНП № 3232 дск.

Однак, у наказі № 634 про притягнення до дисциплінарної відповідальності не конкретизовано, коли було вчинено порушення, а саме - дата, час та за яких обставин. Наказ не містить посилань на конкретні обставини, які вказували б на порушення службової дисципліни, містить формулювання, що не підтверджені жодними доказами, а обставини не було з`ясовано повно та всебічно. Тобто обґрунтованих підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності не існує.

Наказ про призначення службового розслідування № 136 видано 16.01.2020, тобто службове розслідування мало би бути завершено не пізніше 16.02.2020. Однак, наказ про застосування дисциплінарного стягнення № 634 датовано з порушенням місячного строку, а саме - 24.02.2020. Таким чином, відповідачем не дотримано порядок притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Позивач зазначає, що його не було повідомлено про службове розслідування. А пояснення відбирались по факту, а не в рамках службового розслідування.

З огляду на це вважає, що відповідачем порушено порядок притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Також вважає, що під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія не врахувала характер проступку, обставини, за яких він учинений, особу позивача, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують відповідальність, попередню його поведінку, його ставлення до служби.

В порушення ч. 7 ст. 19 Дисциплінарного статуту НПУ зміст наказу за результатами проведеного службового розслідування не було оголошено по особовому складу поліції.

Вважає наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності необґрунтованим, таким, що не містить достатніх доказів вчинення ним дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним та дією (бездіяльністю).

В порушення вимог ч. ч. 1, 2 ст. 22 Дисциплінарного статуту НПУ наказ № 643 не було виконано негайно, але не пізніше місяця шляхом оголошення в органі (підрозділі) поліції.

Також зазначає, що в порушення п. 2 Розділу І Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затвердженого наказом МВС від 07.11.2018 № 893, матеріали службового розслідування не містять наказу про створення дисциплінарної комісії.

Ухвалою суду від 23.03.2020 позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 03.04.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

24.04.2020 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній посилається на таке.

Підставою для призначення службового розслідування став рапорт від 14.01.2020 начальника УКР ГУНП в Луганській області полковника поліції В. Тарасова за результатами розгляду звіту ОСОБА_1 , складеного за результатами його відрядження до Станично-Луганського ВП ГУНП в Луганській області відповідно до наказу ГУНП в Луганській області від 09.12.2019 № 3232 дск.

Службове розслідування було призначено письмовим наказом начальника ГУНП в Луганській області від 16.01.2020 № 136 «Про призначення службового розслідування та створення дисциплінарної комісії», проведення службового розслідування відповідно до вказаного наказу було доручено дисциплінарній комісії у складі голови комісії ОСОБА_8 та членів комісії ОСОБА_9 ОСОБА_3 та ОСОБА_10

Отже, твердження позивача про не створення дисциплінарної комісії є необґрунтованими та не відповідають фактичним обставинам.

Твердження позивача про те, що його не було повідомлено про те, що призначено службове розслідування та що він не надавав письмові пояснення в рамках службового розслідування, не відповідає дійсності з огляду на таке.

По-перше, в наказі ГУНП в Луганській області міститься виконаний власноручно позивачем запис такого змісту: «З наказом ознайомлен, копію отримав», який датовано 22.01.2020.

По-друге, саме 22.01.2020 (тобто в день ознайомлення з наказом ГУНП в Луганській області) від ОСОБА_1 було отримано письмові пояснення членом дисциплінарної комісії ОСОБА_3

По-третє, письмові пояснення ОСОБА_1 були надані стосовно виконаних завдань під час відрядження до Станично-Луганського ВП ГУНП в Луганській області в грудні 2019 року та січні 2020 року.

Таким чином, позивач був обізнаний про проведення службового розслідування.

Дисциплінарне стягнення було застосовано до позивача шляхом видання дисциплінарного наказу (наказ ГУНП в Луганській області від 24.02.2020 № 634), зміст якого під підпис було доведено ОСОБА_1 .

Службове розслідування розпочато 16.01.2020, завершено 14.02.2020, тому твердження позивача, що відповідачем порушено строк проведення службового розслідування, є хибним.

Твердження позивача про те, що зміст наказу за результатами проведеного службового розслідування не було оголошено особовому складу, є необґрунтованим, оскільки позивачем не наведено міркувань, з яких він виходив, формулюючи вказане твердження, та доказів, за допомогою яких воно може бути підтверджено або спростовано.

Таким чином, службове розслідування було проведено у строки та у спосіб, визначені нормативно-правовими актами, які регламентують проведення службового розслідування.

Стосовно тверджень позивача про неврахування під час проведення службового розслідування відомостей, які характеризують поліцейського (особу порушника, попередню поведінку поліцейського та його ставлення до служби) відповідач звертає увагу, що до матеріалів службового розслідування долучено службову характеристику від 20.01.2020 на позивача, відповідно до якої останній характеризується посередньо, має низьку професійну підготовку, не достатню для виконання своїх обов`язків за займаною посадою; в роботі не вистачає наполегливості, потребує контролю з боку керівництва; свої функціональні обов`язки знає, але виконує не в повному обсязі; закріплений за лінією роботи, пов`язаної зі встановленням та документуванням злочинної діяльності осіб, причетних до незаконних збройних формувань; протягом поточного року особисто не виявив та не задокументував жодного факту діяльності незаконних збройних формувань; неодноразово порушував службову дисципліну, за що був притягнений до дисциплінарної відповідальності (має одне стягнення - сувору догану, оголошену наказом ГУНП в Луганській області від 08.01.2020 № 26).

Щодо відсутності у діях позивача складу дисциплінарного проступку відповідач зазначає, що відповідно до наказу ГУНП в Луганській області від 24.02.2020 № 634 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського УКР ГУНП в Луганській області» позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, зокрема, за безвідповідальне ставлення до виконання своїх службових обов`язків.

До матеріалів адміністративної справи долучено посадові інструкції оперуповноваженого відділу агентурно-оперативної роботи УКР ГУНП в Луганській області ОСОБА_1 , відповідно до яких позивач, зокрема, бере участь у наданні практичної допомоги підрозділам КП ВП ГУНП в Луганській області, заводить та реалізує оперативно-розшукові справи та інше.

В ході проведення службового розслідування встановлено, що за час перебування ОСОБА_1 у службовому відрядженні кількість оперативних контактів, які перебувають на зв`язку у співробітників СКП Станично-Луганського ВП ГУНП в Луганській області, зменшилась, не заведено жодної оперативно-розшукової справи основного обліку, на зв`язку не перебуває жодного агента.

Інформація, викладена позивачем у звіті за результатами відрядження до Станично-Луганського ВП ГУНП в Луганській області, не відображає реалізацію прав та завдань, передбачених ст. ст. 1, 8 Закону України від 18.02.1992 № 2135-ХІІ.

Позивач ані в письмовому поясненні від 22.01.2020, ані у звіті за результатами відрядження до Станично-Луганського ВП ГУНП в Луганській області від 13.01.2020 не зазначив як ознаку ефективності своєї роботи під час перебування у службовому відрядженні в Станично-Луганському ВП ГУНП в Луганській області з 11.12.2019 по 09.01.2020 на заведення (закриття) оперативно-розшукових справ, встановлення оперативних контактів, залучення на зв`язок агентів.

У свою чергу вказані позивачем заходи не містять у собі змісту гласних і негласних, розвідувальних та контр розвідувальних заходів, які і є специфічними для попередження, викриття вже вчинених злочинів, опрацювання осіб, звільнених з місць позбавлення волі за тяжкі та особливо тяжкі злочини, з`ясування їх намірів у порядку оперативної взаємодії з оперативними підрозділами установ виконання покарань.

У листі Станично-Луганського ВП ГУНП в Луганській області від 20.01.2020 № 612/111/44-20202 за підписом т.в.о. начальника підполковника поліції В. Невечері зазначено, що ОСОБА_1 під час несення служби у Станично-Луганському ВП ГУНП в Луганській області будь-яких результатів роботи досягнуто не було.

Відповідно до довідки від 14.02.2020, складеної начальником відділу УКР ГУНП в Луганській області ОСОБА_3, ОСОБА_1 у період службового відрядження з 11.12.2019 по 09.01.2020 будь-яка робота по формуванню мережі підсобного апарату, спроможного надавати оперативно-значиму інформацію відносно осіб, які скоюють злочини, у тому числі на окупованій території, та причетності до незаконних збройних формувань не проводилась.

Також у ході службового розслідування було встановлено, що під час відрядження та несення служби на КПВВ будь-які документи (рапорти, довідки тощо) позивачем не складалися.

Таким чином, твердження позивача про відсутність в його діях дисциплінарного проступку відповідач вважає безпідставними й такими, що суперечать чинному законодавству.

Щодо пропорційності дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани зазначає, що імперативних обмежень щодо встановлення того чи іншого виду дисциплінарної відповідальності нормативно-правовими приписами не встановлено, визначення виду дисциплінарного стягнення належить безпосередньо до дискреційних повноважень суб`єкта владних повноважень, який вільний у виборі останнього.

На підставі викладеного відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог (арк. спр. 49-57).

Ухвалою суду від 07.05.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В ході судового розгляду справи представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеному в позові. Серед іншого зазначила, що з наказу про відрядження не вбачається обов`язок позивача заводити оперативно-розшукові справи, в оскарженому наказі про накладення дисциплінарного стягнення не конкретизовано, коли було вчинено порушення та за яких обставин, крім того, висновки відповідача є оціночними судженнями про роботу відділу взагалі, а не характеризують роботу позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, та зазначила, що позивач допустив бездіяльність щодо невиконання покладених на нього службових обов`язків. Щодо інформацію про виконану роботу, зазначеної у звіті позивача, на її підтвердження не було надано жодного розпорядчого документа. Просила в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 проходить службу в Національній поліції з 07.11.2015 по цей час, з 16.06.2017 займає посаду оперуповноваженого відділу агентурно-оперативної роботи управління карного розшуку ГУНП в Луганській області, що підтверджується довідкою від 11.02.2020 № 633/111/14-2020 (арк. спр. 63).

Згідно з наказом ГУНП в Луганській області від 09.12.2019 № 3232дск «Про відрядження співробітників ГУНП до Станично-Луганського ВП ГУНП в Луганській області» для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсіч та стримування збройної агресії Російської Федерації та з метою надання практичної допомоги, вдосконалення роботи Станично-Луганського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області працівників ГУНП в Луганській області, серед яких і позивач ОСОБА_1 , було відряджено з 11.12.2019 по 09.01.2020 до Станично-Луганського відділу поліції ГУНП в Луганській області (арк. спр. 76-77).

Відповідно до доручення начальника УКР ГУНП в Луганській області від 09.01.2020 № 97 на виконання вимог наказу ГУНП від 09.12.2019 № 3232дск «Про відрядження співробітників ГУНП до Станично-Луганського ВП ГУНП в Луганській області» оперуповноваженому відділу агентурно-оперативної роботи УКР ГУНП майору поліції ОСОБА_1 доручено до 13.01.2020 надати звіт про результати надання методичної та практичної допомоги сектору кримінальної поліції Станично-Луганського ВП ГУНП в Луганській області (арк. спр. 60).

13.01.2020 позивачем ОСОБА_1 складено звіт за результатами відрядження до Станично-Луганського ВП ГУНП в Луганській області, в якому зазначену таку виконану роботу: при несенні служби на контрольному пункті в`їзду-виїзду «Станиця Луганська» за ППС Регіонального рівня у грудні 2019 року було перевірено 403 особи та в січні 2020 року - 223 особи; за системою UASC «MARIUPOL» при спрацюванні камер на обличчя осіб категорії «обличчя у розшуку», що перетинали у звітний період часу КПВВ «Станиця Луганська», було перевірено 571 особу; було надано практичну допомогу СКП Станично-Луганського ВП щодо розроблення плану перекриття джерелами оперативної інформації злочинного елементу та криміногенних територій і об`єктів Станично-Луганського ВП ГУНП в Луганській області; надана практична допомога щодо проведення комплексу заходів в умовах спецустанови поліції при перевірці на причетність до скоєння злочинів на території Луганської області стосовно 1 особи; за лінією агентурно-оперативної роботи Станично-Луганського ВП ГУНП в Луганській області було ознайомлено з номенклатурною справою «Рапорти про встановлення (припинення) негласного співробітництва з ОК» та журналом обліку ОК (арк. спр. 64).

14.01.2020 начальником УКР ГУНП в Луганській області полковником В. Тарасовим складено рапорт на ім`я т.в.о. начальника ГУНП в Луганській області полковника поліції ОСОБА_4 , в якому зазначено таке. Наказом ГУНП в Луганській області від 09.12.2019 № 3232дск на період з 11.12.2019 по 09.01.2020 до Станично-Луганського ВП ГУНП було відряджено оперуповноваженого відділу агентурно-оперативної роботи УКР ГУНП майора поліції ОСОБА_1 для виконання конкретних завдань з оперативно-розшукової діяльності. По закінченню відрядження ОСОБА_1 було складено звіт за результатами відрядження від 13.01.2020 № 156/111/14-2020, згідно якого завдання, які були визначені в наказі про відрядження, виконані не були, стан агентурно-оперативної роботи сектору кримінальної поліції Станично-Луганського ВП ГУНП, згідно довідки, наданої заступником начальника відділу агентурно-оперативної роботи УКР ГУНП підполковником поліції С. Полою від 13.01.2020 № 5/111/14-2020 ДСК, не змінився, а на деяких напрямках навіть погіршився, а саме: кількість оперативних контактів, які перебувають на зв`язку у співробітників СКП Станично-Луганського ВП, знизилась з 20 до 14; на зв`язку у співробітників СКП Станично-Луганського ВП не перебуває жодного агента; співробітниками СКП Станично-Луганського ВП не заведено жодної оперативно-розшукової справи. Таким чином, оперуповноваженим відділу агентурно-оперативної роботи УКР ГУНП майором поліції ОСОБА_1 було порушено п. 4 ч. 3 ст. 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут НПУ». На підставі викладеного просить дозволу на призначення службового розслідування з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин можливих порушень службової дисципліни, встановлення причин і умов, а також наявності вини оперуповноваженого відділу агентурно-оперативної роботи УКР ГУНП майора поліції ОСОБА_1 (арк. спр. 78).

Наказом т.в.о. начальника ГУНП в Луганській області від 16.01.2020 № 136 призначено службове розслідування за фактами, викладеними у рапорті начальника УКР ГУНП в Луганській області полковника поліції В. Тарасова, проведення якого доручено дисциплінарній комісії у складі: голови комісії - заступника начальника управління - начальника відділу розкриття злочинів проти особи УКР ГУНП в Луганській області підполковника поліції ОСОБА_8; членів комісії - начальника відділу оперативних розробок і боротьби з незаконним обігом зброї та вибухівки УКР ГУНП в Луганській області полковника поліції ОСОБА_9 заступника начальника відділу розшуку злочинців і зниклих громадян УКР ГУНП в Луганській області підполковника поліції ОСОБА_3, інспектора режимно-секретного сектору УКР ГУНП в Луганській області майора поліції ОСОБА_3 (арк. спр. 58-59).

Опитаний в ході службового розслідування позивач ОСОБА_1 пояснив, зокрема, що при несенні служби на контрольному пункті в`їзду-виїзду «Станиця Луганська» за ППС Регіонального рівня у грудні 2019 року ним було перевірено 403 особи та в січні 2020 року - 223 особи; за системою UASC «MARIUPOL» при спрацюванні камер на обличчя осіб категорії «обличчя у розшуку», що перетинали у звітний період часу КПВВ «Станиця Луганська», було перевірено 571 особу; було надано практичну допомогу СКП Станично-Луганського ВП щодо розроблення плану перекриття джерелами оперативної інформації злочинного елементу та криміногенних територій і об`єктів Станично-Луганського ВП ГУНП в Луганській області; надана практична допомога щодо проведення комплексу заходів в умовах спецустанови поліції при перевірці на причетність до скоєння злочинів на території Луганської області стосовно 1 особи; за лінією агентурно-оперативної роботи Станично-Луганського ВП ГУНП в Луганській області було ознайомлено з номенклатурною справою «Рапорти про встановлення (припинення) негласного співробітництва з ОК» та журналом обліку ОК. Під час відрядження документи (рапорти, довідки тощо) ним не складалися у зв`язку з тим, що організація роботи у вказаному напрямку не вимагає їх складання, всі його дії та перевірки відображалися у вказаній вище системі. За час відрядження зі сторони керівництва Станично-Луганського ВП зауважень до його діяльності не надходило (арк. спр. 65).

За результатами проведеного службового розслідування складено висновок, в якому зазначено таке.

Службовим розслідуванням встановлено, що згідно наданої відповіді від 20.01.2020 № 612/111/44-2020 т.в.о начальника Станично-Луганського ВП ГУНП підполковника поліції ОСОБА_6 під час відрядження у період з 11.12.2019 по 09.01.2020 ОСОБА_1 ніс службу на КПВВ «Станиця Луганська» (здійснював контроль за системою відеоспостереження UASC «MARIUPOL»), будь-яких результатів роботи досягнуто не було. 09.01.2020 року ОСОБА_1 здійснив ознайомлення з НС № 44-35 ут том 1 від 14.01.2019 «Обліку оперативних контактів» та в період відрядження надавав методичну допомогу старшому оперуповноваженому СКП майору поліції ОСОБА_7 в складанні документів оперативного характеру. Згідно даним УІАП ГУНП в Луганській області за час відрядження ОСОБА_1 безпосередньо було здійснено перевірку 626 осіб по електронним спискам осіб, які підозрюються у причетності до участі в НЗФ. За наявною в УКР ГУНП інформації ОСОБА_1 в період часу з 11.12.2019 по 09.01.2020 дійсно перевірялися випадки збігів за відповідною системою UASM, за 114 збігами надано інформацію до УКР ГУНП. В свою чергу відсутня робота по формуванню мережі підсобного апарату, спроможного надавати оперативно значиму інформацію (згідно вимогам Інструкції «Про організацію оперативно-розшукової діяльності та негласної роботи оперативними підрозділами Національної поліції України», затвердженої наказом МВС України від 05.05.2010 № 07), відносно осіб, які скоюють злочини, у тому числі на тимчасово окупованій території та причетні до незаконних збройних формувань, ОСОБА_1 не проводилася. Крім цього, з метою виконання вимог керівництва ГУНП в Луганській області ОСОБА_1 за період часу з 11.12.2019 по 09.01.2020 не складено взагалі жодного документу за закріпленим напрямком роботи (довідка, рапорт, пояснення, вказівка), що вказує на вчинення повторного дисциплінарного проступку, а також на відсутність необхідного сумлінного ставлення до служби.

Таким чином під час проведення службового розслідування та аналізуючи зібрані матеріали роботи оперуповноваженого відділу агентурно-оперативної роботи УКР ГУНП в Луганській області майора поліції ОСОБА_1 , було встановлено факт порушення вимог Закону України «Про Національну поліцію», Закону України «Про Дисциплінарний статут НПУ» та Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» в частині вжиття необхідних оперативно-розшукових заходів щодо попередження, своєчасного виявлення і припинення злочинів та викриття причин і умов, які сприяють вчиненню злочинів та неналежне виконання вимог наказу ГУНП в Луганській області від 09.12.2019 № 3232 дск.

Згідно з висновком службового розслідування за порушення вимог п. 4 ч. 3 ст. 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут НПУ», вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» та вимог п. 1 ст. 7 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», наказу НПУ від 23.09.2016 № 920 «Про заходи щодо укріплення службової дисципліни в органах та підрозділах Національної поліції України» та наказу ГУНП від 09.12.2019 № 3232 дск «Про відрядження співробітників ГУНП до Станично-Луганського ВП ГУНП», що виразилося у неналежному виконанні своїх службових обов`язків та наказів керівництва ГУНП згідно з вимогами ч. 3, ч. 12 ст. 19 Закону України «Про Дисциплінарний статут НПУ» майор поліції ОСОБА_1 , оперуповноважений відділу агентурно-оперативної роботи УКР ГУНП в Луганській області заслуговує на притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну службову відповідність (арк. спр. 81-85).

Згідно з наказом ГУНП в Луганській області від 24.02.2020 № 634 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського УКР ГУНП в Луганській області» за особисту недисциплінованість, безвідповідальне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, грубе порушення вимог п. 4 ч. 3 ст. 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут НПУ», вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» та вимог п. 1 ст. 7 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», наказу НПУ від 23.09.2016 № 920 «Про заходи щодо укріплення службової дисципліни в органах та підрозділах Національної поліції України» та наказу ГУНП від 09.12.2019 № 3232 дск «Про відрядження співробітників ГУНП до Станично-Луганського ВП ГУНП», що виразилося у неналежному виконанні своїх службових обов`язків та наказів керівництва ГУНП, майору поліції ОСОБА_1 , оперуповноваженого відділу агентурно-оперативної роботи УКР ГУНП в Луганській області, попереджено про неповну службову відповідність (арк. спр. 70).

Зі вказаним наказом позивача ознайомлено 27.02.2020, що підтверджується відповідним записом на наказі.

Вирішуючи спір по суті, суд керується таким.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII) та Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», яким затверджений Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 580-VIII Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно з частиною першою статті 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

За змістом частини першої статті 59 Закону № 580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 18 Закону № 580-VIII поліцейський, поміж іншого, зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 Закону України від 18.02.1992 № 2135-XII «Про оперативно-розшукову діяльність» підрозділи, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, зобов`язані: 1) у межах своїх повноважень відповідно до законів, що становлять правову основу оперативно-розшукової діяльності, вживати необхідних оперативно-розшукових заходів щодо попередження, своєчасного виявлення і припинення злочинів та викриття причин і умов, які сприяють вчиненню злочинів, здійснювати профілактику правопорушень.

Відповідно до абзаців 2 та 3 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен:

неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

Відповідно до частин першої та другої статті 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України, відповідно до статті 11 якого за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до частин першої-третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію України», зобов`язує поліцейського, зокрема: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону тощо.

Аналіз наведених положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України є підставою для висновку про те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

Статтею 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України визначено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно зі статтею 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

За змістом частини першої-третьої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.

За змістом статті 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування.

Службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського, яке призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до пункту 1 Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893 «Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України» (далі - Порядок № 893), службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що мають ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), №37801/97, п.36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Дослідивши зміст оскарженого наказу про застосування дисциплінарного стягнення від 24.02.2020 № 634 суд дійшов висновку, що вказаний наказ не відповідає критеріям обґрунтованості, добросовісності, крім того, наказ винесено за відсутності підстав, визначених законом.

Так, судом установлено, що ані висновок про результати службового розслідування від 14.02.2020, ані наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності від 24.02.2020 № 634 не містять відомостей, які саме дії або бездіяльність допустив позивач при виконанні своїх службових обов`язків та в чому полягають порушення ним вимог п. 4 ч. 3 ст. 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут НПУ», вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 1 ст. 7 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», наказу НПУ від 23.09.2016 № 920 «Про заходи щодо укріплення службової дисципліни в органах та підрозділах Національної поліції України» та наказу ГУНП від 09.12.2019 № 3232 дск «Про відрядження співробітників ГУНП до Станично-Луганського ВП ГУНП», у чому проявилося неналежне виконання позивачем своїх службових обов`язків та наказів керівництва ГУНП і які наслідки це за собою потягло.

Як установлено судом та не заперечується відповідачем, позивач у період відрядження був задіяний на несенні служби на КПВВ «Станиця Луганська» (здійснював контроль за системою відеоспостереження UASC «MARIUPOL»). При несенні служби на вказаному контрольному пункті в`їзду-виїзду позивачем проводилася перевірка осіб, у тому числі при спрацюванні камер на обличчя осіб категорії «обличчя у розшуку», що перетинали КПВВ, було надано практичну допомогу СКП Станично-Луганського ВП щодо розроблення плану перекриття джерелами оперативної інформації злочинного елементу та криміногенних територій і об`єктів, надано практичну допомогу щодо проведення комплексу заходів в умовах спецустанови поліції при перевірці особи на причетність до скоєння злочинів, здійснено ознайомлення з номенклатурною справою та журналом обліку ОК.

Таким чином, судом установлено, що позивачем виконувалися покладені на нього службові обов`язки.

У висновку службового розслідування від 14.02.2020 відповідач посилається, що відсутня робота по формуванню мережі підсобного апарату, спроможного надавати оперативно значиму інформацію (згідно вимогам Інструкції «Про організацію оперативно-розшукової діяльності та негласної роботи оперативними підрозділами Національної поліції України», затвердженої наказом МВС України від 05.05.2010 № 07), відносно осіб, які скоюють злочини, у тому числі на тимчасово окупованій території та причетні до незаконних збройних формувань, ОСОБА_1 не проводилася. Крім цього, з метою виконання вимог керівництва ГУНП в Луганській області ОСОБА_1 за період часу з 11.12.2019 по 09.01.2020 не складено взагалі жодного документу за закріпленим напрямком роботи (довідка, рапорт, пояснення, вказівка), що вказує на вчинення повторного дисциплінарного проступку, а також на відсутність необхідного сумлінного ставлення до служби.

Суд зазначає, що відсутність порушених оперативно-розшукових справ у вказаний період не свідчить про порушення позивачем службової дисципліни та невиконання наказу ГУНП в Луганській області від 09.12.2019 № 3232дск. Метою направлення окремих працівників ГУНП в Луганській області, у тому числі й позивача, до Станично-Луганського ВП ГУНП в Луганській області згідно з вищевказаним наказом було надання практичної допомоги, вдосконалення роботи Станично-Луганського ВП ГУНП в Луганській області. При цьому на відряджених працівників не покладався обов`язок саме щодо формування мережі підсобного апарату, спроможного надавати оперативно значиму інформацію відносно осіб, які скоюють злочини, а також порушення оперативно-розшукових справ.

Щодо посилання відповідача на те, що позивачем не було складено жодного документа (довідка, рапорт, пояснення, вказівка), суд зауважує, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено, що за закріпленим напрямком роботи позивачем мали складатися такі документи.

Посилання відповідача на те, що стан агентурно-оперативної роботи сектору кримінальної поліції Станично-Луганського ВП ГУНП згідно з довідкою, наданої заступником начальника відділу агентурно-оперативної роботи УКР ГУНП підполковником поліції С. Полою від 13.01.2020 № 5/111/14-2020 ДСК, не змінився, а на деяких напрямках навіть погіршився, суд до уваги не бере, оскільки такі дані характеризують роботу Станично-Луганського ВП ГУНП в Луганській області взагалі, а не роботу саме позивача.

Суд звертає увагу, що відповідачем не зазначено ані в висновку про результати службового розслідування, ані в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності, не надано й до суду жодних доказів, які б свідчили, що позивач за конкретних обставин, усупереч покладених на нього посадових обов`язків не вчинив певних дій, які міг і повинен був учинити, як то надання практичної допомоги співробітникам Станично-Луганського ВП ГУНП в Луганській області, здійснення перевірок осіб у встановленому порядку тощо. Натомість письмовими поясненнями позивача, наданими в ході службового розслідування, навпаки, підтверджується виконання покладених на нього службових обов`язків.

Таким чином в ході судового розгляду справи не було встановлено протиправної бездіяльності позивача, на що посилався відповідач.

За таких обставин суд не бере до уваги зазначені доводи відповідача, оскільки неможливо встановити, якими саме критеріями керувався відповідач, визначаючи роботу позивача у період відрядження незадовільною. Твердження відповідача є оціночними судженнями про роботу позивача, викладені без відповідного обґрунтування, яке повинно базуватись на фактах і обставинах та із застосуванням чітких і зрозумілих критеріїв.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що наказ ГУНП в Луганській області від 24.02.2020 № 634 про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача є протиправним та належить до скасування.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (Заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

З урахуванням зазначеного суд не надає оцінку іншим доводам позивача, оскільки вищевикладені факти та обставини є підставою для задоволення позову в повному обсязі, а інші доводи не впливають на вирішення спору.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позовні вимоги належать до задоволення, судовий збір у розмірі 840,80 грн, сплачений позивачем (арк. спр. 30), належить стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Відповідно до пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України строк оскарження судового рішення продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання протиправним та скасування наказу від 24.02.2020 № 634 задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Луганській області від 24.02.2020 № 634 про притягнення до дисциплінарної відповідальності оперуповноваженого відділу агентурно-оперативної роботи УКР Головного управління Національної поліції в Луганській області ОСОБА_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Луганській області (вул. Вілєсова, буд. 1, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93406, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 840 грн 80 коп. (вісімсот сорок грн 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 25 травня 2020 року.

Суддя І.О. Свергун