Справа № 580/1124/20
Суддя: П.Г. Паламар
Дата ухвалення: 2020-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2020 року справа № 580/1124/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді - Паламаря П.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Моринської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , далі - позивач) з позовом до Моринської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області (19413, Черкаська область, Корсунь-Шевченківський район, с. Моринці, вул. Миру, 104, далі - відповідач) в якому просить:

-визнати протиправною бездіяльність Моринської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 30.10.2018 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки, орієнтовною площею 2 га в адмінмежах Виграївської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області;

-визнати протиправним та скасувати рішення Моринської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області від 20.05.2019 №17-25/VII "Про розгляд заяви ОСОБА_1 ";

-зобов`язати Моринську сільську раду Корсунь-Шевченківського району Черкаської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки, орієнтовною площею 2 га в адмінмежах Виграївської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області.

21.05.2020 ухвалою суду перейдено до розгляду справи в порядку письмового провадження.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач з метою реалізації права на отримання земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га у власність для ведення особистого селянського господарства в адмінмежах Виграївської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, проте отримав відмову у наданні такого дозволу, яка вмотивована тим, що розташування бажаної земельної ділянки на графічних матеріалах не дозволяє визначити та перевірити її на відповідність вимогам законів. Позивач вважає, що рішення відповідача є неправомірним та підлягає скасуванню, оскільки порядок надання земельних ділянок у власність із земель державної власності передбачений ст. 118 ЗК України та яка унормовує чіткі вимоги до переліку документів необхідних для приватизації земельної ділянки, а також встановлює заборону вимагати додаткові матеріали. Позивач також зазначає, що відповідачем не наведено жодної конкретної підстави для відмови, визначеної ч. 7 ст. 118 ЗК України та наголошує, що посилання відповідача на необхідність надання схеми землеустрою і техніко-економічного обґрунтування використання і охорони земель сільськогосподарського призначення, як на підставу для надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення ділянки у власність, є протиправною.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідачем подано відзив на позов, в якому відповідач позовні вимоги не визнав, та просив в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю, аргументуючи свою позицію тим, що відмова є законною та обґрунтованою, прийнята на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, оскільки надані позивачем графічні матеріали на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки не дозволяють визначити та перевірити їх на відповідність вимогам законів та підзаконних актів.

В судове засідання представник відповідача не з`явився.

Дослідивши подані документи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 01.11.2018 звернувся до Моринської об`єднаної територіальної громади із заявою від 30.10.2018, в якій просив надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Виграївської сільської ради, за межами населеного пункту.

До заяви позивачем додано:

- копію паспорта та копію картки платника податків;

- копію посвідчення учасника бойових дій;

- викопіювання.

Згідно рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28.03.2019 у адміністративній справі № 580/593/19, яке набрало законної сили 03.05.2019, судом встановлено, що листом від 27.11.2018 №906 ОСОБА_1 повідомлено, що земельні ділянки, на які подані заяви від громадян, рішенням Моринської сільської ради від 11.09.2018 №10-19-VII включені до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної форми власності для продажу прав оренди на них на земельних торгах. Тому надати погодження на їх виділення у приватну власність не може.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 28.03.2019 у адміністративній справі № 580/593/19, зокрема зобов`язано Моринську сільську раду розглянути у встановлені чинним законодавством порядку, строк та процедурою заяву ОСОБА_1 від 30.10.2018 та додані до неї документи щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки, орієнтовною площею 2 га в адмінмежах Виграївської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, та прийняти зі вказаного питання рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

На виконання рішення суду у адміністративній справі № 580/593/19, Моринською сільською радою здійснено розгляд звернення ОСОБА_1 від 30.10.2018 та прийнято рішення від 20.05.2019 №17-25/VII "Про розгляд заяви ОСОБА_1 ".

Згідно даного рішення Моринська сільська рада Корсунь-Шевченківського району Черкаської області відмовила позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою з підстав неточності та неповноти відображення інформації у поданій заяві.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до статті 14 Конституції України та статті 373 Цивільного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізовується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону.

Статтею 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) встановлено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, вказаним Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Частиною 2 ст. 22 ЗК України визначено, що до земель сільськогосподарського призначення належать: сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги).

При цьому, п. "а" ч. 3 ст. 22 ЗК України визначено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Пунктом "в" ч. 3 ст. 116 ЗК України визначено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених вказаним Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Частиною 1 ст. 122 ЗК України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно ч. 6 ст. 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. (ч. 7 ст. 118 ЗК України).

Із наведених правових норм Земельного кодексу України вбачається, що підставою для відмови у наданні дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою.

Виходячи з аналізу вказаних законодавчих положень у системному їх зв`язку, суд приходить до висновку, що перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Судом досліджено графічні матеріали подані до заяви від 30.10.2018, на яких зображено бажане місце розташування земельної ділянки, що дозволяє визначити місце розташування земельної ділянки по відношенню до навколишньої території та меж адміністративно-територіальних утворень для встановлення відповідності місця розташування об`єкта.

Таким чином, позивач, при зверненні до відповідача з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, подав всі необхідні та належні документи, передбачені нормами Земельного кодексу України.

Проте, відповідач відмовив позивачу в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, з тих підстав, що подана заява не відповідає вимогам статті 118 Земельного кодексу України з посиланням на невідповідність графічних матеріалів.

Земельним кодексом України передбачено механізм безоплатної передачі земель сільськогосподарського призначення у власність та вичерпні підстави для відмови в цьому, а тому відповідач не мав право відмовляти позивачу в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність за наявності поданих та перевірених судом документів.

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що із аналізу статей 118, 122 Земельного кодексу України вбачається, що отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає прийняття позитивного рішення про надання її у власність, оскільки процес передачі земельної ділянки громадянам у власність є стадійним, зокрема, першою стадією якого є надання уповноваженим органом дозволу на розроблення проекту землеустрою, що свідчить про відсутність у відповідача законних підстав для встановлення будь-яких обмежень у надані дозволу на розробку проекту землеустрою особі при дотриманні ним вимог вказаних статей Земельного кодексу України.

Щодо вирішення питання про зобов`язання Моринську сільську раду надати дозвіл на розробку проекту землеустрою, суд зазначає, що не може підміняти орган рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень. Такі дії суду виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

При цьому суд звертає увагу, що при прийнятті в подальшому відповідачем рішення, останній не вправі відмовляти позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою з тих самих підстав, за яких судом визнані протиправними дії відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 77, 139, 241-246, 255, 295, 371 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Моринської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області при розгляді заяви ОСОБА_1 від 30.10.2018 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки, орієнтовною площею 2 га в адмінмежах Виграївської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області в строк визначений ч. 7 ст. 118 Земельного Кодексу України.

Визнати протиправним та скасувати рішення Моринської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області від 20.05.2019 №17-25/VII "Про розгляд заяви ОСОБА_1 ".

Зобов`язати Моринську сільську раду Корсунь-Шевченківського району Черкаської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою про відведення у власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки, орієнтовною площею 2 га в адмінмежах Виграївської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня підписання рішення суду.

Суддя П.Г. Паламар