Справа № 344/5170/20
Суддя: Польська М. В.
Дата ухвалення: 2020-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/5170/20
Провадження № 2-а/344/211/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Польської М.В.

секретаря Осадци М.З.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області інспектора УПП у Львівській області старшого лейтенанта поліції Курян Михайла Михайловича про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 21.04.2020 року звернувся в суд з наведеним адміністративним позовом, посилаючись на те, що згідно постанови серії ЕАК № 2344310 від 05.04.2020р. в справі про адміністративне правопорушення, він визнаний винним в тому, що керуючи транспортним засобом Volkswagen Jetta НОМЕР_1 , у населеному пункті при дозволених 50 км/год, рухався зі швидкістю 109 км/год, швидкість вимірювалась приладом Трукам LT20/2 0 ТС000571, чим порушив п.12.4 ПДР. У зв`язку з чим на нього накладено штраф за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП. Вважає такі дії відповідача неправомірними, а постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності незаконною, та просить її скасувати. Позивач подав суду заяву в якій просив позов задовольнити в повному обсязі без його участі.

26.05.2020 року позивач подав суду додаткові пояснення та просив стягнути з відповідача судові витрати понесені на правову допомогу.

Відповідач в судове засідання двічі не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином (а.с.20,25), відзив на позов у встановленому порядку не подавав.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ст. ч.2 ст.122 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно оскаржуваної постанови серії ЕАК № 2344310 від 05.04.2020р ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що 05.04.2020 року керуючи транспортним засобом Volkswagen Jetta НОМЕР_1 , у населеному пункті при дозволених 50 км/год, рухався зі швидкістю 109 км/год, швидкість вимірювалась приладом Трукам LT20/2 0 ТС000571, чим порушив п.12.4 ПДР. У зв`язку з чим на нього накладено штраф у розмірі 510 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП.

Згідно ч.3 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, -

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації.

Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути мотивованим.

Так, суд звертає увагу на те, що, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суб`єкт владних повноважень відповідач, повинен системно застосовувати положення законодавства та конкретних обставин кожної справи.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, в даній адміністративній справі не виконано обов`язку щодо доведення правомірності прийнятого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не надано до суду відзиву на позов, як і не надано належних доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, та, зокрема, доказів вчинення позивачем відповідного адміністративного правопорушення. Отже, відповідач на спростування доводів позивача доказ про порушення ним ПДР не надав.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2344310 від 05.04.2020 року є протиправною та підлягає скасуванню.

Позовну вимогу про визнання протиправними дій відповідача суд вважає безпідставною та недоведеною перед судом, оскільки результатом вчинення таких стало конкретне рішення - оскаржувана постанова, яка, за висновком суду підлягає скасуванню, і такий спосіб захисту порушеного у публічно-правових відносинах права позивача суд вважає достатнім та повним.

Що стосується вимоги про стягнення витрат на правову допомогу, то суд дійшов наступного висновку.

Так, ч. ч. 1, 3 ст. 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ст. 134 КАС України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг) , виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем до суду надано Договір про надання правової допомоги №2-07/04/20 від 07.04.2020 року, Квитанція серії №А335-98НН- PKE5-43СВ від 22.05.2020, Акт про обсяг наданої правової допомоги за договором №2-07/04/20 від 07.04.2020 року від 22.05.2020 року з представництва інтересів у суді.

Як вбачається з Акту про обсяг наданої правової допомоги за договором №2-07/04/20 від 07.04.2020 року від 22.05.2020 року та квитанції встановлено, що позивач поніс витрати в сумі 14 169 грн (чотирнадцять тисяч сто шістдесят дев`ять)гривень.

Зважаючи на те, що позовна заява про скасування постанови є малозначна, типова справа, то фахівцем в галузі права кількість витрачених 4 години, є на переконання суду, завищеною. Так, на консультацію фахівця галузі права достатнім часом є - 1 година, а написання адміністративного позову по типових справах адвокатом який є достатнім знавцем законодавства є не більше 2 годин часу.

Враховуючи спрощений порядок розгляду вказаної справи, який відбувався за відсутністю сторін, приймаючи до уваги, що вказана категорія справ віднесена законодавцем до категорії малозначних, як вже зазначено вище, тому суд приходить до переконання про стягнення витрат на правову допомогу - частково в сумі 4 723 гривень (за витрачених 3 годин часу на таку).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Однак, доведення при оскарженні протиправності рішення суб`єкта владних повноважень, з врахуванням ч.2 ст.77 КАС України покладається на відповідача.

Враховуючи, що відповідач не виконав покладений на нього, згідно вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, обов`язок доказування правомірності свого рішення, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до часткового задоволення.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 122, 221, 251, 252 КУпАП, керуючись ст. ст. 9, 77, 241-246, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області інспектора УПП у Львівській області старшого лейтенанта поліції Курян Михайла Михайловича про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області старшого лейтенанта поліції Курян Михайла Михайловича серії ЕАК № 2344310 від 05.04.2020 року в справі про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Стягнути з Управління патрульної поліції у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 723 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський міський суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (а після чого, безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду), з врахуванням вимог п.3 розділу VI «Прикінцеві положення КАС» .

Суддя Польська М.В.