Справа № 420/5616/19
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2020-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/5616/19

Категорія: 111030000 Головуючий в 1 інстанції: Левчук О.А.

Час і місце ухвалення: 15:04, м. Одеса

Дата складання повного тексту: 03.02.2020 р.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Бітова А.І.

суддів - Лук`янчук О.В.

- Ступакової І.Г.

при секретарі - Рощіній К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Жилстройсервис-1" на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 січня 2020 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Жилстройсервис-1" до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) "Жилстройсервис-1" звернулося до суду з позовом до Головного управління (далі ГУ) ДПС в Одеській області про:

- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 13 вересня 2019 року;

- зобов`язання відповідача внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо заяви ТОВ "Жилстройсервис-1" про виникнення необхідності зміни напрямку узгодженого бюджетного відшкодування у сумі 25 148 510 грн., про що у складі податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2019 року подана відповідна заява про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (додаток №4 до декларації).

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що за період з квітня 2010 року по грудень 2011 року включно ТОВ "Жилстройсервис-1" було задекларовано по рядку 23.2/25.2 "Сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню у зменшення податкових зобов`язань з податку на додану вартість наступних звітних (податкових) періодів" податкових декларацій з ПДВ на суму 25 148 510 грн. Правильність визначення розміру та нарахування зазначеної суми була перевірена та підтверджена проведеними перевірками та актом звірки від 27 травня 2019 року. Згідно абз.11 ст. 200.12 ст. 200 ПК України, ТОВ "Жилстройсервис-1" повідомив про необхідність зміни напрямку узгодженого бюджетного відшкодування у сумі 25 148 510 грн., а саме на повернення суми бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку, про що у складі податкової накладної з ПДВ за червень 2019 року подана відповідна заява про повернення суми бюджетного відшкодування. 22 серпня 2019 року ТОВ Жилстройсервис-1 отримало від ГУ ДФС в Одеській області акт про результати камеральної перевірки, з якого начебто встановлено завищення ТОВ "Жилстройсервис-1" суми бюджетного відшкодування заявленого на рахунок платника у банку (відображеного у рядку 2.2.1 з ПДВ за червень 2019 року у розмірі 25 148 510 грн.). Проте, ані в акті перевірки, ані в відповіді на заперечення на акт перевірки питання зміни напрямку узгодженого бюджетного відшкодування не розглядалось взагалі, що стало підґрунтям для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що аналізом відображення показників даних податкової звітності з податку на додану вартість за червень 2019 року встановлено відхилення, а саме причина виникнення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту (зі значенням частки загальної суми податкового кредиту звітного (податкового) періоду, у якому виникло від`ємне значення ПДВ) відсутня. Згідно з поданою декларацією ПДВ за червень 2019 року ТОВ "Жилстройсервис-1" заявлено бюджетне відшкодування ПДВ в сумі 25 148 510 грн., однак від`ємне значення з ПДВ у відповідному розмірі ТОВ "Жилстройсервис-1" відсутнє, причина виникнення відповідного від`ємного значення з ПДВ не відома, додаток №3 "Розрахунок суми бюджетного відшкодування" до податкової декларації з ПДВ за червень 2019 року не подавався, формування податкового кредиту у звітному податковому періоді у відповідній сумі не здійснювалось. Таким чином, за результатами камеральної перевірки встановлено завищення суми бюджетного відшкодування заявленого на рахунок платника у банку у розмірі 25 148 510 грн.

Представником позивача до суду надано додаткові письмові пояснення, в яких представник ТОВ "Жилстройсервис-1" зазначив, що від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту виникло в період з квітня 2010 року по грудень 2011 року включно. В той період, своєчасно, всі складові суми були належним чином задекларовані та подані до бюджетного відшкодування, перевірені та підтверджені податковим органом, про що складено відповідні акти. Таким чином, на цей час 25 148 510 грн. є належним чином перевіреною, підтвердженою та узгодженою сумою бюджетного відшкодування, яку не потрібно повторно заявляти, декларувати, перевіряти та підтверджувати. В декларації з ПДВ за червень 2019 року позивач не заявляв до бюджетного відшкодування суму 25 148 510 грн., а відповідно до вимог абз.11 п.200.12 ст. 200 ПК України змінював напрямок підтвердженого узгодженого бюджетного відшкодування на суму 25 148 510 грн.

Справу розглянуто за правилами загального позовного провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 січня 2020 року відмовлено в задоволенні адміністративного позову ТОВ "Жилстройсервис-1" (, адреса місцезнаходження: 65038, м. Одеса, вул. Золотий берег, 27) до ГУ ДПС в Одеській області (, адреса місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 13 вересня 2019 року; зобов`язання ГУ ДПС в Одеській області внести до реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо заяви ТОВ "Жилстройсервис-1" про виникнення необхідності зміни напрямку узгодженого бюджетного відшкодування у сумі 25 148 510 грн., про що у складі податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2019 року подана відповідна заява про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ТОВ "Жилстройсервис-1" ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги ТОВ "Жилстройсервис-1" зазначає, що має суму узгодженого бюджетного відшкодування у розмірі 25 148 510 грн. На підтвердження власної позиції з декларування саме бюджетного відшкодування, позивач надав до суду податкові декларації за весь період з квітня 2010 року до червня 2019 року, та відповідні акти перевірки податкового органу. Апелянт наполягає на тому, що в декларації з податку на додану вартість за червень 2019 року не заявляв до бюджетного відшкодування суму від`ємного значення у розмірі 25 148 510 грн., а змінював напрям узгодженого бюджетного відшкодування у розмірі 25 148 510 грн. відповідно до норми абз.11 ст. 200.12 ПК України, якою не передбачено додаткових вимог для зміни напрямку узгодженого бюджетного відшкодування.

У відзиві ГУ ДПС в Одеській області на апеляційну скаргу просить відмовити ТОВ "Жилстройсервис-1" у задоволенні апеляційних вимог у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ТОВ "Жилстройсервис-1", перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 21 березня 2006 року проведено державну реєстрацію ТОВ "Жилстройсервис-1" () за №1 018278.

11 липня 2019 року ТОВ "Жилстройсервис-1" подано податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2019 року зазначивши в рядку 20.2.1 "сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку" - 25 148 510.

Також, разом з декларацією з податку на додану вартість за червень 2019 року ТОВ "Жилстройсервис-1" подано додаток 4, заяву про повернення суми бюджетного відшкодування.

В період з 13 серпня 2019 року по 15 серпня 2019 року головним державним ревізором-інспектором відділу контролю за відшкодуванням ПДВ управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДФС в Одеській області Тельновим О.М., відповідно до п.200.10 ст. 200 ПК України у порядку ст. 76 ПК України проведено камеральну перевірку достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку по декларації з ПДВ за червень 2019 року, за результатами якої складено акт від 16 серпня 2019 року №484/15-32-12-02/34253918.

Актом від 16 серпня 2019 року №484/15-32-12-02/34253918 встановлено, що в порушення п.200.1 ст. 200, абз.б п.200.4 ст. 200, п.200-1.3 ст. 200-1 ПК України та пп.4 п.5 розділу Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року №21 підприємством ТОВ "Жилстройсервис-1" завищено суму бюджетного відшкодування заявленого на рахунок платника у банку (відображеного у рядку 20.2.1 декларації з ПДВ за червень 2019 року) у розмірі 25 148 510 грн.

Не погодившись з висновками акту перевірки від 16 серпня 2019 року №484/15-32-12-02/34253918 ТОВ "Жилстройсервис-1" 05 вересня 2019 року подано заперечення, за результатами розгляду яких ГУ ДПС в Одеській області заперечення залишено без задоволення.

13 вересня 2019 року ГУ ДПС в Одеській області винесено податкове повідомлення-рішення №, яким щодо ТОВ "Жилстройсервис-1" застосовано штрафні санкції у розмірі 6 287 128 грн.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 13 вересня 2019 року винесене ГУ ДПС в Одеській області правомірно, в межах повноважень відповідача та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, а тому позовні вимоги щодо його скасування є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Оскільки позовні вимоги про зобов`язання ГУ ДПС в Одеській області внести до реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, дані щодо заяви ТОВ "Жилстройсервис-1" про виникнення необхідності зміни напрямку узгодженого бюджетного відшкодування у сумі 25 148 510 грн., про що у складі податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2019 року подана відповідна заява про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, є похідною вимогою, тому підстави для її задоволення також відсутні.

Судова колегія не погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до пп.14.1.18 п.14.1 ст. 14 ПК України бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

Виходячи із пп. пп. 19-1.1.1, 19-1.1.6 п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України з-поміж функцій контролюючих органів можна виділити: здійснення адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проведення відповідно до законодавства перевірок та звірок платників податків; здійснення контролю за правомірністю бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

Порядок визначення суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначені статтею 200 ПК України.

За змістом п.п.200.1-200.2 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з п. 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.

Відповідно до п.200.4 ст. 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з п.200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу ;

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пункти 200.10, 200.11 ст. 200 ПК України визначають, зокрема, передумови отримання бюджетного відшкодування з податку на додану вартість.

Згідно з цими пунктами у строк, передбачений абз.1 п.76.3 ст. 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання). Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених п.200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу. Контролюючий орган має право протягом 60 календарних днів, що настають за граничним строком подання податкової декларації, а в разі якщо така податкова декларація надана після закінчення граничного строку - за днем її фактичного подання, провести документальну перевірку платника податку в разі, якщо розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено за рахунок від`ємного значення, сформованого за операціями: за періоди до 1 липня 2015 року, що не підтверджені документальними перевірками; з придбання товарів/послуг за період до 1 січня 2017 року у платників податку, що використовували спеціальний режим оподаткування, визначений відповідно до ст. 209 цього Кодексу. Рішення про проведення документальної перевірки має бути прийнято не пізніше закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що платник податків має право на бюджетне відшкодування з податку на додану вартість в разі узгодження такої суми за результатами проведення камеральної або документальної перевірки.

При цьому за змістом п.200.14 ст. 200 ПК України, якщо за результатами камеральної або документальної перевірки, контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган: б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування; в) у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Отже, підставою прийняття податкового повідомлення-рішення про зменшення суми бюджетного відшкодування (в разі виявлення невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації за результатами праведної перевірки (з`ясування факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування) є проведення перевірки (документальної, камеральної), реалізованої податковим органом з дотриманням положень ПК України.

Натомість чинне законодавство пов`язує винесення податкового повідомлення-рішення з встановленням факту порушення платником податків приписів ПК України.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що за період з квітня 2010 року по грудень 2011 року включно ТОВ "Жилстройсервис - 1" було задекларовано по рядках 23.2/25.2 "Сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню у зменшення податкових зобов`язань з податку на додану вартість наступних звітних (податкових) періодів" Податкових декларацій з ПДВ суму 25 148 510 грн., що заповнені та надані контролюючого органу відповідні додатки до Декларацій.

Згідно наданих документів ДПІ у Київському районі м. Одеси здійснило перевірки ТОВ "Жилстройсервис-1" щодо правомірності бюджетного відшкодування ПДВ, за результатами яких складено:

Акт про результати позапланової виїзної перевірки №951/23-34/34253918/10 від 24 березня 2009 року;

Акт про результати документальної невиїзної позапланової (камеральної) перевірки податкової декларації з податку на додану вартість №1442/15-02/233-34253918 від 13 травня 2009 року;

Акт про результати позапланової виїзної перевірки №3577/23-34/34253918/41 від 06 листопада 2009 року;

Акт про результати позапланової виїзної перевірки №4223/23-34/34253918/44 від 04 грудня 2010 року;

Акт про результати позапланової виїзної перевірки №341/23-34/34253918/2 від 07 лютого 2012 року;

Довідку від 03 лютого 2010 року про результати позапланової виїзної перевірки №756/23-34/34253918/3;

Довідку від 24 березня 2010 року про результати позапланової виїзної перевірки №1870/23-34/34253918/8;

Довідку від 06 квітня 2010 року про результати позапланової виїзної перевірки №2090/23-34/34253918/9;

Довідку від 05 серпня 2010 року про результати позапланової виїзної перевірки №4088/23-34/34253918/21;

Довідку від 22 жовтня 2010 року про результати позапланової виїзної перевірки №5307/23-34/34253918/32;

Акт про результати позапланової виїзної перевірки № 6098/23-34/34253918/43 від 22 грудня 2010 року;

Акт про результати позапланової виїзної перевірки № 6099/23-34/34253918/41 від 22 грудня 2010 року;

Акт про результати позапланової виїзної перевірки № 6140/23-34/34253918/46 від 29 грудня 2010 року;

Довідку від 16 лютого 2011 року про результати позапланової виїзної перевірки №245/23-34/34253918/5;

Довідку від 22 березня 2011 року про результати позапланової виїзної перевірки №553/23-34/34253918/9;

Довідку від 05 травня 2011 року про результати позапланової виїзної перевірки №957/23-34/34253918/14;

Довідку від 12 травня 2011 року про результати позапланової виїзної перевірки №997/23-34/34253918/15;

Довідку від 12 серпня 2011 року про результати позапланової виїзної перевірки №2029/23-34/34253918/20;

Довідку від 17 серпня 2011 року про результати позапланової виїзної перевірки №2048/23-34/34253918/21;

Довідку від 08 листопада 2011 року про результати позапланової виїзної перевірки №3079/23-34/34253918/27;

Довідку від 28 листопада 2011 року про результати позапланової виїзної перевірки №3436/23-34/34253918/20;

Довідку від 15 лютого 2013 року про результати позапланової виїзної перевірки №333/23-34/34253918.

Згідно з висновками актів позапланових перевірок та довідок підтверджено суму до відшкодування 31 527 471,70 грн.

Залишок невідшкодованої суми бюджетного відшкодування, що обліковується в інтегрованій картці товариства за платежем 14010100 станом на 01 травня 2019 року становить 25 733 545,00 грн., що визнається податковим органом, оскільки в акті "Про результати камеральної перевірки ТОВ "Жилстройсервіс-1" з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку по декларації з ПДВ за червень 2019 року (від 11 липня 2019 року № (з додатками))" №485/15-32-12-02/342539118 від 16 серпня 2019 року зазначено про існування переплати по особовому рахунку платника податків за платежем 14010100 в сумі 25 733 545 грн.

Податковим органом не взято до уваги, що у позивача обліковується попередньо узгоджена сума бюджетного відшкодування з ПДВ за періоди квітень 2010 року - грудень 2011 року, яка до того ж обліковується в ІКП платника податків за платежем 14010100, як наслідок відповідач дійшов помилкового висновку щодо відсутності причин виникнення від`ємного значення між сумою податкових зобов`язань та сумою податкового кредиту за минулий період.

Натомість податковий орган, ігноруючи власні акти про результати позапланових перевірок та довідки про результати позапланових перевірок, якими товариству підтверджені відповідні суми бюджетного відшкодування з ПДВ за квітень 2010 року - грудень 2011 року, послався на відсутність правових підстав для виникнення від`ємного значення між сумою податкових зобов`язань та сумою податкового кредиту за червень 2019 року.

Втім, позивач не заявляв бюджетного відшкодування з ПДВ за червень 2019 року, що не заперечується й самим позивачем. В даному випадку товариство просило змінити напрям бюджетного відшкодування з ПДВ за квітень 2010 року - грудень 2011 року з пп."а" на пп."б" п.200.4 ст. 200 ПК України.

Згідно з п.75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків (пп.75.1.2 п.75. 1 ст. 75 ПК України).

Порядок проведення документальних позапланових перевірок платників податку регламентовано ст. 78 ПК України.

Згідно з п.78.1.8 цієї статті, підставою проведення перевірки є подання платником податків декларації, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень. Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Підставою для проведення камеральної перевірки товариства є, за даними відповідача, п.200.10 ст. 200 ПК України.

Відповідно до п.200.10 ст. 200 ПК України, у строк, передбачений абзацом першим п.76.3 ст. 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).

Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених п.200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.

Судова колегія акцентує увагу, що сума бюджетного відшкодування за квітень 2010 року - грудень 2011 року вже була узгоджена податковим органом, шляхом проведення камеральних перевірок та позапланових перевірок, результати яких оформлені належним чином.

Окремо судова колегія звертає увагу відповідача на відсутність в даному випадку підстав для проведення й документальної позапланової перевірки.

Таким чином, податковий орган в акті камеральної перевірки №485/15-32-12-02/34253918 від 16 серпня 2019 року дійшов помилкових висновків та здійснив дослідження суми відшкодування з ПДВ за період, за який товариство такого відшкодування не подавало, натомість відповідач залишив поза увагою ту обставину, що суми бюджетного відшкодування з ПДВ за квітень 2010 року - грудень 2011 року вже узгоджено та вони вже обліковуються на особовому рахунку позивача, в якості переплати в розмірі 25 733 545 грн.

З урахуванням викладеного податкове повідомлення-рішення форми "В1" № від 13 вересня 2019 року не відповідає ознакам правомірності та обґрунтованості, а тому підлягає скасуванню.

Стосовно висновків суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні вимог про зобов`язання відповідача внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо заяви ТОВ "Жилстройсервис-1" про виникнення необхідності зміни напрямку узгодженого бюджетного відшкодування у сумі 25 148 510 грн., про що у складі податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2019 року подана відповідна заява про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (додаток №4 до декларації), судова колегія зазначає наступне.

З 01 січня 2017 року набрав чинності Закон України від 21 грудня 2016 року №1797-VІІІ "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні" (далі - Закон № 1797), яким змінений порядок повернення сум бюджетного відшкодування шляхом запровадження формування Реєстрів заяв про повернення сум бюджетного відшкодування.

Відповідно до пп.200.7.1 п.200.7 ст. 200 ПК України (тут і далі - в редакції, чинній на момент розгляду справи) на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Згідно з пп.200.7.2 п.200.7 цієї статті, заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження. Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

На підставі п.200.15 ст. 200 ПК України у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

У разі неузгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини зобов`язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків.

Враховуючи ту обставину, що вище вже встановлено протиправність податкового повідомлення-рішення форми "В1" № від 13 вересня 2019 року, у відповідача виникає обов`язок, з урахуванням висновків судового рішення, внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

Пунктом 200.12 ст. 200 ПК України, зокрема, визначено, що узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені п.200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

На підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів (п.200.13 ст. 200 ПК України).

Вказані норми ст. 200 ПК України узгоджуються з п.п.6, 7, 11, 12 Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 січня 2017 року №26.

За таких обставин, з урахуванням встановленого судом права ТОВ "Жилстройсервис-1" на бюджетне відшкодування ПДВ за квітень 2010 року - грудень 2011 року у розмірі 25 148 510 грн., такий спосіб захисту порушеного права як зобов`язання відповідача внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо заяви ТОВ "Жилстройсервис-1" про виникнення необхідності зміни напрямку узгодженого бюджетного відшкодування у сумі 25 148 510 грн. належним чином захистить права та інтереси товариства.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожна юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) наголошував, що поняття "майно" у ч.1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, яке не обмежується правом власності на речі матеріального світу та не залежить від формальної класифікації, прийнятої у національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть розглядатися як "майнові права", а отже, як "майно" (див. mutatis mutandis рішення у справі "Бейелер проти Італії" від 05 січня 2000 року) (Beyeler v. Italy, заява № 33202, § 100)).

За певних обставин "легітимне очікування" на отримання "активу" також може захищатися ст. 1 Першого протоколу до Конвенції. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має "легітимне очікування", якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя (див. mutatis mutandis рішення у справі "Суханов та Ільченко проти України" від 26 червня 2014 року (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine, заяви №68385/10 та №71378/10, §35)).

ЄСПЛ у рішенні у справі "Інтерсплав проти України" від 09 січня 2007 року зазначив, що юридична особа-платник ПДВ мала достатньо підстав сподіватись на відшкодування цього податку, так само як і на компенсацію за затримку його виплати, та встановив, що заявник мав захищений ст. 1 Першого протоколу до Конвенції майновий інтерес (Intersplav v. Ukraine, заява №803/02, § 31-32). ЄСПЛ констатував порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції у справі з огляду на постійні затримки відшкодування і компенсації ПДВ у поєднанні із відсутністю ефективних засобів запобігання або припинення такої адміністративної практики, та зазначив, що і стан невизначеності щодо часу повернення коштів заявника порушували "справедливий баланс" між вимогами публічного інтересу та захистом права на мирне володіння майном (§ 40).

Оскільки податкове законодавство передбачає право позивача на повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ, не відшкодованого платнику протягом визначеного законодавством строку, позивач у цій справі має майновий інтерес щодо відшкодування з бюджету ПДВ за період квітень 2010 року - грудень 2011 року в розмірі 25 148 510 грн., які охоплюються поняттям "майно" в аспекті ч.1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції.

Верховенство права, як основоположний принцип адміністративного судочинства, визначає спрямованість судочинства на досягнення справедливості та надання ефективного захисту.

Статтею 13 (право на ефективний засіб юридичного захисту) Конвенції передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія вважає обґрунтованими позовні вимоги ТОВ "Жилстройсервис-1" про зобов`язання відповідача внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо заяви ТОВ "Жилстройсервис-1" про виникнення необхідності зміни напрямку узгодженого бюджетного відшкодування у сумі 25 148 510 грн., про що у складі податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2019 року подана відповідна заява про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (додаток №4 до декларації).

Відповідно така вимога позивача підлягає задоволенню.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, судова колегія доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог ТОВ "Жилстройсервис-1" і, відповідно, необхідність їх задоволення.

Враховуючи, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також, що висновки суду не відповідають обставинам справи, судова колегія, керуючись п.п.3, 4 ч.1 ст. 317 КАС України вважає необхідним, скасовуючи рішення суду першої інстанції, ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ТОВ "Жилстройсервис-1".

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Жилстройсервис-1" було сплачено судовий збір за подачу адміністративного позову у розмірі 21 131 грн., що підтверджується платіжним дорученням №6141 від 21 вересня 2019 року та за подачу апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції у розмірі 31 696 грн., що підтверджується платіжним дорученням №6525 від 14 лютого 2020 року.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.2 ч.1 ст. 315, п.п.3, 4 ч.1 ст. 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Жилстройсервис-1" задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 січня 2020 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Жилстройсервис-1".

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № від 13 вересня 2019 року.

Зобов`язати Головне управління ДПС в Одеській області внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Жилстройсервис-1" про виникнення необхідності зміни напрямку узгодженого бюджетного відшкодування у сумі 25 148 510 грн., про що у складі податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2019 року подана відповідна заява про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (додаток №4 до декларації).

Стягнути з рахунку бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Жилстройсервис-1" (65038, м. Одеса, вул. Золотий берег, 27, ) судовий збір у розмірі 21 131 (двадцять одну тисячу сто тридцять одну) грн. 00 коп. за подачу адміністративного позову та 31 696 (тридцять одну тисячу шістсот дев`яносто шість) грн. 00 коп. за подачу апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 травня 2020 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.