Справа № 640/20774/18
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2020-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 травня 2020 року м. Київ № 640/20774/18
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кармазіна О.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
про зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, код ЄДР: 42098368), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд зобов`язати відповідача здійснювати виплату пенсії позивачу загальною сумою (включаючи поетапність виплат перерахованої пенсії), розраховуючи її виходячи зі складу грошового забезпечення визначеного ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відповідної посади, враховуючи посадовий оклад, оклад за військове звання, надбавку за вислугу років, надбавку за службу в умовах режимних обмежень, надбавку за особливості проходження військової служби, премію, станом на 01.04.2018, починаючи з 01.04.2018 з урахуванням виплаченого.

Позиція позивача.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що після звільнення з військової служби, перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Пояснює, що у квітні 2018 року йому здійснено перерахунок пенсії з 01.01.2018 на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим особам».

Натомість такий перерахунок було здійснено без урахування всіх складових грошового забезпечення та її виплата відбувається з 01 січня 2018 року у неповному обсязі - лише 50 відсотків суми підвищення до пенсії попереднього розміру.

За словами позивача, проведений перерахунок його пенсії на підставі постанови уряду не відповідає конституційним нормам ст.ст. 21, 22, 24 Конституції України, а також нормам правових актів вищої юридичної сили Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», чим порушуються його права на отримання належного розміру.

Додає, що намагаючись вирішити спір у досудовому порядку, він звернувся листом до ГУ ПФУ в місті Києві з вимогою провести перерахунок моєї пенсії, враховуючи всі складові грошового забезпечення передбаченні ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» посади, з якої його звільнено зі служби та здійснювати її виплату загальною сумою відповідно до ч. 3 статті 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Однак, відповіді на заяву у строки визначенні Законом України «Про звернення громадян» від ГУ ПФУ в м. Києві не отримав та перерахунок пенсії на його вимоги у листопаді 2018 року не здійснений.

Позивач вважає протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в м. Києві щодо не проведення перерахунку пенсії, враховуючи всі складові грошового забезпечення передбаченні ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» посади, з якої його звільнено зі служби, та виплати її загальною сумою, у зв`язку з чим, на обґрунтування позову позивач посилається на положення: ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», та № від 13.02.2008 № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393», ст.ст. 22, 64 Конституції України.

На думку позивача, аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави вважати, що правовими повноваженнями по проведенню перерахунку пенсії (в тому числі у витребуванні від державних «силових» органів довідок про грошове забезпечення особи, якій потрібно здійснювати перерахунок) наділений Пенсійний фонд України в особі їх територіальних головних управлінь.

Додає, що ГУ ПФУ в м. Києві достатньо витребувати від уповноваженого підрозділу державного органу довідку про грошове забезпечення посади, яку обіймала особа звільнена з військової служби з урахуванням всіх складових визначених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та провести перерахунок пенсії.

Підсумовуючи викладене позивач просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Позиція відповідача.
Відповідач просив відмовити у задоволенні позову.

При цьому, відповідач зазначив, органи ПФУ не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії, а здійснюють її нарахування на підставі наданих їм відповідними органами довідок про розмір грошового забезпечення, і розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових грошового забезпечення, зазначених у довідках.

Звертає, крім іншого, увагу на те, що оскільки ст. 63 Закону № 2262 встановлено, що перерахунок пенсії здійснюється у порядку, встановленому КМ України, саме КМ України було визначено, що під час перерахунку використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років (Порядок № 45).

Відповідач наголошує, що існує єдиний законодавчий порядок перерахунку пенсії у зв`язку зі зміною розмірів грошового забезпечення військовослужбовців на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704.

При цьому додає, що власне тлумачення позивачем правових норм у випадку перерахунку його пенсії порушують однакове застосування правових норм про перерахунок пенсії.

Позивач надіслав до суду додаткові письмові пояснення, в яких звернув увагу суду на те, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018, залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, у справі № 826/3858/18 за позовом до Кабінету Міністрів України пункти 1 та 2 постанови № 103, зміни до пункту 5 і додатку 2 Постанови № 45 визнано протиправними та нечинними. Додає, що рішення у справі № 826/3858/18 набрало законної сили 05.03.2019 та підтверджує його законність позовних вимог, що свідчить про наявність підстав для задоволення його позовних вимог.

Процесуальні дії, вчинені у справі.
Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.12.2018 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення визначених в ній недоліків.

Ухвалою від 24.12.2018 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку ст. 263 КАС України спрощеного (письмового) провадження.

За заявою позивача ухвалою від 14.01.2019 зупинено провадження в адміністративній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 826/3783/18.

Ухвалою від 21.10.2019 поновлено провадження у даній справі.

Встановлені судом обставини.
У даному випадку учасниками справи не спростовуються та не заперечуються, а матеріалами справи підтверджуються обставини призначення позивачу пенсії як колишньому військовослужбовцю, перебування його на обліку.

Зокрема, 29.10.2018 позивач звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві із заявою в якій просив: витребувати від Київського військового комісаріату довідку про розмір грошового забезпечення посади, з якої позивача звільнено зі служби, враховуючи всі складові грошового забезпечення, визначені ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» станом на 01.04.2018 та провести перерахунок його пенсії, враховуючи всі складові грошового забезпечення, визначені ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Однак, як зазначив позивач у позовній заяві, відповіді на заяву у строки визначенні Законом України «Про звернення громадян» від ГУ ПФУ в м. Києві він не отримав та перерахунок пенсії на його вимоги у листопаді 2018 року не здійснений, у зв`язку з чим, позивач, вважаючи свої права порушеними, звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі також Закон № 2262-ХІІ).

Статтею 9 Закону № 2011-XII визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно із частиною другою статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону № 2011-ХІІ).

Так, статтею 43 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зазначена норма статті 43 Закону міститься в розділі V «Обчислення пенсії», тобто в загальному розділі, та безпосередньо визначає складові грошового забезпечення для обчислення пенсій.

При цьому під обчисленням слід розуміти процес отримання результату за допомогою дій над числами, кожне з яких є конкретним цифровим вираженням розміру складових грошового забезпечення. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 12.11.2019 у справі № 826/3858/18.

Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано статтею 63 Закону № 2262-XII, згідно із якою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону.

При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

В контексті останнього слід додати, що вказана редакція ст. 63 Закону набула чинності у зв`язку з набуттям чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 06.12.2016 № 1774-VIII, якою частину четверту статті 63 Закону № 2262-ХІІ викладено у новій редакції, наведеній вище, а саме: Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, із набранням чинності 01.01.2017 Законом України № 1774-VIII Кабінету Міністрів України були делеговані повноваження визначати не лише порядок, а й умови та розмір складових грошового забезпечення для перерахунку.

Кабінет Міністрів України постановою від 13.02.2008 № 45 Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393 затвердив Порядок № 45.

Пунктом 1 Порядку № 45 (в редакції постанови КМ України № 103) передбачалося, що пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

30.08.2017 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 704, яка набрала чинності 01.03.2018 та якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

21.02.2018 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 103, пунктами 1, 2 якої було вирішено перерахувати з 01.01.2018 пенсії, призначені згідно із Законом № 2262-ХІІ до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби, що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови № 704.

Абзацом 1 пункту 5 Порядку № 45 в редакції постанови № 103 передбачено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

При цьому у Додатку 2 до Порядку № 45 міститься форма довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку постановою № 103 було викладено в новій редакції, в якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).

Між тим, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 та з цієї дати набрало законної сили, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року N 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

В подальшому ці судові рішення залишені без змін постановою Верховного Суду від 12 листопада 2019 року.

Крім того, згідно з частковим рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.05.2019 р., яке залишено без змін згідно з постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019 року та з цієї дати набрало законної сили, визнано протиправним та скасовано пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб".

Судом також встановлено, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18 визнано протиправним та скасовано п. 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 N 103. Дана постанова суду набрала законної сили 29.01.2020.

Водночас, слід зазначити, що алгоритм дій, який повинно вчинити, зокрема, ГУ ПФУ у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 постанови № 103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45 не змінився.

Зокрема, на час звернення позивача до відповідача із заявою (29.10.2018) про проведення йому перерахунку пенсії, враховуючи всі складові грошового забезпечення визначені ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» пункт 2 Порядку № 45 передбачав, що Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи).

Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України (п. 3 Порядку № 45).

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Таким чином, на ГУ ПФУ покладено функції щодо необхідності підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку виключно після надходження до них від Пенсійного фонду України повідомлення про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб та у разі надходження до них такого повідомлення ГУ ПФУ у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Тобто, Порядком № 45 передбачений чіткий алгоритм дій ГУ ПФУ.

В той же час, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що до ГУ ПФУ в м. Києві від Пенсійного фонду України надходили повідомлення про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб.

При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що ні Порядком № 45, ні будь-якими іншими законодавчими нормами ГУ ПФУ не наділено повноваженнями, обов`язком та/чи правом самостійно витребувати від органів, які уповноважені видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, довідки про розмір грошового забезпечення пенсіонерів.

Слід наголосити, що зміни внесені постановою Кабінету Міністрів України № 103, зокрема до додатку 2 до Порядку № 45, в якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, відтак з 05.03.2019 - дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до зазначених змін, тобто до набрання чинності постановою КМ України № 103.

За змістом ч. 1 ст. 49 Закону України Про Кабінет Міністрів України від 27.02.2014 № 794-VII акти Кабінету Міністрів України (постанови і розпорядження) є обов`язковими для виконання.

З аналізу вищенаведених правових норм чинного законодавства та встановлених судом обставин, суд приходить до висновку, що станом на момент звернення позивача із заявою від 29.10.2018 до ГУ ПФУ в м. Києві, останній не мав правових підстав не врахувати та не застосовувати до спірних правовідносин положення норм ст. 63 Закону № 2262-ХІІ та Постанову № 103, оскільки її окремі положення зазначені вище, зокрема щодо складових грошового забезпечення та форми довідки, втратили чинність лише з 05.03.2019.
Оцінка ж впливу обставин втрати чинності певними положеннями Постанови № 103 на відносини позивача та ГУ ПФУ, які виникли вже надалі - поза межами спірних обставин, знаходиться поза межами компетенції суду у даній справі.

Втрата чинності вказаними положеннями не є підставою звернення позивача до суду з даним позовом, не є підставою даного позову.

У той же час, слід додати, що рішення у справі № 826/3858/18 за певних обставин може впливати на права позивача лише з дати набрання ним законної сили.

Визнання нечинними пунктів 1, 2 Постанови № 103 рішенням суду у справі № 826/3858/18, не може мати наслідком зобов`язання відповідача до вчинення певних дій за період до 05 березня 2019 року При цьому, суд зазначає, що порядок та строки нарахування пенсій можуть бути змінені законодавцем за умов іншого законодавчого регулювання, а перерахунок пенсії позивача може відбуватися виключено в межах та на підставі нормативно-правових актів України, які регулюють підстави для перерахунку пенсій особам, звільнених з військової служби з дати набрання законної сили рішення у справі № 826/3858/18.

При цьому, станом на час звернення із заявою до відповідача (29.10.2018) пункт 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 передбачав поетапність виплати перерахованих пенсій у таких розмірах:

з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків;

з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків;

з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

Враховуючи викладене, у суду відсутні підстави для висновку щодо зобов`язання відповідача здійснювати виплату пенсії позивачу загальною сумою (включаючи поетапність виплат перерахованої пенсії), розраховуючи її виходячи зі складу грошового забезпечення визначеного ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відповідної посади, враховуючи посадовий оклад, оклад за військове звання, надбавку за вислугу років, надбавку за службу в умовах режимних обмежень, надбавку за особливості проходження військової служби, премію, станом на 01.04.2018, починаючи з 01.04.2018 з урахуванням виплаченого.

Тобто, оскільки суд перевіряє, чи були порушені права позивача саме станом на час виникнення спірних відносин, звернення до суду, тобто за оцінкою сукупності обставин взаємовідносин позивача та ГУ ПФУ, обставини втрати чинності пунктами 1, 2 Постанови № 103 та щодо редакції відповідних додатків до Порядку № 45 за рішенням суду у справі № 826/3858/18, не можуть бути враховані в рамках даної справи для оцінки вказаних взаємовідносин та, відповідно, слугувати підставою для висновку про протиправність дій ГУ ПФУ, про що зазначалося вище.

При цьому, позивач не позбавлений права за наявності правових підстав звернутися до органу, який видає довідки про розмір грошового забезпечення для цілей перерахунку пенсії для отримання такої довідки та у разі протиправної відмови такого органу у видачі довідки оскаржити такі ді/бездіяльність.

Доводи учасників справи та надані ними матеріали, досліджені та оцінені судом, не спростовують наведених висновків суду та не доводять зворотного.

У взаємозв`язку з наведеним слід зазначити, що відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Відтак, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного та керуючись положеннями ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 241 - 246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) відмовити у повному обсязі.
Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням положень п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII) та п. 3 Розділу VI Прикінцеві положення КАС України (в редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX).

Суддя О.А. Кармазін