Справа № 606/634/20
Суддя: Малярчук В. В.
Дата ухвалення: 2020-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 606/634/20
Рішення

і м е н е м У к р а ї н и

21 травня 2020 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Малярчука В.В.

з участю секретаря судового засідання Зіньковської Н.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Теребовля справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Львівської області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог: поліцейський УПП у Львівській області Ліщинський М.І. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся із позовом до Управління патрульної поліції в Львівської області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог: поліцейський УПП у Львівській області Ліщинський М.І. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, в якому просить скасувати постанову серії ЕАК №2170464 від 28 лютого 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за якою його притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 425 гривень.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вказана постанова винесена із порушенням чинного законодавства, не відповідає дійсним обставинам справи і підлягає скасуванню з наступних підстав. 28 лютого 2020 року в 02 год. 40 хв. в смт. Івано-Франковськ, на автодорозі Львів - Краковець, він дійсно керував автомобілем марки «Opel astra» реєстраційний номер НОМЕР_1 . В процесі руху він був зупинений працівниками поліції. При цьому, будь яких правопорушень, що зазначені в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, не вчиняв.

Позивач вважає, що постанову винесено без врахування всіх обставин, не взято до уваги пояснень позивача, розгляд справи проведено необ`єктивно і неповно, а тому постанови підлягають скасуванню, а дії працівника поліції є протиправними.

Позивач просив справу слухати без його участі, позовні вимоги задоволити.

Представник відповідача будучи належними чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, однак подав до суду відзив на позов у якому просив відмовити у задоволенні позову.

Третя особа в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Судом встановлено наступні обставини:

Постановою серії ЕАК № 2170464 від 28.02.2020 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП оскільки ОСОБА_1 28.02.2020 року о 02 год. 40 хв. в смт. Івано - Франкове на автодорозі Львів-Краковець, М10 25км керуючи транспортним засобом марки «Opel astra» д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив обгін у забороненому місці позначеним дорожнім знаком 3,25 «Обгін заборонено» перетнувши дорожню розмітку 1.1 та не пред`явив для перевірки посвідчення водія, свідоцтва реєстрації транспортного засобу, поліса ОСЦВ власників наземних транспортних засобів, (зафіксовано на нк 1164), порушивши п. 2.4. «а» ПДР України.

При цьому, статтею 35 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено вичерпний перелік підстав, за яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби. Даний перелік, зокрема, передбачає :1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

В матеріалах справи відсутні будь які докази, що водій ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху, що і є підставою для зупинки транспортного засобу поліцейським.

Крім того до матеріалів справи долучено диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейських, у якому немає підтверджено обставин викладених у постановах серії ЕАК №2170464, від 28.02.2020 року.

Таким чином відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно з ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується не всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується також на правових висновках, які зробив Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі №23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року.

Відповідно до ст.78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, у справах з приводу оскарження актів індивідуальної дії, складених суб`єктами владних повноважень, обов`язок по доведенню правомірності їх складання, покладається саме на зазначених осіб.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що жодних належних та допустимих доказів, передбачених ст.251 КУпАП, відповідачем в підтвердження існування підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1,3 ст. 122, КУпАП не надано.

У адміністративних справах про оскарженні постанови у справі про адміністративні правопорушення, адміністративним судом перевіряється правомірність рішень та дій суб`єкта владних повноважень, яким було здійснено притягнення особи до адміністративної відповідальності та приймається відповідне рішення щодо правомірності чи протиправності таких дій і наявності правових підстав для скасування вказаного рішення.

При таких обставинах, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова серії ЕАК №2170464, від 28.02.2020 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 11, 18, 70, 71, 86, 138, 160, 161, 163, 171-2 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАК №2170464 від 28.02.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, якою застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Теребовлянський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови, апеляційної скарги.

Головуючий В.В.Малярчук