Справа № 160/3706/20
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
26 травня 2020 р.Справа №160/3706/20
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Бондар М.В., розглянувши заяву про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки), -
ВСТАНОВИВ:
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій просить, з урахуванням уточненої позовної заяви:
1) визнати протиправними та скасувати:
- вимогу про сплату боргу (недоїмки) по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 14.11.2018р. № Ф-7252-50/67 У;
- вимогу про сплату боргу (недоїмки) по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 11.02.2019 р. № Ф-7252-50/67 У;
- вимогу про сплату боргу (недоїмки) по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 20.05.2019р. № Ф-7252-50/67 У;
- вимогу про сплату боргу (недоїмки) по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 22.08.2019р. № Ф-7252-50/67 У;
- вимогу про сплату боргу (недоїмки) по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 11.11.2019р. № Ф-7252-50/67 У;
- вимогу про сплату боргу (недоїмки) по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 18.02.2020р. № Ф-7252-50/67 У;
2) зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області скасувати борг (недоїмки) по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в інтегрованій картці платника податків ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народження РНОКПП НОМЕР_1 .
Ухвалою суду від 16.04.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику учасників справи в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
20.05.2020 року позивач надав до суду заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчих документів: вимог про сплату боргу (недоїмки) по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 14.11.2018 року №Ф-7252-50/67У та від 20.05.2019 року №Ф-7252-50/67 У.
За наслідком автоматизованого розподілу, заяву про забезпечення позову передано судді Бондар М.В. 25.05.2020 року (у зв`язку з перебуванням судді у щорічній відпустці).
В обґрунтування заяви зазначено, що на підставі зазначених вимог відкриті виконавчі провадження, накладено арешт на банківські рахунки позивача, в тому числі арешт накладено на рахунок, через який позивач отримує заробітну плату, а тому до моменту розгляду справи судом та у випадку не вжиття заходів забезпечення позову, позивач може бути позбавлений засобів до існування.
Відповідно до частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, суд встановив наступне.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Згідно з частинами 1, 2 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Вирішуючи питання про доцільність вжиття заходів про забезпечення позову суд виходить з того, що умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майнові інтереси та/або права позивача будуть погіршенні, порушені і на момент виконання рішення суду, у разі задоволення позову, їх слід буде відновити шляхом вчинення певних дій.
Судом встановлено, що державним виконавцем Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Саламахою Дмитром Ігоровичем винесено наступні постанови:
- від 11.03.2020 року про відкриття виконавчого провадження ВП №61428570 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ГУ ДПС у Дніпропетровській області заборгованості у сумі 5211,36 грн., на підставі вимоги №Ф-7252-50/67 від 20.05.2019 року;
- від 21.05.2019 року про арешт усього майна боржника у ВП №59159547;
- від 11.03.2020 року про арешт усього майна боржника у ВП №61428570.
При вирішенні заяви суд виходить з такого, що подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову (ч.4 ст.150 КАС України).
Закон України «Про виконавче провадження» також не містить механізм зупинення виконання оскаржених рішень до розгляду спору судом.
Стаття 10 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що заходами примусового виконання рішень є:
1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;
2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;
3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;
4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;
5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
Суд враховує, що правомірність вимог ГУ ДПС у Дніпропетровській області перевіряється судом в цьому судовому провадженні. Сам по собі факт оскарження вимог в судовому порядку не зупиняє їх виконання.
Оскільки відкриті виконавчі провадження, суд приходить до переконання, що на час судового розгляду справи існує реальна можливість початку примусового виконання вимог відповідача, оскарження яких, згідно з чинним законодавством, не зупиняє вчинення виконавчих дій.
У разі встановлення протиправності оскаржуваних вимог і задоволення позовних вимог про їх скасування, позивачу доведеться докласти зусиль і витрат, щоб відновити свої права та повернути своє майно (кошти), на яке може бути звернено стягнення.
При цьому, суд зауважує, що право власності має фундаментальний характер, захищається згідно з нормами національного законодавства з урахуванням принципів ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка згідно з ч.2 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України та ст.17 Закону України Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини застосовується судами разом з практикою ЄСПЛ як джерело права.
Держави-учасниці Конвенції зобов`язані поважати право кожного на мирне володіння своїм майном та гарантувати його захист передусім на національному рівні.
Складовою захисту права особи на мирне володіння своїм майном, гарантованого ст.1 Першого протоколу, є превентивні способи захисту права власності. Превентивний захист права власності допускається в разі існування загрози порушення права, яка має носити реальний характер і бути доведена в кожному конкретному випадку.
Таким чином, відкриті виконавчі провадження можуть призвести до порушення майнових інтересів позивача у вигляді стягнення коштів до розгляду справи по суті.
Враховуючи той факт, що державним виконавцем розпочато примусове виконання вимог про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №Ф-7252-50/67 У від 14.11.2018 року та №Ф-7252-50/67 У від 20.05.2019 року та вчиняються дії зі стягнення з позивача суми єдиного внеску, суд доходить висновку, що невжиття такого заходу забезпечення позову як зупинення стягнення на підставі вказаних вимог до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №160/3706/20 може істотно ускладнити поновлення порушених прав позивача у разі вирішення спору на його користь.
Отже, заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 150 - 154, 156, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №160/3706/20 - задовольнити повністю.
Зупинити стягнення на підставі виконавчих документів: вимог про сплату боргу (недоїмки) по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 14.11.2018 року №Ф-7252-50/67У та від 20.05.2019 року №Ф-7252-50/67У року - до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №160/3706/20.
Стягувач: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).
Ухвала може бути пред`явлена до виконання в порядку Закону України "Про виконавче провадження" до 26.05.2023 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали направити особам, які беруть участь у справі.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар