Справа № 520/4425/19
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2020-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2020 р. Справа № 520/4425/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ральченка І.М.

суддів: Бершова Г.Є. , Катунова В.В.

за участю секретаря судового засідання Патової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.10.2019, суддя Панченко О.В., по справі № 520/4425/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЕНІКС ФАРМ"

до Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "ФЕНІКС ФАРМ" звернулось до суду із позовом, у якому просило визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 31.01.2019 №1, №, від 14.02.2019 №1, від 19.04.2019 №, №1, №1.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.10.2019 адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 31.01.2019 №1, №, від 14.02.2019 №1, від 19.04.2019 №, №1, №1.

Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.10.2019 стягнуто на користь ТОВ "ФЕНІКС ФАРМ" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16000 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області.

Головне управління ДФС у Харківській області, не погоджуючись із додатковим рішенням суду, подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати додаткове рішення, прийняти нове, яким відмовити ТОВ "ФЕНІКС ФАРМ" у задоволенні заяви про стягнення судових витрат. В обґрунтування апеляційної скарги заявником вказано, що позивачем не підтверджено необхідність та неминучість понесення правничих витрат. Позивачем належним чином не обґрунтовано заявлену вартість послуг.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Положеннями п. 1 ч. 3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Крім того колегія суддів звертає увагу на положення ч. 6 та ч. 7 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до яких, визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У ході судового розгляду встановлено, що 17.05.2019 між ТОВ "ФЕНІКС ФАРМ" та Адвокатським бюро "Лариси Коваленко" укладений договір № 36624121 про надання правової допомоги.

На підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу у сумі 16000 грн. позивачем надано: договір про надання правової допомоги №36624121 від 17.05.2019, довіреність на надання правової допомоги, акти здачі-приймання наданих послуг від 31.05.2019 №71 на суму 7500,00 грн, від 01.07.2019 №81 на суму 2500,00 грн, від 31.07.2019 №91 на суму 3000,00 грн., від 03.10.2019 №101 на суму 3000,00 грн., рахунки на оплату від 31.05.2019 №22 на суму 7500 грн., від 01.07.2019 №25 на суму 2500 грн., від 31.07.2019 №26 на суму 3000 грн., від 03.10.2019 №28 на суму 3000 грн., платіжні доручення №5147 від 26.07.2019 на суму 2500 грн., №5198 від 07.08.2019 на суму 7500,00 грн., №486 від 04.10.2019 на суму 3000,00 грн., №487 від 07.10.2019 на суму 3000,00 грн.

Так, згідно з актами здачі-приймання наданих послуг позивачу адвокатом надано наступні послуги:

- підготовка (аналіз, ксерокопіювання, зшивання) первинних документів для складання позовної заяви; складання позовної заяви від імені ТОВ "ФЕНІКС ФАРМ" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 31.01.2019 № 1, № 01, від 14.02.2019 № 1, від 19.04.2019 № 1, № 01, № 01;

- представництво інтересів ТОВ "ФЕНІКС ФАРМ" в Харківському окружному адміністративному суді по справі №520/4425/19 21.05.2019 (1 год., ціна за годину 1500 грн.), 13.06.2019 (1 год., ціна за годину 1500 грн.), 08.07.2019 (1 год., ціна за годину 1500 грн.), 24.07.2019 (1 год., ціна за годину 1500 грн.), 04.09.2019 (1 год., ціна за годину 1500 грн.), 02.10.2019 (1 год., ціна за годину 1500 грн.);

- підготовка відповіді на відзив Головного управління ДФС у Харківській області (2 години, ціна за годину 500 грн.).

При визначенні суми відшкодування суд враховує критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічні критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Отже, беручи до уваги складність та обсяг виконаних адвокатом робіт, час, витрачений на виконання відповідних робіт, ціну позову та значення справи для сторони, колегія суддів підтримує твердження суду першої інстанції щодо обґрунтованості заявлених до відшкодування витрат на правничу допомогу, понесених у зв`язку із розглядом даної справи.

У той же час колегія суддів враховує, що за наслідками апеляційного перегляду справи постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2020 частково скасовано рішення суду першої інстанції, та фактично частково задоволено позовні вимоги ТОВ "ФЕНІКС ФАРМ".

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Частиною 6 ст. 139 КАС України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Отже, колегія суддів звертає увагу, що розмір майнових позовних вимог ТОВ "ФЕНІКС ФАРМ" складав 904688,7 грн., однак за наслідками апеляційного розгляду справи позовні вимоги задоволено в частині 111218,7 грн.

За таких обставин, враховуючи заявлений до відшкодування розмір понесених на правничу допомогу витрат на рівні 16000 грн., застосовуючи при цьому принцип пропорційного розподілу судових витрат, колегія суддів доходить висновку про необхідність відшкодування позивачу витрат у сумі 1968 грн.

При цьому, твердження відповідача про те, що заявлений розмір витрат на оплату правових послуг не підтверджений доказами є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що додаткове рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині стягнення судових витрат у розмірі 14032 грн., із прийняттям в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні заяви ТОВ "ФЕНІКС ФАРМ" про відшкодування судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області - задовольнити частково.

Додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.10.2019 по справі № 520/4425/19 скасувати в частині стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЕНІКС ФАРМ" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 14032 грн.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЕНІКС ФАРМ" про відшкодування судових витрат у розмірі 14032 (чотирнадцять тисяч тридцять дві) грн. 00 коп. - відмовити.

В іншій частині додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.10.2019 року по справі № 520/4425/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді Г.Є. Бершов В.В. Катунов
Постанова складена в повному обсязі 25.05.20.