Справа № 1.380.2019.004126
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2020-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.004126
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2020 року

зал судових засідань № 12

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кузана Р.І.,

секретар судового засідання Козак О.М.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Бельського Р.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державного комітету телебачення і радіомовлення України про скасування рішення про накладення адміністративно-господарського штрафу,-

в с т а н о в и в :

13.08.2019 до Львівського окружного адміністративного суду надійшов позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) до Державного комітету телебачення і радіомовлення України (далі - відповідач, Держкомтелерадіо), в якому позивач просить:

- скасувати рішення Держкомтелерадіо №23 від 26.10.2018 про накладення адміністративно-господарського штрафу за розповсюдження на території України видавничої продукції, що має походження (виготовлення) та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, без відповідного дозволу, передбаченого ст.28-1 Закону України "Про видавничу справу", на ФОП ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Держкомтелерадіо повернути ФОП ОСОБА_1 екземпляри видавничої продукції, вилучені у неї згідно з протоколом Державного комітету телебачення і радіомовлення України №25 від 23.10.2018.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що нею не здійснюється ввезення продукції з території держави-агресора, тимчасово окупованої території, а відтак у неї відсутній обов`язок щодо отримання відповідного дозволу, і, як наслідок, застосування відповідачем до ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарських санкцій є протиправним. Окрім цього, позивач звертає увагу на те, що вилучена у неї продукція була куплена нею на книжковому форумі за готівку у продавця, який запевнив, що він ввіз їх на митну територію України в одному екземплярі. Позивач також вважає, що відповідач провів перевірку її магазину без наявності будь-якого звернення правоохоронних органів, юридичних чи фізичних осіб, що є порушенням Закону України «Про видавничу справу». З огляду на наведені обставини, позивач вважає, що прийняте відповідачем рішення №23 від 26.10.2018 про накладення адміністративно-господарського штрафу за розповсюдження на території України видавничої продукції, що має походження (виготовлення) та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, без відповідного дозволу, передбаченого ст.28-1 Закону України «Про видавничу справу», є протиправним та таким, що підлягає скасуванню. Просила позов задовольнити повністю.

Ухвалою від 26.09.2019 позовну заяву ФОП ОСОБА_1 до Держкомтелерадіо про скасування рішення про накладення адміністративно-господарського штрафу повернуто позивачеві. Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслано особі, яка її подала, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

13.01.2020 постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1 задоволено, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 26.09.2019 про повернення позовної заяви у справі №1.380.2019.004126 - скасовано. Справу направлено для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

Справа №1.380.2019.004126 повернулася до суду першої інстанції 03.02.2020.

Ухвалою від 10.02.2020 суддя залишив позовну заяву без руху та надав позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, а саме десять днів з дня вручення цієї ухвали. У встановлений строк позивач виконала ухвалу суду.

Ухвалою від 24.02.2020 суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Відповідач 17.03.2020 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що уповноваженою посадовою особою Держкомтелерадіо в межах визначених статтею 28-1 Закону України «Про видавничу справу» повноважень та на підставі звернення Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України від 03.10.2018 вих.№5/4-18213 та протоколу №25 від 23.10.2018 прийнято рішення №23 від 26.10.2018.

Вказаним рішенням, відповідно до ст.28-1 Закону України «Про видавничу справу», застосовано до суб`єкта господарювання - ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу в розмірі 37230,00 грн., з вилученням з обігу такої видавничої продукції: 1. Автор - В.Долфсма, назва - «Провалы государства. Общество, ринкы и правила. - М.: Изд-во Института Гайдара, 2017», ISBN 978-5-93255-500-2, кількість примірників - 1; 2. Автор - К.Ясперс, назва - «Великие философы. - М.: Канон+РООИ «Реабилитация», 2018, ISBN 978-88373-522-5, кількість примірників - 1; 3. Автор - Романо Гвардини, назва - «Смерть Сократа . -СПб: «Владимир Даль», 2018, ISBN 978-5-93615-197-2, кількість примірників - 1.

Відповідач вказує, що позивач невірно трактує зміст ч.1 ст. 28-1 Закону України про видавничу справу». Так, ця стаття має виключення для ввезення видавничої продукції, що має походження або виготовлена та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України у кількості до 10 примірників без відповідного дозволу. Проте, ці виключення стосуються лише ввезення такої продукції громадянами, що виключає можливість її подальшого розповсюдження суб`єктами господарювання на території України. В даному випадку відповідачем прийнято спірне рішення про накладення штрафу саме за розповсюдження позивачем видавничої продукції, що має походження або виготовлена на території держави-агресора, без відповідного дозволу, що є окремим складом правопорушення і за що передбачена відповідальність.

Крім цього, відповідач зазначає, що позивачем порушено вимоги законодавства щодо провадження суб`єктами господарювання діяльності у видавничій справі. З огляду на наведене, відповідач вважає, що оскаржуване рішення №23 від 26.10.2018 про накладення адміністративно-господарського штрафу за розповсюдження на території України видавничої продукції, що має походження (виготовлення) та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованих територій України, без відповідного дозволу передбаченого ст.28-1 Закону України «Про видавничу справу», є правомірним та не суперечить закону. Просив відмовити у задоволенні позову повністю.

23.03.2020 позивач подала відповідь на відзив, зміст якого аналогічний позовній заяві.

Ухвалою від 23.03.2020 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених в позовній заяві та відповіді на відзив. Просили суд позов задовольнити повністю.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання. Подав клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

03.10.2018 Департамент захисту національної державності Служби безпеки України скерував на адресу голови Держкомтелерадіо листа «Щодо поширення антидержавної друкованої продукції» №5/4-18213, в якому зазначив, що в м.Львові Інтернет-магазини: «Гіада» (вул.Богуна, 8), «BIBLIOPOLIS» («Книгарня на Федорова», вул. Ставропігійська, 4), здійснюють розповсюдження видавничої продукції, що має походження або виготовлена та ввозиться з території держави-агресора на територію України без відповідного дозволу Центрального органу виконавчої влади, що забезпечує інформування та реалізує державну політику в інформаційній сфері.

З наданих позивачем в судовому засіданні пояснень суд встановив, що ФОП ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність з реалізації видавничої продукції в «Книгарні на Федорова», що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Інтернет-магазин « BIBLIOPOLIS » є інтернет-ресурсом магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

З метою перевірки фактів та обставин розповсюдження видавничої продукції, що має походження (виготовлена) та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, без відповідного дозволу, працівниками Держкомтелерадіо проведено перевірку магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

За результатами перевірки посадовою особою Держкомтелерадіо 23.03.2018 складено протокол №25 про накладення адміністративно-господарського штрафу за розповсюдження на території України видавничої продукції, що має походження (виготовлена) та/або ввозиться з території держави агресора, тимчасово окупованої території, без відповідного дозволу, передбаченого статтею 28-1 Закону України «Про видавничу справу» (далі - Протокол №25).

Зі змісту Протоколу №25 судом встановлено, що 23.10.2018 о 13 год. 10 хв. в «Книгарні на Федорова » за адресою: АДРЕСА_2 ФОП ОСОБА_1 розповсюджувала видавничу продукцію, що виготовлена на території Російської Федерації, без відповідного дозволу. В протоколі наведено опис продукції, яка виявлена в книгарні під час перевірки та підлягає вилученню з обігу, а також зроблено примітку, що вказане порушення вчинено позивачем вперше.

Позивач ознайомлена зі змістом протоколу та його копію отримала 23.10.2018. Зауважень чи заперечень щодо викладених в протоколі фактів та обставин відповідачу не надала.

26.10.2018 на підставі Протоколу №25 Держкомтелерадіо прийнято рішення №23 про накладення адміністративно-господарського штрафу за розповсюдження на території України видавничої продукції, що має походження (виготовлена) та/або ввозиться з території держави агресора, тимчасово окупованої території, без відповідного дозволу, передбаченого статтею 28-1 Закону України «Про видавничу справу» (далі - Рішення №23), яким відповідно до ст.28-1 Закону України «Про видавничу справу» застосовано до суб`єкта господарювання ФОП ОСОБА_1 , адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу в розмірі 37230,00 грн. з вилученням з обігу такої видавничої продукції: 1) Автор - В.Долфсма, назва - «Провалы государства. Общество, ринкы и правила. - М.: Изд-во Института Гайдара, 2017», ISBN 978-5-93255-500-2, кількість примірників - 1; 2) Автор - К.Ясперс, назва - «Великие философы. - М.: Канон+РООИ «Реабилитация», 2018, ISBN 978-88373-522-5, кількість примірників - 1; 3) Автор - Романо Гвардини, назва - «Смерть Сократа . -СПб: «Владимир Даль», 2018, ISBN 978-5-93615-197-2, кількість примірників - 1.

Зміст спірних правовідносин полягає в різному трактуванні сторонами змісту ст.28-1 Закону України «Про видавничу справу» та підстав для накладення адміністративно-господарського штрафу за порушення порядку розповсюдження видавничої продукції, що має походження чи виготовлена на території держави-агресора. Позивач вважає, що оскільки нею не ввозилась на територію України видавнича продукція, що має походження (виготовлена) та/або ввозиться з території держави агресора, тимчасово окупованої території, у відповідача не було підстав для прийняття оскаржуваного рішення №23 від 26.10.2018. Тоді як відповідач вказує, що факт розповсюдження без відповідного дозволу видавничої продукції, що виготовлена на території держави-агресора, є самостійним складом правопорушення, за яке передбачено відповідальність, незалежно від обставин ввезення такої продукції на територію України.

Не погоджуючись з рішенням відповідача про накладення адміністративно-господарського штрафу, позивач звернулась до суду за захистом своїх порушених прав.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Загальні засади видавничої справи, порядок організації та провадження видавничої діяльності, виготовлення та розповсюдження видавничої продукції, умови взаємовідносин і функціонування суб`єктів видавничої справи, визначає Закон України «Про видавничу справу» від 05.06.1997 №318/97-ВР, який відповідно до Конституції України покликаний сприяти національно-культурному розвитку українського народу, громадян України всіх національностей, утвердженню їх духовності та моралі, доступу членів суспільства до загальнолюдських цінностей, захисту прав та інтересів авторів, видавців, виготовлювачів, розповсюджувачів і споживачів видавничої продукції (далі - Закон України №318/97-ВР).

Згідно з ч.5 ст.5 Закону України №318/97-ВР, державне регулювання і контроль у видавничій сфері здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у видавничій сфері (далі - уповноважений орган).

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.08.2014 №341 затверджено Положення про Державний комітет телебачення і радіомовлення України, який є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України (далі - Положення).

Держкомтелерадіо є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері телебачення і радіомовлення, інформаційній та видавничій сфері.

Згідно з підпунктами 12, 122, 123 пункту 4 Положення, Держкомтелерадіо вживає разом з іншими органами державної влади заходів до обмеження доступу видавничої продукції, що має походження або виготовлена та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, згідно із законодавством; приймає на підставі звернень правоохоронних органів, юридичних та фізичних осіб рішення про накладення штрафу за розповсюдження на території України видавничої продукції, що має походження або виготовлена та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, без наявності відповідного дозволу; вилучає з обігу видавничу продукцію, що має походження або виготовлена та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України та розповсюджується на території України без відповідного дозволу.

Статтею 25 Закону України №318/97-ВР встановлено, що розповсюдження видавничої продукції може здійснюватися шляхом її реалізації (продажу) в роздрібній та оптовій торгівлі, безоплатного розповсюдження чи обміну на договірних засадах.

Вивезення за межі України і ввезення в Україну видавничої продукції здійснюється відповідно до законодавства України.

В свою чергу, розповсюджувач видавничої продукції - суб`єкт господарювання, що здійснює розповсюдження видавничої продукції (п. 13 ч. 1 ст. 1 Закону України №318/97-ВР).

Згідно з положеннями ст. 26 Закону України №318/97-ВР розповсюджувач зобов`язаний: здійснювати свою діяльність відповідно до законодавства України; подавати у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку державну статистичну звітність про вивезення за межі України і ввезення видавничої продукції в Україну.

Статтею 28 Закону України №318/97-ВР, встановлено обмеження права у видавничій справі.

Відповідно до вказаної статті, у видавничій справі забороняється:

випускати у світ, виготовляти та/або розповсюджувати продукцію, що містить матеріали (висловлювання, заклики тощо), зміст яких спрямований на ліквідацію незалежності України, зміну конституційного ладу насильницьким шляхом, порушення суверенітету і територіальної цілісності держави, підрив її безпеки, незаконне захоплення державної влади, пропаганду війни, насильства, комуністичного та/або націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів та їхньої символіки, розпалювання міжетнічної, расової, релігійної ворожнечі, вчинення терористичних актів, посягання на права і свободи людини, здоров`я населення;

випускати у світ, виготовляти та/або розповсюджувати продукцію, що містить популяризацію або пропаганду органів держави-агресора та їх окремих дій, що створюють позитивний образ працівників держави-агресора, працівників радянських органів державної безпеки, виправдовують чи визнають правомірною окупацію території України;

випускати у світ, виготовляти чи розповсюджувати продукцію, яка містить інформацію, віднесену до недобросовісної реклами, рекламу з використанням шаржування державних символів України (Державного Герба, Державного Прапора, Державного Гімну) у будь-якому вигляді;

випускати у світ, виготовляти чи розповсюджувати видавничу продукцію, що містить інформацію, дані, відомості, поширення та/або розповсюдження яких заборонено законодавством;

випускати у світ, виготовляти чи розповсюджувати видавничу продукцію, обіг якої заборонено законодавством;

розповсюджувати видавничу продукцію без дозволу її власника (співвласників), а також з порушенням законодавства України з питань інтелектуальної власності.

Суб`єкти видавничої справи не мають права розголошувати дані, що становлять державну або іншу таємницю, яка охороняється законодавством.

Порушення вимог щодо додержання стандартів, норм і правил тягне за собою встановлену законодавством відповідальність.

Розповсюджувач не має права на розповсюдження вітчизняної видавничої продукції, виданої з порушенням законодавства України та ввезеної з-за кордону, яка підпадає під обмеження, визначені цим Законом.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.28-1 Закону України №318/97-ВР, видавнича продукція, що має походження або виготовлена та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, може бути ввезена на митну територію України та розповсюджена на її території за умови наявності відповідного дозволу, крім видавничої продукції, що ввозиться громадянами в ручній поклажі або супроводжуваному багажі загальною кількістю не більше 10 примірників.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику в інформаційній сфері, забезпечує реалізацію цього Закону шляхом видачі (відмови у видачі, переоформлення, видачі дубліката, анулювання) дозволу на ввезення видавничої продукції, що має походження або виготовлена та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, на митну територію України (далі - дозвіл).

Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до законів України «Про адміністративні послуги», «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Згідно з ч.ч..24-26 ст.28-1 Закону України №318/97-ВР, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику в інформаційній сфері, веде реєстр видавничої продукції держави-агресора, дозволеної до ввезення та розповсюдження на території України, забезпечує його розміщення на своєму офіційному веб-сайті та єдиному державному веб-порталі відкритих даних.

Розповсюдження на території України видавничої продукції, що має походження або виготовлена та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, без наявності відповідного дозволу, передбаченого цією статтею, тягне за собою застосування до розповсюджувачів такої продукції адміністративно-господарських санкцій у формі накладення адміністративно-господарського штрафу в розмірі десяти мінімальних заробітних плат за кожен випадок такого розповсюдження, вчиненого вперше, та у розмірі п`ятдесяти мінімальних заробітних плат за кожен наступний випадок такого розповсюдження.

Рішення про накладення штрафу, передбаченого частиною двадцять першою цієї статті, приймає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику в інформаційній сфері, на підставі звернень правоохоронних органів, юридичних та фізичних осіб. Мотиви та обґрунтування щодо визначення розміру адміністративно-господарського штрафу мають міститися в рішенні про накладення штрафу.

Видавнича продукція, що має походження або виготовлена та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України та розповсюджується на території України без відповідного дозволу, передбаченого цією статтею, вилучається з обігу центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику в інформаційній сфері, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Суд, з аналізу наведених положень законодавства, приходить до таких висновків.

По-перше, Держкомтелерадіо є центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері телебачення і радіомовлення, інформаційній та видавничій сфері та наділений повноваженнями щодо накладення адміністративно-господарських штрафів та вилучення видавничої продукції, у випадку її розповсюдження з порушенням чинного законодавства.

По-друге, видавнича продукція, що має походження або виготовлена та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, може бути ввезена на митну територію України та розповсюджена на її території за умови наявності відповідного дозволу, крім видавничої продукції, що ввозиться громадянами в ручній поклажі або супроводжуваному багажі загальною кількістю не більше 10 примірників.

Тобто, виняток щодо відсутності необхідності отримання спеціального дозволу стосується лише ввезення громадянами в ручній поклажі або супроводжувальному багажі видавничої продукції в кількості не більше 10 примірників. Оскільки розповсюджувачами видавничої продукції можуть бути лише суб`єкти господарювання, а ввезення видавничої продукції в кількості до 10 примірників без відповідного дозволу можливе лише громадянами, то будь яке розповсюдження видавничої продукції, що виготовлена на території Російської Федерації, можливе лише за наявності спеціального дозволу.

По-третє, за розповсюдження на території України видавничої продукції, що має походження або виготовлена та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, без наявності відповідного дозволу застосовується адміністративно-господарський штраф.

Як вже зазначалось судом, розповсюджувач видавничої продукції - це суб`єкт господарювання, що здійснює розповсюдження видавничої продукції, яке може здійснюватися шляхом її реалізації (продажу) в роздрібній та оптовій торгівлі, безоплатного розповсюдження чи обміну на договірних засадах.

Позивач у своїй позовній заяві та в судовому засіданні вказала, що вилучена в неї видавнича продукція була придбана нею на книжковому форумі за готівку. Однак, доказів, які б підтверджували даний факт позивачем суду не надано.

Суд зазначає, що факт розповсюдження ФОП ОСОБА_1 видавничої продукції, що виготовлена в Російській Федерації без відповідного дозволу підтверджується Протоколом №25 та не заперечується позивачем. Проте, ФОП ОСОБА_1 вважає, що оскільки відповідна продукція ввезена на митну територію України в одному екземплярі не нею, тому вона, як суб`єкт господарювання, не позбавлена права для подальшої її реалізації.

Суд вважає, що вказані доводи ФОП ОСОБА_1 не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог, оскільки відповідальність, передбачена положеннями статті 28-1 Закону України №318/97-ВР застосовується за розповсюдження на території України видавничої продукції, що має походження або виготовлена та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, без наявності відповідного дозволу.

В даному випадку адміністративно-господарський штраф застосовано відповідачем безпосередньо за розповсюдження видавничої продукції, яка має походження або виготовлена та ввезена з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, без наявності відповідного дозволу.

Окрім цього, суд враховує, що наказом Держкомтелерадіо від 27.04.2017 №73, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.05.2017 за №670/830538, затверджено Положення про Реєстр видавничої продукції держави-агресора, дозволеної до ввезення та розповсюдження на території України (далі - Положення №73), яке визначає вимоги щодо формування, ведення та внесення змін до Реєстру видавничої продукції держави-агресора, дозволеної до ввезення та розповсюдження на території України (далі - Реєстр), а також отримання відомостей з нього.

Згідно з п.1 розділу V Положення №73 інформація, що міститься в Реєстрі, є відкритою та розміщується на офіційному веб-сайті Держкомтелерадіо та Єдиному державному веб-порталі відкритих даних.

Тобто, інформація щодо видавничої продукції держави-агресора, яка дозволена до ввезення та розповсюдження на території України є відкритою та доступною для розповсюджувачів видавничої продукції.

Дослідивши дані Реєстру на офіційному веб-порталі Держкомтелерадіо суд встановив, що на видавничу продукцію, яка вказана в Протоколі №25 та в Рішенні №23, Держкомтелерадіо не надавався дозвіл на ввезення та розповсюдження на території України.

З огляду на наведене, суд вважає безпідставними та необґрунтованими твердження позивача про складність знаходження даних видавничої продукції держави-агресора, яка дозволена до ввезення та розповсюдження на території України.

Щодо тверджень позивача, що в оскаржуваному рішенні №23 від 26.10.2018 відсутні будь-які посилання на звернення правоохоронних органів, фізичних чи юридичних осіб, а тому таке слід визнати протиправним, суд зазначає таке.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що оскаржуване рішення №23 від 26.10.2018 прийняте за наслідками перевірки фактів та обставин, викладених в зверненні Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України від 03.10.18 №5/4-18213.

Таким чином, твердження позивача в цій частині є необґрунтованими та безпідставними, а тому не беруться судом до уваги.

Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку про наявність порушення ФОП ОСОБА_1 положень статті 28-1 Закону України №318/97-ВР.

З огляду на встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, встановлений законодавством, відтак Рішення №23 про накладення адміністративно-господарського штрафу за розповсюдження на території України видавничої продукції, що має походження (виготовлена) та/або ввозиться з території держави агресора, тимчасово окупованої території, без відповідного дозволу, передбаченого статтею 28-1 Закону України «Про видавничу справу», яким застосовано до ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу в розмірі 37230,00 грн. є правомірним, а тому в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Держкомтелерадіо повернути ФОП ОСОБА_1 екземпляри видавничої продукції, вилучені у неї згідно з протоколом №25 від 23.10.2018, то у задоволені такої необхідно відмовити, оскільки вона є похідною від першої позовної вимоги.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на викладене, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог ФОП ОСОБА_1 , а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Щодо судового збору, то відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки у задоволенні позову відмовлено, сплачений позивачем судовий збір поверненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10,13, 14, 72-77, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

в задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державного комітету телебачення і радіомовлення України про скасування рішення про накладення адміністративно-господарського штрафу - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повне рішення суду складене та підписане 25.05.2020

Суддя Р.І. Кузан