Справа № 826/11900/18
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2020-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 травня 2020 року

Київ

справа №826/11900/18

адміністративне провадження №К/9901/11573/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Усенко Є.А.,

суддів: Бившевої Л.І., Гусака М.Б.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.11.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.03.2020 у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Ремторгустаткування» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

У С Т А Н О В И В :

23.04.2020 Головне управління Державної податкової служби у м. Києві (правонаступник Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві) подало до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.11.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.03.2020.

За змістом статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України відкриття касаційного провадження обумовлено, зокрема, відповідністю касаційної скарги вимогам цього Кодексу щодо форми і змісту касаційної скарги.

Касаційна скарга підлягає залишенню без руху як така, що подана з порушенням пункту 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України: у касаційній скарзі не зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до положень частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті (частина перша цієї статті стосується оскарження рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції) є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Додаткові вимоги зазначені в пункті 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України в залежності від підстави, з якої подається касаційна скарга.

В касаційній скарзі ГУ ДПС у м. Києві наводить позицію Верховного Суду викладену у постановах від 21.03.2018 (справа №817/210/17), від 21.02.2018 (справа №817/537/17), від 18.04.2018 (справа №2а/0470/14206/12), від 03.01.2018 (справа №826/2747/13-а).

Однак, це не означає, що касаційна скарга ГУ ДПС у м. Києві відповідає вимозі пункту 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України.

Норму цього пункту слід розуміти так, що в касаційній скарзі повинно бути зазначено конкретну підставу для касаційного оскарження, перелік яких встановлено в частині четвертій статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. В разі, коли підставою для касаційного оскарження є підстава, встановлена пунктом 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, то в касаційній скарзі повинно бути вказано не тільки постанову Верховного Суду на висновок суду касаційної інстанції в якій є посилання в касаційній скарзі, але й обґрунтування доводу, що судове рішення не відповідає такому висновку.

Відповідно до частини другої статті 332 КАСУ до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

02.04.2020 набув чинності Закон України від 30.03.2020 №540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", яким до окремих положень КАСУ внесені зміни.

Зокрема, розділ VI "Прикінцеві положення" доповнено пунктом 3 відповідно до якого строк, зокрема, встановлений статтею 169 КАСУ продовжується на строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Зважаючи на викладене, касаційна скарга залишається без руху та впродовж встановленого строку скаржник має право зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Керуючись статтею 332, пунктом 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.11.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.03.2020 залишити без руху.

Встановити для усунення зазначених в ухвалі недоліків десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху з продовженням цього строку на строк дії карантину.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Є.А. Усенко

Л.І. Бившева

М.Б. Гусак ,

Судді Верховного Суду