Справа № 199/184/20
Суддя: Подорець О. Б.
Дата ухвалення: 2020-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 199/184/20
РІШЕННЯ

іменем України

22.05.2020 Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Подорець О.Б.,

за участю секретаря Столяренко А.І.,

без участі учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до командира взводу батальйону №1 Управління патрульної поліції у м. Дніпро лейтенанта поліції Михайлішина Юрія Володимировича, де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до командира взводу батальйону №1 Управління патрульної поліції у м. Дніпро лейтенанта поліції Михайлішина Юрія Володимировича, де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про адміністративне правопорушення, в якому просив суд скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАК №1930733 від 02.01.2020 у відношенні до нього про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що оскаржувана постанова винесена з порушенням матеріальних та процесуальних норм КУпАП, а також на відсутність у його діях складу правопорушення.

Відповідно до ч.5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Судове засідання проведено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач не надав заперечення щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, утім скористався правом надання відзиву на позовну заяву, в якому просив слухати справу у його відсутність, проти задоволення позову заперечував, оскільки постанова прийнята відповідно до закону. Також зазначив, що ненадання посвідчення водія відповідної категорії на вимогу відповідача є порушенням сукупності правових механізмів, які наділяють працівників органів Національної поліції повноваженнями щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 02 січня 2020 командиром взводу батальйону №1 Управління патрульної поліції у м. Дніпро лейтенантом поліції Михайлішиним Юрієм Володимировичем було винесено постанову серії ЕАК № 1930733, відповідно до якої позивача ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

У відповідності до ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію», завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3)протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі , якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015, передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1,121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125,126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128,129, статтею132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п. 31.4.7.а. ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: немає передбачених конструкцією транспортного засобу стекол, дзеркал заднього виду.

Згідно ч.1, ч.2, ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідна правова позиція щодо обов`язку відповідача доведення факту вчинення правопорушення належним доказами, висловлена в Постанові Верховного Суду від 26 квітня 2018 року (справа №338/1/17 адміністративне провадження №К/9901/15804/18).

Також суд звертає увагу, що відповідно до пункту 21.2. статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо попущень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Згідно з п. 2.1 «ґ» ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно з ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») тягне за собою накладення штрафу.

На підставі ч. 1 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, зокрема передбачені ч.1 ст.126 цього Кодексу.

У п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» визначено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Обґрунтовуючи заявлений позов ОСОБА_1 зазначив, що вказаного в постанові правопорушення він не допускав.

Утім, працівниками патрульної поліції при винесенні постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності серії ЕАК №1930733 від 02.01.2020 у відношенні до нього за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП України було допущено порушення положень ст.126 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні докази саме керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки, як зазначає позивач, постанову серії ЕАК №1930733 від 02.01.2020 складено вже після подій, які мали місце, а саме в Чечелівському ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області. Доказів саме вимоги працівників патрульної поліції і не надання останнім для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності саме на місці зупинки транспортного засобу матеріали справи не містять.

Також, всупереч вимогам ст.ст. 251 КУпАП матеріали справи не містять і додаткових доказів - відеозапису з нагрудних камер відео спостереження працівників поліції, що могло бути визнано, як вирішальний доказ для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Наданий відповідачем диск, як доказ про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, технічно не справний.

Окрім цього, правовою підставою для виникнення у водія обов`язку пред`явити інспектору поліції страховий поліс є наявність законної причини зупинення уповноваженою особою його транспортного засобу, якою зокрема є порушення ПДР, якої ОСОБА_1 не здійснював.

Водночас, жодних інших причин зупинки відповідач позивачу не повідомляв і суду навести не зміг.

Отже, у даному випадку були відсутні законні підстави для зупинки транспортного засобу позивача, а тому в нього не виникало обов`язку пред`явити інспектору страховий поліс, який був ним оформлений та дійсний станом на момент виникнення спірних правовідносин.

За таких підстав, відповідач, у відповідності до ч.2 ст.77 КАС України, не надав до суду доказів, що підтвердили б вину позивача у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП. Тобто, викладені позивачем в позовній заяві доводи стосовно своєї невинуватості відповідачем не спростовані.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Підсумовуючи викладене, враховуючи зміст ч.3 ст.286 КАС України, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, а саме - прийнята відповідачем постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення відносно позивача закриттю.

Керуючись ст.ст.6-9, 77, 90, 229, 241-246, 250, 251, 255, 262, 286, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до командира взводу батальйону №1 Управління патрульної поліції у м. Дніпро лейтенанта поліції Михайлішина Юрія Володимировича, де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову командира взводу батальйону №1 Управління патрульної поліції у м. Дніпро лейтенанта поліції Михайлішина Юрія Володимировича про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК №1930733 від 02.01.2020 - скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу VІІ Перехідних положень КАС України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції.

Повний текст рішення суду складено 22 травня 2020 року.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації - АДРЕСА_1 .

Відповідач командир взводу батальйону №1 Управління патрульної поліції у м. Дніпро лейтенант поліції Михайлішин Юрій Володимирович, , місце знаходження - пл. Троїцька, 2а, м. Дніпро, 49000.

Відповідач Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, , місце знаходження - пл. Троїцька, 2а, м. Дніпро, 49000.

Суддя О.Б.Подорець