Справа № 580/898/20
Суддя: С.М. Гарань
Дата ухвалення: 2020-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2020 року справа № 580/898/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гараня С.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом управління держаної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області до дошкільного навчального закладу (ясла-садочок) загального типу розвитку Червона Шапочка с. Білозір`я Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області (ДНЗ Червона Шапочка) про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулось управління держаної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області (18029, м. Черкаси, вул. Прикордонника Лазаренка, 1, ) (далі позивач) із позовною заявою до дошкільного навчального закладу (ясла-садочок) загального типу розвитку Червона Шапочка с. Білозір`я Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області (ДНЗ Червона Шапочка) (19635, Черкаська область, Черкаський район, с. Білозір`я, вул. Ломоносова, 21, ) (далі відповідач), в якій просить застосувати заходи реагування шляхом знеструмлення електроживлення та припинення експлуатації об`єкту до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що за наслідками позапланової перевірки відповідача встановлені порушення пожежної безпеки. Подальша експлуатація дошкільного навчального закладу (ясла-садочок) загального типу розвитку Червона Шапочка с. Білозір`я Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області (ДНЗ Червона Шапочка) створює загрозу життю та здоров`ю людей.

Ухвалою судді Гараня С.М. від 23.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження (без виклику учасників справи в судове засідання).

Представником відповідача у відзиві зазначено, що усі порушення, зазначені у Акті перевірки від 18.12.2019 дійсно мали місце на час проведення позапланової перевірки, однак станом на час розгляду справи значну частину порушень вимог чинного законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки усунуто та вчиняються всі необхідні дії для їх повного усунення.

Відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу у порядку письмового провадження. Враховуючи щорічну відпустку головуючого судді Гараня С.М. з 18 по 22 травня 2020, вихідні дні, розгляд справи здійснюється у перший робочий день 25.05.2020.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив таке.

На виконання наказу Управління ДСНС України у Черкаській області від 11.12.2019 №234, у період з 17 по 18 грудня 2019 року посадовою особою позивача проведено позапланову перевірку дошкільного навчального закладу (ясла-садочок) загального типу розвитку Червона Шапочка с. Білозір`я Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області (ДНЗ Червона Шапочка), результати якої оформлені актом від 18.12.2019 №737 та виявлено 17 (сімнадцять) порушень відповідачем вимог законодавства у сфері пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту.

Вищевказані обставини стали підставою для звернення управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області до суду з даним позовом щодо застосування до дошкільного навчального закладу (ясла-садочок) загального типу розвитку Червона Шапочка с. Білозір`я Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області (ДНЗ Червона Шапочка) заходів реагування у сфері державного нагляду.

Вирішуючи спір по суті суд зазначає, що правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності від 05 квітня 2007 року №877-V.

Статтею 1 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Частиною сьомою статті 7 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності регулює та визначає Кодекс цивільного захисту України.

Статтею 67 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема: - здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб`єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; - складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень; - звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

З аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, орган державного нагляду (контролю): складає або припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу або звертається до адміністративного суду з відповідним позовом щодо повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць.

Як встановлено судом із матеріалів справи, виявлені позивачем порушення вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки стали підставою для звернення до суду з даним позовом щодо застосування до дошкільного навчального закладу (ясла-садочок) загального типу розвитку Червона Шапочка с. Білозір`я Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області (ДНЗ Червона Шапочка) заходів реагування у сфері державного нагляду шляхом знеструмлення електроживлення та припинення експлуатації об`єкту до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, що на думку суду свідчить про застосування позивачем відносно відповідача крайнього заходу.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 3 Закону України Про освіту від 05.09.2017 №2145-19 кожен має право на якісну та доступну освіту. Право на освіту включає право здобувати освіту впродовж усього життя, право на доступність освіти, право на безоплатну освіту у випадках і порядку, визначених Конституцією та законами України. В Україні створюються рівні умови доступу до освіти. Ніхто не може бути обмежений у праві на здобуття освіти. Право на освіту гарантується незалежно від віку, статі, раси, стану здоров`я, інвалідності, громадянства, національності, політичних, релігійних чи інших переконань, кольору шкіри, місця проживання, мови спілкування, походження, соціального і майнового стану, наявності судимості, а також інших обставин та ознак. Право особи на освіту може реалізовуватися шляхом її здобуття на різних рівнях освіти, у різних формах і різних видів, у тому числі шляхом здобуття дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та освіти дорослих.

Крім того, відповідно до положень ст. 53 Конституції України, кожен має право на освіту.

Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що за наслідками перевірки дошкільного навчального закладу (ясла-садочок) загального типу розвитку Червона Шапочка с. Білозір`я Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області (ДНЗ Червона Шапочка) в ході якої виявлено порушення вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, позивачем не було складено щодо відповідача припису, розпорядження або іншого розпорядчого документу з метою надання часу для усунення виявлених порушень без застосування такого крайнього заходу, як повне зупинення діяльності дошкільного навчального закладу (ясла-садочок) загального типу розвитку Червона Шапочка с. Білозір`я Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області (ДНЗ Червона Шапочка), оскільки застосування такого заходу реагування, як зупинення діяльності садочка фактично позбавляє права дітей, які в ньому навчаються на здобуття дошкільної освіти, що є порушенням вимог Конституції України та Закону України Про освіту.

Разом з цим, суд звертає увагу, що згідно абзацу 1 частини п`ятої статті 4 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Таким чином, зупинення виробництва (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг можуть бути застосовані судом виключно до суб`єктів господарювання.

Однак, згідно частин 1-3 статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Діяльність негосподарюючих суб`єктів, спрямована на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов їх функціонування, що здійснюється за участі або без участі суб`єктів господарювання, є господарчим забезпеченням діяльності негосподарюючих суб`єктів.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Таким чином, системний аналіз господарського законодавства вказує на те, що суб`єктами господарського права слід вважати тільки тих осіб, які мають особливий правовий статус та безпосередньо здійснюють господарську діяльність у сфері суспільного виробництва, яка спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність, при цьому незалежно від мети здійснення такої діяльності - досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку (підприємницька) або без такої мети (некомерційна господарська діяльність).

Постановою Вищого господарського суд України від 15.03.2011 у справі №03/2073 визначено, що відповідно до ст. ст. 2, 55 Господарського кодексу України, учасниками відносин у сфері господарювання є, зокрема, суб`єкти господарювання - учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є, зокрема, господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

У зв`язку із вищевикладеним, суд дійшов висновку, що дошкільний навчальний заклад (ясла-садочок) загального типу розвитку Червона Шапочка с. Білозір`я Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області (ДНЗ Червона Шапочка) у правовідносинах щодо надання дошкільної освітньої діяльності - не є суб`єктом господарювання, що виключає можливість застосування до відповідача заходів реагування у вигляді повного зупинення діяльності садочка.

Вказані заходи реагування можуть бути застосовані з огляду на виявлені в ході контролюючого заходу порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, які викладені в акті здійсненої перевірки.

Таким чином, захід реагування у вигляді повного зупинення роботи відповідача до повного усунення порушень вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки та у сфері цивільного захисту є заходом, обрання якого є можливим у разі, якщо виявлені порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Враховуючи усунення більшості виявлених в ході проведення перевірки порушень, застосування до відповідача виключного заходу реагування у вигляді повного зупинення його діяльності не є співмірним із вчиненими відповідачем порушеннями, оскільки позивачем не доведено, а судом не встановлено обставини про те, що порушення вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, які залишились не усунутими відповідачем, створюють реальну загрозу життю та здоров`ю людей.

Суд приймає до уваги те, що поняття загрози життю та здоров`ю є оціночним. Однак вказане не спростовує необхідність дослідження доказів, якими обґрунтовується їх наявність, тому суд не обмежується тільки даними акту перевірки. Достовірність інформації про зафіксовані в ньому порушення перевірена судом шляхом надання оцінки відповідним доказам, наданим відповідачем.

Отже, при обранні виключного заходу реагування у вигляді повного зупинення діяльності відповідача судом має враховуватися принцип співмірності обраного заходу реагування обсягу та ступеню тяжкості допущених, а також дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами.

Застосування заходу реагування у вигляді зупинення діяльності підприємства відбувається до часу усунення останнім виявлених порушень та існування реальної загрози життю та/або здоров`ю людей (частина п`ята статті 4 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності), таким чином, його застосування після усунення виявлених порушень втрачає ту регулятивну функцію, яку покладену законодавцем в основу і правову підставу застосування такого заходу впливу.

Отже, під час судового розгляду твердження щодо створення відповідачем загрози життю та здоров`ю людей, з урахуванням наданих доказів про усунення порушень, позивачем не доведено, тому фактична заборона діяльності відповідача є невиправданим та надмірним заходом впливу у даному випадку, а решта виявлених порушень можуть бути усунуті без створення загрози для життя та здоров`я людей.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 31.10.2019 у справі №820/3704/16.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає до задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Керуючись статтями 6, 14, 139, 242-245, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.М. Гарань