Справа № 520/3512/2020
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2020-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2020 р. № 520/3512/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тітова О.М., розглянувши адміністративний позов та додані до нього документи ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії в.о. Голови Державної архітектурно-будівельної інспекції України Костенко Олени Ігорівни щодо видання наказу Державної архітектурно - будівельної інспекції України № 427 від 14.02.2020 «Про порушення дисциплінарних проваджень» в частині порушення дисциплінарного провадження щодо завідувача сектору правової роботи Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області ОСОБА_1 та відсторонення від виконання посадових обов`язків на час здійснення дисциплінарного провадження завідувача сектору правової роботи Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ Державної архітектурно-будівельної інспекції України № 427 від 14.02.2020 в частині порушення дисциплінарного провадження щодо завідувача сектору правової роботи Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області ОСОБА_1 та відсторонення від виконання посадових обов`язків на час здійснення дисциплінарного провадження завідувача сектору правової роботи Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області ОСОБА_1 .

В обґрунтування позову позивач зазначив, що займає посаду завідувача сектору правової роботи Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області. Наказом від 14.02.2020 №427 відносно позивача було порушено дисциплінарне провадження та відсторонено від посади.

Позивач вважає протиправним вказаний наказ в частині порушення дисциплінарного провадження щодо завідувача сектору правової роботи Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області ОСОБА_1 та відсторонення від виконання посадових обов`язків на час здійснення дисциплінарного провадження, з огляду на те, що, спірний наказ не містить жодної підстави для відсторонення від роботи, передбаченої статтею 65 Закону України "Про державну службу".

Ухвалою суду від 17.03.2020 відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представником відповідача, 27.04.2020 надано відзив на позовну заяву, в якому він адміністративний позов не визнав, зазначив, що на час ініціювання дисциплінарного провадження в діях позивача вбачались ознаки дисциплінарного проступку, існували правові підстави для відсторонення позивача від виконання його обов`язків.

06.05.2020 на електрону адресу суду надійшла відповідь на відзив. Позивач заперечував проти тверджень відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву та зазначив, що наказ в.о. Голови Державної архітектурно-будівельної інспекції України не містить ні підстави, ні обґрунтування або мети видання наказу, що не відповідає п. 88, 89 Типової інструкції з документування управлінської інформації в електронній формі та організації роботи з електронними документами в діловодстві, електронного міжвідомчого обміну.

Відповідно до ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розгляд справи було призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно з п.10 ч.1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Частиною 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , на час виникнення спірних правовідносин, працював на посаді завідувача сектору правової роботи Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області, що підтверджується наказом Державної архітектурно-будівельної інспекції України №505 «ОС» від 04.10.2019.

Наказом в.о. голови Державної архітектурно-будівельної інспекції України О. Костенко №427 від 14.02.2020 «Про порушення дисциплінарних проваджень» відносно ОСОБА_1 , як посадової особи ДАБІ, було порушено дисциплінарне провадження.

Згідно з пунктом 2 зазначеного наказу позивача відсторонено від виконання посадових обов`язків з 17.02.2020 на час дисциплінарного провадження.

Як вбачається зі змісту п. 3 наказу: дисциплінарній комісії з розгляду дисциплінарних справ доручено здійснити необхідні заходи щодо визначення наявності, ступеня вини, характеру і тяжкості дисциплінарних проступків, вчинених державними службовцями, в тому числі щодо ОСОБА_1 , сформувати в установленому законодавством порядку дисциплінарну справу, внести на розгляд керівнику ДАБІ подання з висновками про наявність чи відсутність у діях позивача, як посадової особи ДАБІ, дисциплінарних проступків та підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

На виконання ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 17.03.2020 відповідач надав матеріали дисциплінарної справи по дисциплінарному провадженню відносно ОСОБА_1 .

Підставою винесення наказу №427 від 14.02.2020 «Про порушення дисциплінарних проваджень» відносно ОСОБА_1 стало подання заступника директора Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області Пальчонкова Д.О. від 13.02.2020 №1020-966.

На думку заступника директора Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області, у діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки дисциплінарного правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 65 Закону України "Про державну службу": порушення присяги державного службовця.

Наказом Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 03.03.2020 №614 "Про продовження строку здійснення дисциплінарних проваджень" продовжено строк здійснення дисциплінарного провадження щодо ОСОБА_1 з 03.03.2020 на 15 календарних днів.

Відповідно до наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 05.05.2020 №28"ДС" дисциплінарне провадження щодо завідувача сектору правової роботи Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області ОСОБА_1 закрито у зв`язку із закінченням строку здійснення дисциплінарного провадження.

Позивач вважає, що наказ №427 від 14.02.2020 про відсторонення його від виконання посадових обов`язків завідувача сектору правової роботи Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області на час дисциплінарного провадження є незаконним, не обґрунтованим, винесений з порушенням чинного законодавства, та права, передбачені, зокрема, ст. 43 Конституції України.

По суті спірних відносин суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає Закон України «Про державну службу» № 889-VIII від 10 грудня 2015 року (далі - Закон № 889).

Згідно частини 2 статті 1 Закону №889 державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону №889-VIII, службова дисципліна неухильне додержання Присяги державного службовця, сумлінне виконання службових обов`язків та правил внутрішнього службового розпорядку.

Службова дисципліна забезпечується шляхом: 1) дотримання у службовій діяльності вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів у сфері державної служби та виконання правил внутрішнього службового розпорядку; 2) формування керівником державної служби у підпорядкованих державних службовців високих професійних якостей, сумлінного ставлення до виконання своїх посадових обов`язків, поваги до прав і свобод людини і громадянина, їхньої честі та гідності, а також до держави, державних символів України; 3) поєднання керівниками усіх рівнів методів переконання, виховання і заохочення із заходами дисциплінарної відповідальності щодо підпорядкованих державних службовців; 4) поєднання повсякденної вимогливості керівників до підпорядкованих державних службовців з постійною турботою про них, виявленням поваги до їхньої честі та гідності, забезпеченням гуманізму та справедливості (ст. 61 Закону №889-VIII).

За невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Для державних службовців можуть встановлюватися особливості притягнення до дисциплінарної відповідальності у випадках, визначених законом (ст. 64 Закону №889-VIII).

Статтею 65 Закону №889-VIII передбачено, що підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Дисциплінарними проступками є: 1) порушення Присяги державного службовця; 2) порушення правил етичної поведінки державних службовців; 3) вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу; 4) дії, що шкодять авторитету державної служби; 5) невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень; 6) недотримання правил внутрішнього службового розпорядку; 7) перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення; 8) невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця; 9) використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб; 10) подання під час вступу на державну службу недостовірної інформації про обставини, що перешкоджають реалізації права на державну службу, а також неподання необхідної інформації про такі обставини, що виникли під час проходження служби; 11) неповідомлення керівнику державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між державним службовцем та близькими особами у 15-денний строк з дня їх виникнення; 12) прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин; 13) поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; 14) прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу злочину або адміністративного правопорушення; 15) прийняття державним службовцем рішення, що суперечить закону або висновкам щодо застосування відповідної норми права, викладеним у постановах Верховного Суду, щодо якого судом винесено окрему ухвалу.

Державний службовець не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності, якщо минуло шість місяців з дня, коли керівник державної служби дізнався або мав дізнатися про вчинення дисциплінарного проступку, не враховуючи час тимчасової непрацездатності державного службовця чи перебування його у відпустці, або якщо минув один рік після його вчинення або постановлення відповідної окремої ухвали суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 68 Закону №889-VIII, дисциплінарні провадження порушуються суб`єктом призначення.

Для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі дисциплінарна комісія).

Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку (ч.ч. 1, 10, 11 ст. 69 Закону №889-VIII).

Щодо позовної вимоги позивача про визнання протиправним та скасування наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України №427 від 14.02.2020 в частині порушення дисциплінарного провадження щодо завідувача сектору правової роботи Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області ОСОБА_1 доцільно зауважити, що згідно з приписами Закону №889-VIII, наслідком дисциплінарного провадження не обов`язково має бути притягнення державного службовця до дисциплінарного відповідальності, оскільки метою такого є встановлення дисциплінарною комісією у діях державного службовця наявності/відсутності ознак дисциплінарного проступку.

Про вказане свідчить ч. 3 ст. 77 Закону №889-VIIІ, оскільки якщо під час розгляду дисциплінарної справи у діях державного службовця не виявлено дисциплінарного проступку, суб`єкт призначення приймає рішення про закриття дисциплінарного провадження стосовно державного службовця, яке оформляється наказом (розпорядженням).

Саме на дисциплінарну комісію, відповідно до ст. 69 Закону №889-VIII, покладається обов`язок встановлення вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку під час здійснення дисциплінарного провадження. В той же час, державний службовець, згідно зі ст.ст. 74-76 Закону №889-VIII, має право надавати свої пояснення, доводи чи аргументи щодо обставин справи, заперечення або ж визнавати свою провину, ознайомлюватися із матеріалами дисциплінарного провадження.

Також доцільно зауважити, що під час судового розгляду представником позивача не надано пояснень у чому ж полягала протиправність дій в.о. Голови Державної архітектурно-будівельної інспекції України Костенко Олени Ігорівни щодо видання наказу Державної архітектурно - будівельної інспекції України № 427 від 14.02.2020 «Про порушення дисциплінарних проваджень» в частині порушення дисциплінарного провадження.

Судом встановлено, що наказом Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 05.05.2020 №28"ДС" дисциплінарне провадження щодо завідувача сектору правової роботи Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області ОСОБА_1 закрито у зв`язку із закінченням строку здійснення дисциплінарного провадження.

Розгляд питання правомірності винесення наказу про порушення дисциплінарного провадження в окремому позовному провадженні без аналізу матеріалів такого дисциплінарного провадження та рішення суб`єкта владних повноважень, винесеного за його результатами, у сукупності з іншими доказами не дозволить ефективно захистити та відновити порушене право позивача, а тому не відповідає завданням адміністративного судочинства.

Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 15.03.2019 у справі №815/622/17 та від 12.02.2020 у справі №160/7402/18.

Оцінивши фактичні обставини справи у їх сукупності, суд вважає, що відповідач при винесенні оскаржуваного наказу №427 від 14.02.2020 в частині порушення дисциплінарного провадження правомірно скористався можливістю здійснити необхідні заходи щодо визначення наявності, ступеня вини, характеру і тяжкості дисциплінарних проступків, у діях державного службовця.

Також суд зазначає, що правові наслідки частини наказу щодо порушення дисциплінарного провадження є вичерпаними, можливість задоволення позову в цій частині не може призвести до відновлення порушених прав позивача, а відтак суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправними дії в.о. Голови Державної архітектурно-будівельної інспекції України Костенко Олени Ігорівни щодо видання наказу Державної архітектурно - будівельної інспекції України № 427 від 14.02.2020 «Про порушення дисциплінарних проваджень» в частині відсторонення від виконання посадових обов`язків на час здійснення дисциплінарного провадження завідувача сектору правової роботи Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області ОСОБА_1 та визнання протиправним та скасування наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України №427 від 14.02.2020 в частині відсторонення від виконання посадових обов`язків на час здійснення дисциплінарного провадження завідувача сектору правової роботи Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

Згідно частини 1 статті 72 Закону №889-VIII державний службовець може бути відсторонений від виконання посадових обов`язків у разі виявлення порушень, встановлених пунктами 1, 7 - 10 та 14 частини другої статті 65 цього Закону, за які до нього може бути застосовано дисциплінарне стягнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 Закону №889 дисциплінарними проступками є: 1) порушення Присяги державного службовця; 2) порушення правил етичної поведінки державних службовців; 3) вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу; 4) дії, що шкодять авторитету державної служби; 5) невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень; 6) недотримання правил внутрішнього службового розпорядку; 7) перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення; 8) невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця; 9) використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб; 10) подання під час вступу на державну службу недостовірної інформації про обставини, що перешкоджають реалізації права на державну службу, а також неподання необхідної інформації про такі обставини, що виникли під час проходження служби; 11) неповідомлення керівнику державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між державним службовцем та близькими особами у 15-денний строк з дня їх виникнення; 12) прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин; 13) поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; 14) прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу злочину або адміністративного правопорушення; 15) прийняття державним службовцем рішення, що суперечить закону або висновкам щодо застосування відповідної норми права, викладеним у постановах Верховного Суду, щодо якого судом винесено окрему ухвалу.

Рішення про відсторонення державного службовця від виконання посадових обов`язків приймається відповідно керівником державної служби або суб`єктом призначення одночасно з прийняттям рішення про порушення дисциплінарного провадження або під час його здійснення у разі: наявності обставин, що дають підстави вважати, що такий державний службовець може знищити чи підробити речі і документи, які мають суттєве значення для дисциплінарного провадження; впливу на працівників державного органу та інших осіб, зокрема, здійснення протиправного тиску на підлеглих, погрози звільненням з роботи; перешкоджання в інший спосіб об`єктивному вивченню обставин вчинення дисциплінарного проступку. (ч. 2 ст. 72 Закону №889).

Аналізуючи вищенаведені положення, суд приходить до висновку, що в частині першій ст. 72 Закону № 889 йдеться про право керівника державної служби або суб`єкта призначення відстороняти державного службовця від виконання посадових обов`язків на час здійснення дисциплінарного провадження, тоді як частина друга цієї статті містить перелік випадків, які є обов`язковою підставою для відсторонення державного службовця від виконання посадових обов`язків.

Суд погоджується з твердженнями позивача стосовно того, що у наказі Державної архітектурно - будівельної інспекції України №427 від 14.02.2020 не зазначено підстав для відсторонення від виконання службових обов`язків, визначених ч. 2 ст. 72 Закону України «Про державну службу» з огляду на те, що рішення суб`єкта владних повноважень має бути мотивованим та містити конкретні підстави і обґрунтування прийняття того чи іншого рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верхового суду від 11 грудня 2019 року у справі № П/811/556/17.

Суд зазначає, що адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що в зв`язку з прийняттям рішенням чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

Під час вирішення спору, суду слід пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). Тобто, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов`язковими.

Тобто, підставами для визнання протиправними актів суб`єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому, обов`язковою умовою для визнання таких рішень протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Водночас, винесення наказу про порушення дисциплінарного провадження - це відповідні процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, якими розпочинається дисциплінарне провадження, а тому їх правомірність має бути предметом оцінки суду при розгляді справи про визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень, прийнятого за результатами такого дисциплінарного провадження.

За загальним правилом, кожна особа, права та свободи якої було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Тобто, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушених прав та бути адекватним наявним обставинам.

Поряд з цим, як вбачається з матеріалів справи, наказом Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 05.05.2020 №28"ДС" дисциплінарне провадження щодо завідувача сектору правової роботи Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області ОСОБА_1 закрито у зв`язку із закінченням строку здійснення дисциплінарного провадження.

Відповідно до частини 4 статті 72 КАС України у разі закриття дисциплінарного провадження без притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності йому оплачується у розмірі середньої заробітної плати час відсторонення від виконання посадових обов`язків в установленому порядку.

Тобто, відновлення порушеного права у разі відсторонення державного службовця від виконання посадових обов`язків без притягнення до дисциплінарної відповідальності гарантується законом, та зобов`язує відповідного суб`єкта владних повноважень здійснити виплату такому середньої заробітної плати на час відсторонення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що позовні вимоги в частині визнання протиправними дій в.о. Голови Державної архітектурно-будівельної інспекції України Костенко Олени Ігорівни щодо видання наказу Державної архітектурно - будівельної інспекції України № 427 від 14.02.2020 «Про порушення дисциплінарних проваджень» в частині відсторонення від виконання посадових обов`язків на час здійснення дисциплінарного провадження завідувача сектору правової роботи Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області ОСОБА_1 та визнання протиправним та скасування наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України №427 від 14.02.2020 в частині відсторонення від виконання посадових обов`язків на час здійснення дисциплінарного провадження завідувача сектору правової роботи Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

За таких обставин, беручи до уваги всі надані сторонами докази в їх сукупності, суд доходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (бульвар Лесі Українки, буд. 26, м. Київ, 01133, ) про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування наказу - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Тітов