Справа № 280/756/20
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2020-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

26 травня 2020 року Справа № 280/756/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сацького Р.В., розглянувши за правилами спрощенного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАДОЛІТ» (юридична адреса: 69006, м. Запоріжжя, вул. Парковий бульвар, буд. 1 - Б, )

до Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області (69083, м.Запоріжжя, вул. Музична, буд. 2 - А,)

до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) (юридична адреса: 01135, м. Київ, пр. Перемоги, буд. 14, )

про визнання протиправною та скасування постанови від 18.02.2020 №173503 про застосування адміністративно-господарського штрафу,

ВСТАНОВИВ:

04 лютого 2020 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАДОЛІТ» (далі по тексту позивач) до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) (далі по тексту відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову Управління Уктрансбезпеки у Запорізькій області №127932 від 05.11.2019 про застосування адміністративно господарського штрафу в розмірі 34000,00 грн до позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що посадовою особою Укртрансбезпеки не було подано сигнал про зупинення транспортного засобу за допомогою сигнального диска (жезла) та не повідомлено про причину зупинення транспортного засобу. Також, в порушення п. 21 порядку здійснення габаритно-вагового контролю №1567 від 08.11.2006 не було зроблено запис у дорожньому листі водія позивача про результати перевірки транспортного засобу. Зважування транспортного засобу було здійснено згідно п. 2 Порядку згідно з методикою, яка на сьогодні не розродбена. З наведених підстав вважає незаконним накладений адміністративно господраський штраф у сумі 34000,00 грн.

Ухвалою суду від 07.02.2020 позовну заяву залишено без руху та надано 10-ти денний строк на усунення недоліків.

Ухвалою суду від 05.03.2020 продовжено строк на усунення недоліків позовної заяви до 30.03.2020.

У термін, становлений ухвалою суду строк, позивач усунув недоліки.

Ухвалою суду від 26.03.2020 відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву та пояснення відповідно.

Представник відповідача 15.05.2020 через канцелярію суду (вх. №22478) надав відзив, у якому просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на правомірність прийнятої постанови. Зазначає, що відповідачем виявлено факт перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень встановлених пунктом 22 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.01.2001 №1306, а також без дозволу виданого Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд великовагових, великогабаритних транспортних засобів. Крім того, 25.09.2019 у пункті габаритно-вагового контролю на 264 км а/д М-18 позивачем або його представником (водієм) приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами не здійснювалось, плати за проїзд не вносилась а тому повторне зважування не проводилось. Габаритно-ваговий контроль проводився на зважувальному обладнанні, яке перебуває у робочому стані та має відповідні сертифікати. Відповідно до встановленого порушення до суб 'єкта господарювання було застосовано штраф на підставі ст.60, абз.16, ч.1, за порушення Закону України «Про автомобільний транспорт» , а саме: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу. З наведених підстав просить суд відмовити у задоволенні позову.

Статтею 258 КАС України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження, фіксація судового засідання за допомогою технічного засобу, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України не здійснювалось.

Суд, оцінивши обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наступне.

Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАДОЛІТ» - є юридичною особою, про що в Єдиному реєстрі що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зроблено запис дата запису: 18.02.2016, Номер запису: 1 039531. Основний вид діяльності Код КВЕД 23.61 Виготовлення виробів із бетону для будівництва (основний); Код КВЕД 23.61 Виготовлення виробів із бетону для будівництва; Код КВЕД 23.63 Виробництво бетонних розчинів, готових для використання; Код КВЕД 23.64 Виробництво сухих будівельних сумішей; Код КВЕД 82.92 Пакування; Код КВЕД 46.72 Оптова торгівля металами та металевими рудами; Код КВЕД 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням (основний); Код КВЕД 49.41 Вантажний автомобільний транспорт. Зокрема для здійснення вищезазначеної діяльності підприємством був придбаний спеціалізований вантажний транспорт - автобетонозмішувач, марки КАМАЗ, державний номер НОМЕР_1 .

Зазначений транспорт використовується в господарській діяльності Позивача з метою доставки бетонних сумішей різних марок контрагентам.

25.09.2019 контролюючими особами Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області, у пункті габаритно-вагового контролю на 264 км а/д М-18, проведено зважування транспортного засобу марки «КАМАЗ», номерний знак НОМЕР_1 , перевізник ТОВ «ГРАДОЛІТ», водій ОСОБА_1 .

Після проходження габаритно-вагового контролю вказаного транспортного засобу згідно з довідкою про зважування від 25.09.2019 № 0009804, було встановлено, що навантаження на задню здвоєну вісь перевищує нормативно-встановлені параметри 19,450 т, замість встановленої 16 т.

Зважаючи на зазначене співробітниками Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області на законних підставах було віднесено транспортний засіб відповідача до великовагових. А на підставі цього ними були законно складено Акт від 25.09.2019 № 0016304 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів. Довідка від 25.09.2019 № 0009804 про результати здійснення габаритно-вагового контролю, Акт №159858 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом, саме у якому і зазначено порушення вимог діючого транспортного законодавства у частині перевищення нормативно встановлених параметрів та Розрахунок плати за поїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів, яким визначено до сплати 66,02 євро.

04.10.2019 на адресу суб`єкта господарювання було направлено копію акта №159858 від 25.09.19 та запрошення на розгляд даного акту та матеріалів проведення вагового контролю, дане запрошення було отримано Позивачем 07.10.2019 що підтверджується поштовою квитанцією рекомендованого повідомлення. На призначену дату розгляду матеріалів перевірки Позивач не з`явився, будь яких заперечень, або пояснень відносно виявленого порушення під час перевірки до Управління не надав.

Постановою від 05.11.2019 №127932 ТОВ "Градоліт" було притягнено до відповідальності за порушення ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт»: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.

Не погоджуючись із застосованим штрафом, вважаючи протипраними дії посадових осіб відповідача при притягнення до відповідальності, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 (далі - Положення) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно підпункту 1 пункту 4 Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є: реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті.

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю (підпункти 15, 27 пункту 5 Положення).

Відтак, саме на Укртрансбезпеку покладені повноваження щодо реалізації державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування.

Частиною 2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, і за плату, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. З, 4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 (далі - Порядок № 1567), державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Відповідно до п. 16 Порядку № 1567, під час рейдової перевірки можливе здійснення габаритно-вагового контролю.

Постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок № 879).

Відповідно до п. 3 Порядку № 879, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Тобто, безпосереднє здійснення габаритно-вагового контролю покладено Укртрансбезпекою на її територіальні органи спільно із відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Підпунктом 4 пункту 2 Порядку № 879 наведене визначення поняття «габаритно- ваговий контроль» - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Підпунктом 3 пункту 2 Порядку № 879 також наведене визначення поняття (великовагові та великогабаритні транспортні засоби» - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Пунктом 6 Порядку № 879 вказано, що габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Відповідно до п. 20 Порядку № 879, за результатами точного та/або документального габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху України, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т). навантаження на одиночну вісь - 11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Також згідно підпункту 5 пункту 4 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10.12.2013 №1007/1207, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.02.2014 за №215/24992, посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30 - 31 - 1 Порядку№879.

Пунктом 31-1 Порядку № 879 визначено, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник мас намір проїхати, у разі перевищення хоча б одного вагового або габаритного параметру (К): до 10 відсотків - у подвійному розмірі; - на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п 'ятикратному розмірі.

Відповідно до пункту 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30, допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Тобто, законодавцем чітко передбачено критичну похибку в розмірі 2 %, що еквівалентно 440 кг на строєну вісь, що дозволяє враховувати специфіку вантажу, в тому числі й сипучого (пшениця), який під час транспортування здатний зсуватися. У даній справі перевищення навантаження на строєну вісь становить більше 2%.

Пунктом 21 Порядку №879 визначено, що у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Як встановлено матеріалами адміністративної справи 17.10.2019 контролюючими особами Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області, у пункті габаритно-вагового контролю на 264 км а/д М-18 використовувалися ваги ППГВК № 2 Esiti АS 09.224 із вантажоприймальними платформами № 09-460 та № 09-488 відповідно до: свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 12.07.2019 № 34-00/2529 чинне до 12.07.2020. Вантажоприймальні платформи кожна з двох має граничний тиск навантаження у 15000 кг, тобто на дві платформи може становитись вісь транспортного засобу не більш 30000 кг, вага навантаження на цю вісь одразу фіксується вимірювальним приладом, потім на платформи фіксують навантаження на вісі, які прокатуються по них.

Тобто габаритно-ваговий контроль проводився на зважувальному обладнанні, яке перебуває у робочому стані та має відповідні сертифікати.

Суд враховує, що у відповідача відсутній обов`язок надавати свідоцтво про метрологічну атестацію ваг на предмет відповідності технічних характеристик, довідку про результати здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення. При цьому жодного доказу на підтвердження факту звернення до відповідних посадових осіб із проханням про надання таких документів суду надано не було.

Отже, посадові особи Укртрансбезпеки під час здійснення габаритно-вагового контролю транспортного засобу позивача діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, встановлений чинним законодавством. Посилання позивача на відсутність визначеної методики при зважуванні траснпортного засобу судом до уваги не приймається, на підставі вищеозначеного.

Відповідно до пункту 22 Порядку №879 у разі виявлення на стаціонарних або пересувних чи автоматичних зважувальних пунктах порушення правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів такий транспортний засіб тимчасово затримується згідно із статтею 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В свою чергу, згідно статті 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повноваженнями затримувати транспортний засіб наділені працівники відповідного підрозділу Національної поліції, що забезпечує безпеку дорожнього руху.

Відповідно до пункту 8.15 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 за №128/2568 (далі - Правила №363), вантаж повинен бути належним чином закріплений засобами кріплення (ременями, ланцями, розтяжками, тросами, розпірними перекладинами, якірними рейками (балками), сітками тощо) відповідно до національних стандартів щодо правил безпечного закріплення вантажів і засобів кріплення. Кількість засобів кріплення вантажу повинна бути достатньою для здійснення його безпечного перевезення.

Згідно пункту 12.5 Правил №363 для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Отже, вказаними нормами передбачено обов`язок забезпечення належного розміщення та кріплення вантажу, яке б унеможливлювало його зміщення під час руху. Зміщення ж вантажу та, як наслідок, перевищення встановлених вагових обмежень, є порушенням. Крім цього, чинним законодавством не передбачено особливих умов зважування транспортних засобів, які навантажені будь-якими сипучими вантажами.

Відповідно до постанови Верховного Суду України 02 серпня 2018 року у справі №820/1420/17 відсутність методики проведення габаритно-вагового контролю, затвердженої Міністерством економічного розвитку, не є підставою, яка звільняє перевізників від відповідальності за перевищення вагових та габаритних параметрів транспортного засобу та від обов`язку по внесенню плати за таке перевищення.

Відповідно до статті 48 Закону України автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Позивачем було перевищено нормативи вагових параметрів на строєну вісь, проте позивачем не надано доказів на підтвердження факту наявності у нього такого дозволу.

Щодо посилання позивача на відсутність будь-якої вини, оскільки нормативно допустиму масу автомобіля, перевищено не було, суд зазначає наступне.

З системного аналізу пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 встановлено, що існує обмеження на перевезення вантажу, маса якого і розподіл навантаження на осі перевищує величину, визначену технічною характеристикою автомобіля, а також існує заборона на рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т у разі перевезення вантажів автомобільними дорогами. Таким чином, перевізник повинен дотримуватись і технічних характеристик, не навантажувати на автомобіль більше його технічних можливостей і не допускати перевантаження на вісь більше 11 т.

Як встановлено матеріалами справи, після проходження габаритно-вагового контролю вказаного транспортного засобу згідно з довідкою про зважування було встановлено, що навантаження на задню звоєну вісь перевищує нормативно встановлені параметри 19450 т, замість встановленої 16 т. Зважаючи на зазначене співробітниками Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області на законних підставах було віднесено транспортний засіб позивача до великовагових, оскільки перевантаження склало на 22% більш ніж встановлено нормативом. А на підставі цього ними були законно складено Акт від 25.09.2019 № 0016304 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів. Довідка від 25.09.2019 № 0009804 про результати здійснення габаритно-вагового контролю, Акт №159858 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом, саме у якому і зазначено порушення вимог діючого транспортного законодавства у частині перевищення нормативно встановлених параметрів та Розрахунок плати за поїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів, яким визначено до сплати 66,02 євро.

За порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (абзац третій частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»).

Згідно пункту 15 Порядку №1567, під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Пункт 21 Порядку №1567 передбачає, що у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Відповідно до пунктів 26-27 Порядку №1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

04.10.2019 на адресу суб`єкта господарювання було направлено копію акта №159858 від 25.09.19 та запрошення на розгляд даного акту та матеріалів проведення вагового контролю, дане запрошення було отримано Позивачем 07.10.2019 що підтверджується поштовою квитанцією рекомендованого повідомлення. Проте, на призначену дату розгляду матеріалів перевірки Позивач не з`явився, будь яких заперечень, або пояснень відносно виявленого порушення під час перевірки до Управління не надав.

Таким чином, відповідно до встановленого порушення до суб`єкта господарювання було правомірно застосовано штраф на підставі ст.60, абз.16,ч.1, за порушення ЗУ «Про автомобільний транспорт» , а саме: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.

Посилання позивача щодо ненадання посадовою особою сигнул про зупинення транспортного засобу за допомогою сигнального диска (жезда), не повідомлення причини зупинки траспортного засобу судом до уваги не приймаються, оскільки не підтверджено жодними доказами.

Посилання позивача про порушення умов абзацу 2 п. 21 Порядку №1567 судом до уваги не приймаються, оскільки акт №159858 від 22.05.2019 був складений у присутності водія позивача ОСОБА_1 . Суд налогошує, що на підставі цього атку був складений розрахунок плати за проїзд, яким визначено до сплати 66,02 євро.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити повністю.

Оскільки, позовна заява задоволенню не підлягає, судові витрати позивачу не відшкодовуються. Доказів понесення судових витрат відповідачем суду не надано.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАДОЛІТ» (юридична адреса: 69006, м. Запоріжжя, вул. Парковий бульвар, буд. 1 - Б, ), до Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області (69083, м.Запоріжжя, вул. Музична, буд. 2 - А,), до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) (юридична адреса: 01135, м. Київ, пр. Перемоги, буд. 14, ) про визнання протиправною та скасування постанови від 18.02.2020 №173503 про застосування адміністративно-господарського штрафу - відмовити у повному обсязі.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Роз`яснити учасникам справи, що відповідно до пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення Кодексу адміністративного судочинства України у перебіг установленого судом строку для подання апеляційної скарги не враховується строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), запроваджений відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 (із змінами та доповненнями).

Рішення суду в повному обсязі складено та підписане суддею 26.05.2020.

Суддя Р.В. Сацький