Справа № 340/3213/19
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2020-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 квітня 2020 року м. Дніпросправа № 340/3213/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дурасової Ю.В.,

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.01.2020 (головуючий суддя Петренко О.С., повний текст рішення складено 17.01.2020)

у справі за позовом ОСОБА_1 до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій, рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, просив:

1) визнати протиправними дії та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (Кропивницький відділ обслуговування громадян №2) № 825443 від 18.10.2019 року щодо відмови йому в перерахунку пенсії за вислугою років з 10.10.2019 року, відповідно до ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції №1697-VІІ від 14.10.2014) на підставі довідки прокуратури області №18-138 вих. - 19 від 23.09.2019 року в розмірі 60 % від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, від суми заробітку за відповідною посадою, без обмеження максимального розміру пенсії та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати суми пенсії, за вислугою років з 10.10.2019р.;

2) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (Кропивницький відділ обслуговування громадян №2) №825443 від 18.10.2019 року щодо відмови йому в перерахунку пенсії за вислугою років з 10.10.2019 року, відповідно до ст.86 Закону України "Про прокуратуру";

3) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (Кропивницький відділ обслуговування громадян №2) прийняти рішення та здійснити перерахунок його пенсії за вислугою років з 10.10.2019р., відповідно до ст.86 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції №1697-VІІ від 14.10.2014) на підставі довідки прокуратури області №18-138 вих. - 19 від 23.09.2019 року в розмірі 60 % від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, від суми заробітку за відповідною посадою, без обмеження максимального розміру пенсії та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати суми пенсії, за вислугою років з 10.10.2019р.;

4) проводити в подальшому довічну виплату пенсії, у розмірі, встановленому після її перерахунку, без обмеження максимального розміру.

Позов обґрунтовано тим, що позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до діючої норми ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону України № 1697-VII від 14.10.2014) та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зазначає, що відповідач, відмовляючи в перерахунку пенсії з посиланням на норми законів, які прийняті після призначення пенсії позивачу, є неправомірним, оскільки не можуть регулювати спірні правовідносини. Зазначає, що порядок пенсійного забезпечення прокурорів та слідчих, до яких законодавством віднесено позивача, визначено ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», що діяла на час призначення пенсії та ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», яка діє наразі. Вказує на те, що при вирішенні питання про застосування цього Закону в часі слід виходити з того, що згідно з ст. 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесені змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Посилається на рішення Конституційного Суду від 06.07.1999 № 8-рп/99, від 22.09.2005 № 5-рп/2002, згідно яких Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, однією з конституційних гарантій прав і свобод людини і громадянина є недопущення їх скасування чи звуження їх змісту та обсягу при прийняті нових законів або внесені змін до чинних законів.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.01.2020 в задоволенні позову відмовлено.

Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що відсутність визначених Кабінетом Міністрів України умов та порядку перерахунку призначених працівникам прокуратури пенсій, призвела до того, що Пенсійний фонд України не має правових підстав та законного способу дій для реалізації своїх повноважень, що виключає можливість перерахунку зазначених пенсій. Враховуючи наведені положення чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов висновку, що відмовляючи позивачу у перерахунку пенсії, орган Пенсійного фонду України не діяв протиправно. Бездіяльність Кабінету Міністрів України, який протягом тривалого часу не визначає умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, як це передбачено у ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII, не може вважатися доказом протиправності дій Пенсійного фонду України і покладати на нього обов`язки, не передбачені законодавством. На час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії (10.10.2019 року), положення ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" були чинними.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та винести нове, яким задовольнити позовні вимоги. Посилається на те, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Крім того, вказує на те, що Законом № 213-VII внесено зміни до частини 15-ї статті 50-1 Закону № 1789-XII згідно з якою максимальний розмір пенсії не може перевищувати 10-ти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Однак, вказана норма набрала чинності після призначення пенсії позивачу за вислугу років. Просить задовольнити позов, скасувавши рішення суду першої інстанції.

До суду апеляційної інстанції відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, згідно якого просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, залишивши рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване. Посилається на те, що на час звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії частини 13 та 18 статті 50-1 Закону №1789, які визначали право на перерахунок пенсії працівників прокуратури, втратили чинність. Натомість, за частиною 20 ст. 86 Закону №1697 умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються КМУ. Постанова КМУ від 30.08.2017 року №657 «Про внесення змін до деяких постанов КМУ щодо оплати праці працівників прокуратури» якою було підвищено посадові оклад та надбавки за класний чин прокурорсько-слідчим працівникам, - не містить положень, які б закріплювали можливість перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури. З 1 січня по 14 липня 2015 року Урядом не було прийнято відповідний нормативно-правовий акт, також не було визначено умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, а з 15 липня 2015 року встановлені Законом №1789 підстави для перерахунку пенсій працівникам прокуратури - скасовані. Зазначає про Рішення Конституційного Суду України № 7-р(ІІ)/19 від 13.12.2019 року, визначено неконституційними положення частини 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697, згідно якого умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються КМУ. Тому на момент подання заяви 10.10.2019 року - були відсутні підстави для перерахунку пенсії.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головного управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 р. № 1789-XII (в редакції №2663-111 від 12.07.2001р.) в розмірі 90 % від суми відповідного заробітку.

Згідно з розпорядженням №825443 від 19.10.2017р. позивачу розпочато проведення виплати пенсії, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. №657 "Про внесення змін до деяких Постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури" внесені зміни до чинної постанови Кабінету Міністрів України №505 від 31.05.2012 р., а саме працівникам прокуратури було збільшено посадові оклади та надбавки за класні чини, що згідно зі ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції №1697-VI від 14.10.2014) є підставою для перерахунку пенсії за вислугою років.

10.10.2019 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії за вислугою років, з 10.10.2019 р., відповідно до ст.86 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції №1697-VI від 14.10.2014) на підставі довідки прокуратури області №18-138вих.-19 від 23.09.2019 р., в розмірі 60 % від суми їх місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (а.с. 16-22 т. 1).

Листом від 24.10.2019 року (вих. № 615/с-03-03) надано роз`яснення ОСОБА_1 щодо відсутності підстав для перерахунку пенсії, в зв`язку з відсутністю постанови КМУ, яка б регулювала умови праці працівників прокуратури (а.с. 23 т. 1).

05.11.2019 р. позивач звернувся до начальника Головного управління ПФУ в Кіровоградській області зі скаргою на бездіяльність працівників ПФУ, в зв`язку з відсутністю письмового рішення, за результатом розгляду його заяви (а.с. 25-26 т. 1).

Рішенням №825443 № 18.10.2019 року, позивачу відмовлено в перерахунку пенсії, в зв`язку з тим, що відповідно до пункту 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" умови та порядок перерахунку пенсій призначених працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Втім, відповідних рішень щодо перерахунку пенсій урядом не приймалося. Отже, право на перерахунок пенсії згідно ст. 86 Закону "Про прокуратуру" відсутнє (а.с .27 т. 1).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції до даних правовідносин правильно застосував норми Конституції України, Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ від 05.11.1991 (в редакції Закону № 2663-ІІІ від 12.07.2001), Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 р. № 76-VIII, Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 р. № 1697-VІІ, норми Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Слід зазначити, що умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих визначався ст. 50-1 Закону України від 05.11.1991 р. №1789-ХІІ "Про прокуратуру".

Так, відповідно до ч. 1 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05.11.1991 (в редакції Закону № 2663-ІІІ від 12.07.2001), прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80% від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2%, але не більше 90% від суми місячного (чинного) заробітку.

Матеріалами справи підтверджується, що пенсію позивачу призначено саме на підставі ст. 50-1 Закону України від 05.11.1991 р. №1789-ХІІ "Про прокуратуру" на виконання рішення суду (а.с. 132-140 т. 1).

Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 р. № 76-VIII були внесені зміни до ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ, зокрема ч.18 викладено у такій редакції:

"Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України".

15.07.2015 р. набрав чинності новий Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 р. № 1697-VІІ.

Відповідно до Розділу ХІІ Перехідних положень Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII положення Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ (крім окремих статей) визнано такими, що втратили чинність із набранням чинності Законом України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 р. №1697-VII.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії 10.10.2019 року, при цьому посилався на норми ч.1 ст.86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII від 14.10.2014, якою визначено, що прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років, незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року - 24 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 14 років 6 місяців.

Частиною 2 ст.86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 р. №1697-VII визначено, що пенсія призначається в розмірі 60% від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Тобто, ч.ч. 1.2 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 р. №1697-VII визначають порядок призначення пенсії.

Водночас, матеріалами справи підтверджується, пенсію позивачу призначено згідно з розпорядженням №825443 від 24.03.2017р. на підставі ст. 50-1 Закону України від 05.11.1991 р. №1789-ХІІ "Про прокуратуру" на виконання рішення суду (а.с. 144, 132-140 т. 1).

Поряд з цим порядок перерахунку призначених пенсій (на момент звернення позивача з заявою) регулювався ч. ч. 13, 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII від 14.10.2014року.

Так, згідно з ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014р. №1697-VII у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 13 Розділу ХІІІ Прикінцевих положень Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014р. №1697-VII на Кабінет Міністрів України покладено обов`язок у тримісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону, привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом; забезпечити приведення нормативно-правових актів міністерств та інших відповідних центральних органів виконавчої влади України у відповідність із цим Законом.

Натомість, на час звернення позивача (10.10.2019) за перерахунком пенсії Кабінетом Міністрів України нормативно-правовий акт, яким визначено умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, прийнято не було.

При цьому, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" № 2148-VIII від 03.10.2017р. до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" внесені зміни, які стосуються переведення пенсій осіб, яким призначено пенсії на підставі спеціальних нормативно-правових актів.

Так, згідно пункту 4-7 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особам, пенсії/щомісячне довічне грошове утримання яким призначені відповідно до законів України "Про Кабінет Міністрів України", «Про державну службу», «Про Національний банк України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування", «Про прокуратуру", «Про статус народного депутата України», «Про судоустрій і статус суддів», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів» Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4-3 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону, буде більший, проводиться автоматичне, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ.

Згідно п. 13 розділу XV "Прикінцеві положення "Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у редакції, яка набрала чинності з 11.10.2017 року та застосовується з 01.10.2017 року, у разі якщо особі призначено пенсію відповідно до, зокрема, "Про прокуратуру", її виплата продовжується до переведення за бажанням особи на пенсію на інших підставах або за бажанням особи поновлюється у розмірі, який було встановлено до переведення.

До такого переведення розмір пенсії, встановлений до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" не переглядається та пенсія не індексується.

Різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до зазначених законодавчих актів, та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії положеннями Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" прямо передбачено неможливість перерахунку пенсії, призначено на підставі Закону України "Про прокуратуру" до 01.10.2017 року.

Крім того, іншими законодавчими актами України не було передбачено здійснення такого перерахунку.

Водночас, невиконання/виконання Кабінетом Міністрів України вимог пункту 13 Розділу ХІІІ Прикінцевих положень Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII від 14.10.2014р. щодо статті 86 цього Закону - не є предметом даного спору.

Предметом даного спору є правомірність/неправомірність дій/рішень Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

У той же час Пенсійний фонд України, як орган державної влади, в силу вимог ч. 2 ст.19 Конституції України зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Натомість, відсутність умов та порядку перерахунку призначених працівникам прокуратури пенсій не дає підстав Пенсійному фонду України (територіальним органам) діяти не свій власний розсуд.

Отже відповідач мав діяти та діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи наведені положення чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відмовляючи позивачу у перерахунку пенсії, орган Пенсійного фонду України не діяв протиправно. Відсутність умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, як це передбачено у ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII від 14.10.2014р. - не може вважатися доказом протиправності дій Пенсійного фонду України і покладати на нього обов`язки, не передбачені законодавством.

Колегія суддів апеляційної інстанції також погоджується з висновками суду першої інстанції щодо того, що рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(ІІ)/2019, яким визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 № 1697-VІІ зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, колегія суддів зазначає наступне, визнана неконституційною, втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 13.12.2019.

Отже, на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії (10.10.2019 року), положення ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" були чинними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(ІІ)/2019 повернуто працівникам прокуратури право на перерахунок пенсій, однак до ухвалення цього Рішення, тобто на момент виникнення спірних правовідносин, положення частини 20 статті 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ «Про прокуратуру» були чинними.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 30.04.2020 у справі № 334/3092/16-а (2-а/334/17/17).

Колегія суддів апеляційної інстанції також вважає за необхідне зазначити, що в Рішенні Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99 зазначено, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому можуть бути підставою для його зміни.

З огляду на результати розгляду справи, характер спірних відносин судові витрати розподілу не підлягають.

Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.01.2020 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

В силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Строки касаційного оскарження, з урахуванням п. 3 Розділу IV «Прикінцеві Положення» КАС України в редакції Закону № 540-IX від 30.03.2020, продовжуються на строк дії карантину.

Повний текст постанови виготовлено 06.05.2020.

Головуючий суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова