Справа № 802/1495/14-а
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2020-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

19 травня 2020 р. Справа № 802/1495/14-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Чернюк Алли Юріївни, розглянувши заяву представника відповідача про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню в адміністративній справі за позовом Вінницької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Вінницькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом Вінницької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Вінницькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 05.06.2014 року адміністративний позов задоволено повністю. Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державного бюджету кошти в рахунок погашення податкового боргу в сумі 271469,25 грн.

03.04.2020 року на адресу суду від представника відповідача надійшла заява про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування поданої заяви вказано, що станом на 01.04.2020 року борг за рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 05.06.2014 року у справі № 802/1495/14-а позивачем погашено, що підтверджується довідкою Головного управління ДПС у Вінницькій області № 4718/Г/02-32-50-07 від 03.03.2020 року про відсутність у заявника податкового боргу, недоїмки зі сплати єдиного внеску, іншої заборгованості з платежів (у тому числі розстроченої, відстроченої, реструктуризованої), контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи. Проте, позивач позбавлений можливості скасувати арешт на майно та ухвалу про тимчасове обмеження громадянина ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, оскільки виконавчий лист повернуто стягувачу. Борг погашено у добровільному порядку, після повернення виконавчого листа стягувачу.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 06.05.2020 року вказану заяву призначено до розгляду в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

У судове засідання представники сторін не прибули, про дату, час та місце його проведення повідомлялись завчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Разом із тим, на адресу суду від представників сторін надійшли клопотання про розгляд заяви за їх відсутності. Інших заяв та клопотань щодо розгляду вищевказаної заяви від сторін на адресу суду не надходило.

Відповідно до частини третьої статті 374 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути заяву про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню в письмовому провадженні. При цьому, згідно з частиною 4 статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши інші докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

01.08.2014 року Вінницьким окружним адміністративним судом за заявою стягувача видано виконавчий лист № 802/1495/14-а про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державного бюджету кошти в рахунок погашення податкового боргу в сумі 271469,25 грн., який разом із заявою про примусове виконання рішення суду пред`явлений для виконання до Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції.

Старшим державним виконавцем Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції постановою № 44558570 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 802/1495/14-а, виданого 01.08.2014 року Вінницьким окружним адміністративним судом.

З огляду на наявність у боржника невиконаних зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, старший державний виконавець Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - ОСОБА_1 .

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.11.2014 року у справі № 802/1495/14-а громадянина України ОСОБА_1 тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань по виконавчому провадженні № 44558570, що перебуває на виконанні у Замостянському відділі державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції.

Постановою державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Буряк Вікторії Вікторівни від 30.01.2018 року відкрито виконавче провадження № 55655328.

Відповідно до інформації, що міститься у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження у рамках виконавчого провадження № 55655328 накладено арешт на все рухоме на нерухоме майно боржника.

10.08.2018 року державним виконавцем Замостянського відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Буряк Вікторією Вікторівною винесено постанову № 55655328 про повернення виконавчого документа стягувачу, на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Водночас, згідно з довідкою Головного управління ДПС у Вінницькій області № 4718/Г/02-32-50-07 від 03.03.2020 року ОСОБА_1 , станом на 02.03.2020 року, не має податкового боргу, недоїмки зі сплати єдиного внеску, іншої заборгованості з платежів (у тому числі розстроченої, відстроченої, реструктуризованої), контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи.

Надавши оцінку письмовим доказам, що стосуються розгляду заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви представника відповідача про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, з наступних підстав.

Так, відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі статтею 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював думку у контексті тлумачення статті 6 Конвенції, що без ефективної системи виконання судових рішень існування судової системи позбавлене будь-якого сенсу. Як неодноразово підкреслював Суд, органи державної влади є одним із компонентів держави й інтереси цих органів повинні збігатися з необхідністю належного здійснення правосуддя, кінцевим етапом якого є виконання судового рішення. Так, у рішенні по справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece) від 19.03.1997 року, заява № 18357/91, Суд зазначив, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін.

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України"), якими було встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з положеннями статті 129-1 Конституції України.

Отже, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Відтак, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Надаючи оцінку мотивам поданої заяви суд враховує, що згідно з частиною 1 статті 374 КАС України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково передбачені частиною другою вказаної статті, відповідно до якої суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Однією із підстав для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, у силу зазначеної норми КАС України, є відсутність обов`язку боржника на виконання якого видано виконавчий документ, в тому числі, у зв`язку з його припиненням або добровільним виконанням обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 37.3 статті 37 Податкового кодексу України підставою для припинення податкового обов`язку є, зокрема, його виконання.

Як встановлено судом, обов`язок відповідача, що виник на підставі постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 05.06.2014 року про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державного бюджету кошти в рахунок погашення податкового боргу в сумі 271469,25 грн. та на виконання якого 01.08.2014 року Вінницьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 802/1495/14-а, припинився у зв`язку зі сплатою сум податкового боргу.

Вказані обставини підтверджуються довідкою Головного управління ДПС у Вінницькій області № 4718/Г/02-32-50-07 від 03.03.2020 року, згідно з якою ОСОБА_1 , станом на 02.03.2020 року, не має податкового боргу, недоїмки зі сплати єдиного внеску, іншої заборгованості з платежів (у тому числі розстроченої, відстроченої, реструктуризованої), контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи.

Таким чином, суд дійшов висновку про існування передбаченої частиною 2 статті 374 КАС України підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Надаючи оцінку факту прийняття державним виконавцем Замостянського відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області постанови № 55655328 від 10.08.2018 року про повернення виконавчого документа стягувачу, суд вважає, що такий не може бути оцінений як перешкода для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, з наступних підстав.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

У випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав (частина 3 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження").

Водночас, відповідно до пункту другого частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" підставою для прийняття постанови про повернення виконавчого документу стягувачу є відсутність у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Однак, частиною 5 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Аналіз наведених положень Закону України "Про виконавче провадження" дає підстави вважати, що правові наслідки прийняття постанов про закінчення виконавчого провадження та про повернення виконавчого документа стягувачу різняться. Крім того, згідно з частиною 5 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження", у разі повернення виконавчого документу, стягувач не позбавлений можливості повторно пред`являти виконавчий лист до виконання.

Враховуючи сукупність викладених обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання виконавчого листа, виданого Вінницьким окружним адміністративним судом 01.08.2014 року, таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись статтями 248, 256, 374 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчий лист, виданий Вінницьким окружним адміністративним судом 01.08.2014 року у справі № 802/1495/14-а, про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державного бюджету кошти в рахунок погашення податкового боргу в сумі 271469,25 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Чернюк Алла Юріївна