Справа № 200/10387/19-а
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2020-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2020 року справа №200/10387/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Геращенко І.В., секретар судового засідання Антонюк А.С., за участю представника відповідача Пономарьова А.О., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 січня 2020 року (повний текст складено 28 січня 2020 року в м. Слов`янськ) у справі № 200/10387/19-а (суддя І інстанції - Зінченко О.В.) за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової служби України, Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення ДФС України № 1165164/ від 16 травня 2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних та зобов`язання зареєструвати датою подання 17 квітня 2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №1 від 17 квітня 2019 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2019 року замінена сторона по справ на Державну податкову службу України та залучено до участі у справі в якості другого відповідача - Головне управління ДФС у Донецькій області, у зв`язку із чим підготовче засідання відкладено розглядом до 28 листопада 2019 року (арк. справи 90-91).

28 листопада 2019 року позивач у підготовчому засіданні надав заяву про зміну позовних вимог та їх підстав, згідно якої просив визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Донецькій області від 16 травня № 1165164/, а також зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 1 від 17 квітня 2019 року, складену позивачем.

Позовні вимоги мотивував безпідставністю прийняття рішення про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 16 травня 2019 року № 1165164/ НОМЕР_1 , оскільки позивачем надані до податкового органу всі необхідні первинні документи на підтвердження реальності здійснення господарської операції по податковій накладній, реєстрація якої була зупинена. Звертає увагу на той факт, що критерії ризиковості господарських операцій визначаються листом ДФС від 21 березня 2018 року № 959/99-99-07-18, який не є нормативно-правовим актом у розумінні статті 117 Конституції України, а тому не є джерелом права відповідно до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України. Зазначає, що враховуючи суперечливість нормативного регулювання спірних правовідносин, вважає, що податковий орган безпідставно зупинив реєстрацію податкової накладної № 1 від 17 квітня 2019 року та постановив рішення від 16 травня 2019 року № 1165164/ про відмову у реєстрації зазначеної податкової накладної (арк. справи 96-102).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27 січня 2020 року у справі № 200/10387/19-а позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії ГУ ДФС у Донецькій області від 16 травня 2019 року № 1165164/ про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 17 квітня 2019 року. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 1 від 17 квітня 2019 року складену фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) (17 квітня 2019 року).

Відповідач - Головне управління ДФС у Донецькій області не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права. Оскільки податковий орган не отримав у повній мірі підтверджуючі документи, відповідно не міг надати їм оцінку та був позбавлений можливості прийняти рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкових накладних.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги. Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанцій встановлено, що Позивач, ОСОБА_1 є фізичною особою - підприємцем, зареєстрований відповідно до Єдиного державного реєстру за ідентифікаційний кодом НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 , перебуває на обліку як платник податків та згідно зі статтею 43 Кодексу адміністративного судочинства України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Відповідачі є суб`єктами владних повноважень, які в даних правовідносинах реалізують надані ним Податковим кодексом України повноваження та згідно статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України здатні здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Судом встановлено, що між позивачем (постачальник) та ТОВ "Новатор-СТ" 01 квітня 2019 року укладено договір постачання №21, відповідно до пункту 1.1 якого сторони визначили предмет договору: матеріали будівельного призначення, а саме: матеріали, асортимент, кількість, ціна яких визначена в Специфікаціях до договору, що надаються постачальником та є невід`ємною частиною цього договору (арк. справи 21-25).

02 квітня 2019 року ТОВ "Новатор - СТ" надало позивачу заяву №1 про постачання товару - теплої плитки "Поліфасад "Травінтін" 500х500х100 мм. у кількості 1800 (арк. справи 27).

Відповідно до специфікації № 1 від 11 квітня 2019 року (до договору поставки № 21 від 01 квітня 2019 року, визначений перелік товарів, а саме: тепла плитка "Поліфасад" "Травінтін" 500х500х100 мм.Мінпліта на суму товару з ПДВ 1 575 007,20 грн., визначено місце поставки товару: м. Бахмут, вул. Визволителів Донбасу, 29 (арк. справи 26).

Постачальником товару виписаний рахунок - фактура № 1 від 11 квітня 2019 року на загальну суму 1 575 007,20 грн. на товар - тепла плитка "Поліфасад" "Травінтін" 500х500х100 мм. (арк. справи 28).

Згідно банківської виписки позивачем від свого контрагента - ТОВ "Новатор-СТ" отримані кошти у розмірі 1 575 007,25 грн. (арк. справи 29).

Постачальником товару виписана видаткова накладна № 1 від 07 травня 2019 року на загальну суму 273 001,25 грн. на товар - тепла плитка "Поліфасад" "Травінтін" 500х500х100 Мінпліта на суму 273 001,25 грн. (арк. справи 38).

Позивачем надані документи транспортування проданого товару: товарно-транспортну накладну від 07 травня 2019 року № 1, згідно якої автомобільним транспортом (ТОВ "Конкорд-Олмі", водій ОСОБА_2 ) відбулось перевезення придбаного товару на адресу ТОВ "Новатор-СТ" на суму 273 001,25 грн. (арк. справи 40-41).

Постачальником товару виписана видаткова накладна № 2 від 16 травня 2019 року на загальну суму 250 251,14 грн. на товар - тепла плитка "Поліфасад" "Травінтін" 500х500х100 мм. (арк. справи 39).

Позивачем надані документи на транспортування проданого товару: товарно-транспортну накладну від 16 травня 2019 року № 1, згідно якої автомобільним транспортом (ТОВ "Конкорд-Олмі", водій ОСОБА_2 ) відбулось перевезення придбаного товару на адресу ТОВ "Новатор-СТ" на суму 250 251,14 грн. (арк. справи 42-43).

На підтвердження повноважень представника покупця на отримання зазначеного товару ТОВ "НОВАТОР-СТ" виданий наказ № 0/01 від 01 квітня 2019 року та довіреність № 2 від 07 травня 2019 року, довіреність № 3 від 16 травня 2019 року (арк. справи 33-37).

Водночас, 11 квітня 2019 року між позивачем (покупець) та ТОВ "Конкорд -Олмі" (продавець) було укладено договір постачання №21, відповідно до пункту 1.1 якого сторони визначили предмет договору: продукція, визначена у Додатку №1 до договору, а саме: тепла плитка "Поліфасад "Травінтін" 500х500х100 мм. Мінпліта у кількості 188 кв. м. на суму 747000,00 грн. із узгодженим графіком доставки товару за адресою: м. Бахмут, вул. Визволителів Донбасу, 29 (арк. справи 44-47).

ТОВ "Конкорд-Олмі" виданий позивачу Рахунок на оплату № 19 від 11 квітня 2019 року на товар: тепла плитка "Поліфасад" "Травітні", 500х500х100 мм.Мінпліта у кількості 1800 кв.м. на загальну суму з ПДВ у розмірі 747 000,00 грн. (арк. справи 50).

З платіжного доручення № 8 від 17 квітня 2019 року вбачається, що позивачем здійснена оплата ТОВ "Конкорд-Олмі" у розмірі 747 000,00 грн. (арк. справи 50).

Позивачем надана товарно-транспортна накладна від 07 травня 2019 року № Р19, згідно якої автомобільним транспортом (МАН НОМЕР_2 , водій ОСОБА_3 .) відбулось перевезення придбаного товару за видатковою накладною №19 від 07 травня 2019 року за адресою визначеною позивачем: 84510, Донецька область, м. Бахмут, Визволителів Донбасу, 29, на суму 129 480,00 грн. (арк. справи 52-53).

Також позивачем надана товарно-транспортна накладна від 16 травня 2019 року № Р20, згідно якої автомобільним транспортом (МАН НОМЕР_2 , водій ОСОБА_3 .) відбулось перевезення придбаного товару за видатковою накладною №20 від 16 травня 2019 року за адресою визначеною позивачем: 84510, Донецька область, м. Бахмут, Визволителів Донбасу, 29, на суму 118 690,00 грн. (арк. справи 54-55).

За фактом оплати товару за договором поставки № 21 позивачем було складно податкову накладну № 1 від 17 квітня 2019 року на суму 1 575 007,20 грн. з ПДВ, яка була направлена для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (арк. справи 9).

Судом встановлено та не є спірною обставиною між сторонами, за результатами відправки, позивачем отримано квитанцію №2 про прийняття документа та зупинення його реєстрації, якою також пропонувалось позивачеві надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію даної податкової накладної.

15 травня 2019 року позивачем направлено повідомлення № 1 від 15 травня 2019 року про надання пояснень та копій документів щодо податкової накладної (арк. справи 10).

З матеріалів справи убачається, що зокрема відомості - скріншоти із ІТС "Податковий блок", що надані відповідачем - Головним управлінням ДФС у Донецькій області, комісією розглядалися наступні документи: договір купівлі-продажу №21 від 01 квітня 2019 року, платіжне доручення №4 від 16 квітня 2019 року, рахунок-фактура №1 від 11 квітня 2019 року та власне само повідомлення із наданими поясненнями позивача (арк. справи 127-134).

16 травня 2019 року за №11651647/ комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної Головного управління ДФС у Донецькій області прийнято рішення про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі зазначеної податкової накладної з підстав ненадання платником податку копій документів, первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання та транспортування, документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та законодавством (арк. справи 11-12).

Не погодившись з діями відповідача, 27 травня 2019 року позивачем подана електронними засобами скарга на вказане рішення (арк. справи 13).

За результатами електронної скарги, позивачем отримана квитанція № 2 про відмову у прийнятті скарги з посиланням на пункт 3 Порядку розгляду скарг на рішення комісії регіонального рівня, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (арк. справи 14).

27 травня 2019 року засобами поштового зв`язку позивачем надіслана на адресу ДФС України скарга на рішення комісії від 16 травня 2019 року (арк. справи 15-18).

Листом від 09 липня 2019 року за вихідним № 31460/6/93-93-29-01-01-15 ДФС України повідомила позивача про залишення скарги без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку в ЄРПН без змін (арк. справи 19-20).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено).

Відносини, що виникають в процесі складення та реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, регулюються зокрема положеннями статті 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України, тут і надалі норми Податкового кодексу України вживаються в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Так, згідно з пунктом 201.10 цієї статті при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні / розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Положеннями ж пункту 201.16 статті 201 ПК України передбачено, що реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної / розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації (підпункт 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України) .

Також названа норма визначає й обов`язкові реквізити квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, серед яких:

а) порядковий номер та дата складення податкової накладної / розрахунку коригування;

б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування;

в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач подав на адресу контролюючого органу до пояснень копії первинних документів, що підтверджують реальність господарської операції по податковій накладній, реєстрація якої була зупинена.

Суд встановив, що подані позивачем копії документів розглядались контролюючим органом при прийнятті спірних рішень.

Відповідно до пунктів 20-21 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117, комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі або відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Згідно з пункту 14 цього ж Порядку, перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Вирішуючи питання про реєстрацію податкових накладних, завдання адміністративного суду полягає у дослідженні документів податкового та первинного бухгалтерського обліку в аспекті їх належності для цілей підтвердження реальності господарських операцій.

При оцінці цих доказів, суд виходить із положень пункту 187.1 статті 187 ПК України, яким встановлено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Податкова накладна №1 від 17 квітня 2019 року позивачем виписана по першій події - дата зарахування коштів на рахунок, що саме підтверджено випискою з банку.

З`ясовані обставини, сукупність досліджених первинних документів, надає можливість зробити суду висновок стосовно реальності господарських операцій позивача як з придбання товару у ТОВ "Конкорд Олмі", так і з постачання цього товару на адресу ТОВ "Новатор - СТ" відповідно до умов договору № 21 від 01 квітня 2019 року, що стало підставою для складання податкової накладної, реєстрація якої відповідачем згодом зупинена.

З урахуванням наведеного, відповідачем не доведено правомірності та обґрунтованості оскаржуваного рішення з урахуванням вимог, визначених частини 2 статті 19 Конституції України, частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, рішення від 16 травня 2019 року № 1165164/ про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 17 квітня 2019 року є необґрунтованим та підлягає скасуванню, а позовні вимоги в цій частині є такими, що підлягають задоволенню.

Положення підпункту 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України передбачають, що податкова накладна, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється, зокрема у день набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію відповідної податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Аналогічна норма передбачена також у пункті 28 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117.

За приписами підпункту 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Отже, обов`язок з реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних у випадку визнання протиправним та скасування рішень про відмову реєстрації податкових накладних/розрахунків коригувань покладається саме на Державну фіскальну службу України, як центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.

З огляду на встановлені обставини у справі, суд дійшов висновку, що наявні підстави для зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 1 від 17 квітня 2019 року, складену фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 , а тому позовні вимоги в цій частині також є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В даному випадку, зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкову накладну, подану позивачем, є дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений та є належним способом захисту порушеного права.

При викладених обставинах, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про задоволення позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 січня 2020 року у справі № 200/10387/19-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 січня 2020 року у справі № 200/10387/19-а - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 18 травня 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк касаційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

І.В. Геращенко