Справа № 469/976/19
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2020-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

21 травня 2020 р.м.ОдесаСправа № 469/976/19

Суддя П`ятого апеляційного адміністративного суду Федусик А.Г., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції в Одеській області Департамента патрульної поліції на рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 17.04.2020 р. по справі № 469/976/19 позивач ОСОБА_1 відповідач Інспектор патрульної поліції роти №4 батальона №1 УПП в Одеській області лейтенанта поліції Кравцов Максим Олександрович , Управління патрульної поліції в Одеській області Департамента патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 17.04.2020 року частково задоволено позов ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції роти №4 батальона №1 УПП в Одеській області лейтенанта поліції Кравцова Максима Олександровича , Управління патрульної поліції в Одеській області Департамента патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

На зазначене рішення суду Управління патрульної поліції в Одеській області Департамента патрульної поліції подало апеляційну скаргу.

Подана апеляційна скарга не відповідає вимогам ст.296 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: по справі не сплачено судовий збір за подачу апеляційної скарги.

Так, подаючи дану апеляційну скаргу, відповідач посилався на положення ч.4 ст.288 КУпАП, які, на думку апелянта, та з урахуванням висновків Верховного Суду України в постанові від 13 грудня 2016 року (провадження № 21-1410а16), свідчать про звільнення його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги у справах даної категорії.

Вважаю вказані посилання безпідставними та зазначаю, що ч.4 ст.288 КУпАП передбачено, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Декретом Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року № 7-93 «Про державне мито» (у редакцій, чинній до набрання чинності Закону України Про судовий збір) передбачено, що державне мито справлялося, зокрема, з позовних заяв, заяв (скарг) у справах окремого провадження, з апеляційних скарг на рішення судів і скарг на рішення, що набрали законної сили. Цей нормативний акт не містив положень про сплату державного мита як особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, так і органом (посадовою) особою, яка прийняла таку постанову.

Водночас, з 11 листопада 2011 року набрав чинності Закон України Про судовий збір (далі Закон), згідно преамбули якого вказаний Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

З наведеного вбачається, що на час виникнення спірних правовідносин за подання заяв, скарг до суду, в тому числі у випадку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державного управління, сплачується інший платіж - судовий збір, правові засади звільнення від сплати якого визначено Законом.

При цьому, положення Закону серед осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, не містять таких, які б звільнялися від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення, рівно як цей закон і не містить виключення позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення з об`єктів оплати судовим збором, що свідчить про наявність обов`язку у скаржника по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 18 березня 2020 року справа № 543/775/17, у якій касаційний суд, на ряду з іншим, відступив від висновків Верховного Суду України в постанові від 13 грудня 2016 року (провадження № 21-1410а16) та вказав, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення.

Крім того, слід зазначити, що навіть якщо вважати держмито тотожним поняттям судовому збору (що вбачається з правової позиції апелянта), то за вимогами норми ч.4 ст.288 КУпАП саме позивач, підлягає звільненню від сплати держмита. Ця норма є абсолютною та не встановлює можливості для неоднозначного її трактування. В даному випадку, апелянт не є особою, яка оскаржує постанову у справі про адміністративного правопорушення, а є суб`єктом владних повноважень, який приймав спірну постанову та взагалі не має процесуальної правоздатності щодо її оскарження.

Стосовно розміру судового збору належного до сплати, вважаю за необхідне зазначити таке.

Положеннями ч.5 ст.4 Закону передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення розмір судового збору, який підлягає стягненню складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Наведені положення підлягають правовому застосуванню у випадках притягнення особи до адміністративної відповідальності саме судом на підставі відповідних матеріалів складених повноважними органами.

Поряд з цим, положення ч.3 ст.4 Закону визначають мінімальну ставку за подання до адміністративного суду фізичною особою адміністративного позову майнового характеру, у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вказані положення належать до застосування під час позовного провадження при оскарженні постанови суб`єкта владних повноважень (не суду) про накладення штрафу при притягненні до адміністративної відповідальності, з урахуванням тієї обставини, що оскарження такої постанови (яка передбачає фінансові санкції) є майновими вимогами.

З аналізу наведених норм вбачається, що вказана остання норма ч.3 ст.4 Закону має більш загальний (безсуб`єктний) характер в порівнянні з наведеними положеннями ч.5 ст.4 Закону, які є спеціальними нормами та регламентують правовідносини щодо сплати судового збору в конкретній категорії адміністративних справ щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

З урахуванням вказаних обставин та з огляду на необхідність передбачуваного та однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення вважаю, що ставка судового збору при поданні апеляційної скарги повинна розраховуватись за формулою: 0,2 х розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб х 150%, та в даному випадку складає 630,60 грн.

Наведені висновки щодо застосованої ставки судового збору у розмірі 0,2 від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 18 березня 2020 року справа № 543/775/17.

Подана апеляційна скарга не відповідає вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме по справі не сплачено судовий збір за подачу апеляційної скарги. Судовий збір за подачу апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду повинно бути перераховано або внесено на рахунок UA1015008, отримувач - УК у м. Одесі/Приморський р-н/22030101 () в банку Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101 "Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050)", відомча ознака "81" (Апеляційні адміністративні суди) в сумі 630,6 грн., тому апеляційна скарга, відповідно до вимог ч.1 ст.169 КАС України має бути залишена без руху, з наданням строку для усунення зазначених недоліків.

Відповідно до вимог частини 2 статті 298 КАС України, до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються правила статті 169 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 169, 296, 298 КАС України, суддя

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департамента патрульної поліції залишити без руху.

Надати апелянту строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Роз`яснити Управлінню патрульної поліції в Одеській області Департамента патрульної поліції , що у разі не усунення зазначених недоліків апеляційної скарги, відповідно до ст.169 КАС України апеляційна скарга буде повернута скаржнику.

Ухвала у касаційному порядку не підлягає оскарженню.

Суддя: Федусик А.Г.