Справа № 813/568/18
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2020-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/568/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2020 року зал судових засідань № 11

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А. Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Кушика Й.-Д.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Слиш Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Львівської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до прокуратури Львівської області , місцезнаходження: 79005, м. Львів, пр-т Шевченка, буд. 17/19 (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправною відмову відповідача видати їй довідку про чинний розмір середньомісячного заробітку слідчого місцевої прокуратури та зобов`язати відповідача видати вказану довідку.

Ухвалою від 14.02.2018 суддя прийняв позовну заяву до розгляду й відкрив провадження у справі.

Ухвалою від 16.04.2019 суд зупинив провадження у справі.

Ухвалою від 18.12.2019 суд поновив провадження у справі.

Ухвалою від 11.03.2020 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що посилання відповідача на частину двадцяту статті 86 Закону України «Про прокуратуру» є безпідставним. У додатку 7 до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 № 505, зокрема, встановлено розмір місячного посадового окладу слідчого, а тому твердження відповідача про відсутність такої посада є необґрунтованим. Крім цього, позивач вказала, що видача довідки про заробітку плату передбачена у Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, однак у частині дев`ятнадцятій статті 86 Закону України «Про прокуратуру» йдеться про чинний середньомісячний заробіток, а не про заробітну плату (дохід) померлого.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» Кабінет Міністрів України не визначив. Чинним законодавством не передбачено обов`язку юридичної особи на видачу довідки про заробітну плату особі, яка не перебуває у трудових відносинах, та за період, коли такі відносини з роботодавцем відсутні. Крім цього, у зв`язку з прийняттям 03.10.2017 Закону, підстав для надання довідки про заробітну плату для перерахунку пенсії немає. Представник відповідача також вказав, що пунктом 1 Постанови № 505 затверджено схеми посадових окладів працівників прокуратури, серед яких відсутня така посада, як слідчий місцевої прокуратури.

Представник позивача подала відповідь на відзив, в якій зазначила, що до компетенції відповідача не належить питання призначення та перерахунку пенсії, а тому посилання на відповідні закони щодо цього є безпідставним. Порядок обчислення середньої заробітної плати затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100. Решта аргументів, такі ж як і в позовній заяві.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Просила суд позов задовольнити повністю.

В судовому засіданні представник відповідача проти позовних вимог заперечила. Просила суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва про одруження від 21.08.1991 № 718371 датою одруження ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є 14.07.1979.

Згідно з свідоцтвом про смерть від 16.08.2010 серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1

До 15.08.2010 ОСОБА_2 працював слідчим прокуратури Яворівського району.

Відповідно до записів у трудовій книжці ОСОБА_2 стаж на посадах слідчого в органах прокуратури становить більше 10 років.

14.12.2017 позивач звернулася із письмовою заявою до відповідача з проханням видати належним чином оформлену довідку про чинний (станом на грудень 2017 року) розмір середньомісячного заробітку слідчого місцевої прокуратури.

Листом від 18.12.2017 № 18/1129-вих-17 відповідач повідомив позивача про відсутність повноважень на видачу довідки про розмір середньомісячного заробітку слідчого місцевої прокуратури. Вказав, що підстав для видачі довідки про заробітну плату працюючого слідчого місцевої прокуратури немає, оскільки пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» від 31.05.2012 № 505 затверджено схеми посадових окладів працівників органів прокуратури, серед яких відсутня така посада, як слідчий місцевої прокуратури. Збільшення посадових окладів прокурорів і слідчих, що відбулися 06.09.2017 не мають відношення до трудових відносин, які виникли між ОСОБА_2 та органами прокуратури Львівської області. Крім цього, Кабінет Міністрів України не прийняв нормативно-правових актів, які б визначали умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру».

Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, позивач звернулася з відповідним позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд виходив з наступного.

Стаття 46 Конституції України гарантує право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення (пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України).

У рішенні Конституційного Суду України від 04.06.2019 у справі № 1-13/2018(1844/16, 3011/16) вказано, що до основних обов`язків держави належить забезпечення реалізації громадянами соціальних, культурних та економічних прав; гарантування державою конституційного права на соціальний захист є однією з необхідних умов існування особи і суспільства; рівень соціального забезпечення в державі має відповідати потребам громадян, що сприятиме соціальній стабільності, забезпечуватиме соціальну справедливість та довіру до держави. Гарантування державою цих прав, у тому числі права на пенсійне забезпечення як складової конституційного права на соціальний захист, має здійснюватися на основі Конституції України та у спосіб, що відповідає їй.

Станом на момент звернення позивача із заявою про видачу довідки та отримання відповіді з боку відповідача діяли норми Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII від 14.10.2014, в редакції від 05.01.2017 (далі - Закон України «Про прокуратуру»).

Відповідно до частини дев`ятнадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї прокурора або слідчого, які були на його утриманні на момент смерті (при цьому дітям пенсія призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника), за наявності у померлого годувальника стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років, у розмірі 60 відсотків середньомісячного (чинного) заробітку на одного члена сім`ї, 70 відсотків - на двох і більше членів сім`ї. До непрацездатних членів сім`ї померлого прокурора або слідчого належать особи, зазначені у статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

У частині другій статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що непрацездатними членами сім`ї вважаються:

1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону;

2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.

3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.

Суд встановив, що ОСОБА_1 є особою пенсійного віку та отримує пенсію за віком. Відтак, в розумінні наведених положень позивач є непрацездатним членом сім`ї слідчого прокуратури Яворівського району ОСОБА_2 .

Суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13-1). У пункті 2.3 розділу II вказаного Порядку, зокрема, передбачено, що до заяви про призначення пенсії членам сім`ї померлого пенсіонера повинні бути додані необхідні документи, зазначені у вказаному пункті. Заробіток у такому випадку визначається за документами, що є в пенсійній справі померлого годувальника, або за поданими додатково документами відповідно до вимог частини першої статті 40 Закону.

Ураховуючи наведені положення, позивач звернулась до відповідача із заявою від 14.12.2017 про видачу їй довідки про чинний розмір середньомісячного заробітку слідчого місцевої прокуратури для призначення їй пенсії відповідно до частини дев`ятнадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру".

Надаючи оцінку аргументам відповідача про те, що пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» від 31.05.2012 № 505 затверджено схеми посадових окладів працівників органів прокуратури, серед яких відсутня така посада, як слідчий місцевої прокуратури, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» від 31.05.2012 № 505 (у редакції від 06.09.2017) Кабінет Міністрів України затвердив схеми посадових окладів працівників органів прокуратури.

Додатком 7 до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05. 2012 № 505 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657) є Схема посадових окладів працівників місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів та прирівняних до них прокуратур.

Суд звертає увагу на те, що у вказаній схемі передбачено таку посаду як слідчий, та встановлено місячний посадовий оклад у розмірі 5520,00 грн.

Таким чином, посада та посадовий оклад слідчого місцевої прокуратури встановлені у додатку 7 до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05. 2012 № 505 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657), а тому аргументи відповідача у цій частині є безпідставними.

Щодо доводів відповідача про те, що Кабінет Міністрів України не прийняв нормативно-правових актів, які б визначали умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру», а тому підстав для видачі довідки немає, суд вказує наступне.

У частині двадцятій статті 86 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, суд зазначає, що позивач звернулася до відповідача із заявою про видачу довідки для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до частини дев`ятнадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру", згідно з якою пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї прокурора або слідчого, які були на його утриманні на момент смерті (при цьому дітям пенсія призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника), за наявності у померлого годувальника стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років, у розмірі 60 відсотків середньомісячного (чинного) заробітку на одного члена сім`ї, 70 відсотків - на двох і більше членів сім`ї.

Виходячи з наведеного, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача про те, що Кабінет Міністрів України не прийняв нормативно-правових актів, які б визначали умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру», а тому підстав для видачі довідки немає, оскільки вказана частина статті 86 Закону України «Про прокуратуру» не стосується спірних правовідносин.

Суд також вважає необґрунтованими та безпідставними посилання відповідача на те, що збільшення посадових окладів прокурорів і слідчих, які відбулися 06.09.2017 не мають відношення до трудових відносин, які виникли між ОСОБА_2 та органами прокуратури Львівської області, оскільки у частині дев`ятнадцятій статті 86 Закону України «Про прокуратуру» йдеться про призначення пенсії у відсотковому розмірі середньомісячного (чинного) заробітку, а не заробітної плати прокурора або слідчого на момент смерті.

Крім цього, посилання представника відповідача у відзиві на те, що законодавством не передбачено обов`язку юридичної особи на видачу довідки про заробітну плату особі, яка не перебуває у трудових відносинах, та за період, коли такі відносини з роботодавцем відсутні, суд не бере до уваги, оскільки такі дії відповідача фактично унеможливлюють розгляд питання про призначення пенсії позивачу відповідно до частини дев`ятнадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру".

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо відмови видати позивачу довідку про розмір середньомісячного (чинного) заробітку слідчого місцевої прокуратури прямо суперечать реалізації гарантованого Конституцією України права громадянина на соціальне забезпечення у разі втрати годувальника та не відповідають критеріям правомірності дій суб`єкта викладених повноважень, викладеним у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

З огляду на викладене, суд вважає, що відповідач протиправно відмовив позивачу у видачі довідки про розмір середньомісячного (чинного) заробітку слідчого місцевої прокуратури.

Водночас суд зазначає, що за результатами розгляду заяви позивача від 14.12.2017 відповідач не приймав рішення про відмову у видачі довідки про розмір середньомісячного (чинного) заробітку слідчого місцевої прокуратури, а тому у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправною відмову відповідача видати довідку про чинний розмір середньомісячного заробітку слідчого місцевої прокуратури необхідно відмовити повністю.

Відповідно до частини другої КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до вказаного Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У зв`язку з цим, суд з метою повного захисту порушеного права позивача вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії прокуратури Львівської області щодо відмови видати позивачу довідку про розмір середньомісячного (чинного) заробітку слідчого місцевої прокуратури, викладені у листі від 18.12.2017 №18/1129-вих-17.

Суд з метою ефективного захисту порушеного права вважає за необхідне зобов`язати прокуратуру Львівської області видати ОСОБА_1 довідку про розмір середньомісячного (чинного) заробітку (станом на грудень 2017 року) слідчого місцевої прокуратури.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Відповідно до положень статті 139 КАС України необхідно стягнути з прокуратури Львівської області за рахунок бюджетних асигнувань на корить позивача судовий збір у розмірі 704,80 грн, сплачений згідно з квитанцією від 09.02.2018 № 15152674.

Керуючись статтями 6, 9, 73-76, 242, 243, 244, 245 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії прокуратури Львівської області щодо відмови видати ОСОБА_1 довідку про розмір середньомісячного (чинного) заробітку слідчого місцевої прокуратури, викладені у листі від 18.12.2017 № 18/1129-вих-17.

Зобов`язати прокуратуру Львівської області видати ОСОБА_1 довідку про розмір середньомісячного (чинного) заробітку слідчого місцевої прокуратури.

У задоволенні позовної вимоги про визнання протиправною відмови прокуратури Львівської області видати ОСОБА_1 довідку про розмір середньомісячного (чинного) заробітку слідчого місцевої прокуратури відмовити повністю.

Стягнути з прокуратури Львівської області , місцезнаходження: 79005, м. Львів, пр. Шевченка, 17/19 на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири)грн 80 коп.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повне рішення суду складене 19 травня 2020 року.

Суддя А.Г. Гулик