Справа № 520/5379/2020
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2020-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

20.05.2020 р. справа №520/5379/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сліденка А.В., розглянувши за процедурою письмового провадження у порядку ст. 263 КАС України справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

Матеріали позову одержані судом 24.04.2020 р. Рішення про прийняття справи до розгляду було прийнято 27.04.2020 р. Відповідно до ч. 2 ст. 262 КАС України розгляд справи по суті може бути розпочатий з 13.05.2020 р.

Позивач, ОСОБА_1 (далі за текстом - заявник, громадянин), у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про: 1) визнання протиправною бездіяльності з приводу ненарахування та несплати компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням встановлених строків виплати пенсії за віком, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" № 2050-111 від 19.10.2000р. за період березень 2016р.-листопад 2019р.; 2) стягнення компенсації в порядку вимог Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" № 2050-111 від 19.10.2000р. у зв`язку з простроченням виплат пенсії за період березень 2016р.-листопад 2019р.; 3) зобов`язати подати звіт у порядку ст.382 КАС України.

Аргументуючи ці вимоги зазначив, що за 2016-2019 р.р. несвоєчасно одержав виплати за пенсією. Наголошував, що має місце затримка у виплаті пенсії, а вказана обставина зумовлює нарахування компенсації у порядку Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі за текстом - пенсійний орган, ГУ ПФУ), з поданим позовом не погодився.

Обґрунтовуючи заперечення роти позову зазначив, що підстав для нарахування позивачу компенсації втрати частини доходів за рахунок коштів Пенсійного фонду відсутні.

Відзив на позов надійшов до суду 14.05.2020 р.

За таких обставин, суд не вбачає перешкод у вирішенні спору по суті, адже учасниками справи у прийнятні поза розумним сумнівом строки були реалізовані права на подачу відповідних процесуальних документів.

Суд, вивчивши доводи позову і відзиву на позов, повно виконавши процесуальний обов`язок із збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, з`ясувавши обставини фактичної дійсності, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Установлені судом обставини спору полягають у наступному.

Заявник народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, пенсія якому призначена на загальних підставах у порядку Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", має правовий статусу внутрішньо переміщеної особи із реєстрацією на території м. Харкова.

Між заявником та ГУПФУ в Харківській області мав місце спір з приводу припинення виплат за пенсією.

Так, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 31.10.2019р. по справі №520/9917/19 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області було частково задоволено; визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 з березня 2016 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за період з березня 2016 року.

Вказане рішення набрало законної сили 03.12.2019р., у зв`язку з чим 23.12.2019р. за цим рішенням було видано виконавчий лист.

23.12.2019р. заявник звернувся до відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області з заявою про відкриття виконавчого провадження, за результатами розгляду якої державним виконавцем 26.12.2019р. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Заявником вказано, що державним виконавцем 02.03.2020р. винесено постанову про накладення штрафу на відповідача за невиконання рішення суду, що свідчить про невиконання судового рішення відповідачем.

10.03.2020р. у межах справи №520/9917/19 заявник, стверджуючи, що рішення суду протиправно не виконується, подав заяву про встановлення судового контролю в рамках виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.10.2019 року №520/9917/19, в якій просив суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.10.2019 року по справі №520/9917/19.

Ухвалою суду у встановленні судового контролю відмовлено.

При цьому, судом було установлено, що пенсія заявнику за період березень 2016р.-листопад 2019р. на виконання згаданого вище судового акту нарахована, але не виплачена.

10.04.2020р. заявник у черговий раз у межах справи №520/9917/19 подав заяву про встановлення судового контролю у порядку ст. 383 КАС України, стверджуючи, що рішення суду протиправно не виконується.

Ухвалою від 27.04.2020 р. у встановленні судового контролю було відмовлено.

Під час вирішення по суті названого процесуального документу судом було установлено, що доплату (тобто борг) за період з 01.03.2016р.-31.10.2019р. буде виплачено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 року №335.

В ухвалі також було зазначено, що питання компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період 01.03.2016р.-01.11.2019р. є новою вимогою та такою, що не пов`язана із виконанням суб`єктом владних повноважень рішення по справі №520/9917/19 і тому не може бути вирішено у межах цієї справи.

Не полишаючи спроб домогтися виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, заявник ініціював даний спір.

Перевіряючи відповідність закону діянь владного суб`єкта у спірних правовідносинах, суд зазначає, що до відносин, які склались на підставі установлених судом обставин, підлягають застосуванню наступні норми права.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

З 01.01.2004р. таким законом є, насамперед, Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який був прийнятий на зміну положенням Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Так, у силу положень ст. 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Суд зазначає, що раніше у спорах даної категорії керувався правовим висновком, згідно з яким нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Проте, у подальшому судом виявлено, що у постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2020р. по справі №520/12325/19 та у постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2020р. по справі №520/13178/19 указано, що нарахування та виплату суми пенсії закон ставить первинною подією щодо компенсації втрати частини пенсії, яка нараховується та виплачується, відповідно, після та за результатом нарахування та виплати основної суми пенсії, а тому вимоги про зобов`язання відповідача нарахування та виплати позивачу компенсації за несвоєчасну виплату пенсії у зв`язку з порушенням строків їх виплати є передчасними.

Оскільки рішення у спорах даної категорії за загальним правилом не підлягають касаційному перегляду Верховним Судом, то окружний адміністративний суд задля формування єдиної судової практики вважає за необхідне відкоригувати власні правові висновки до рівня відповідності із правовими висновками постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2020р. по справі №520/13178/19.

Так, ст. 3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" передбачено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

За правилом ст. 4 цього ж закону виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Згідно з ч.1 ст.7 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" відмова від виплати компенсації може бути оскаржена у судовому порядку.

Отже, нарахування та виплата суми пенсії поставлені законом первинною подією щодо компенсації втрати частини пенсії, яка нараховується та виплачується, відповідно, після та за результатом нарахування та виплати основної суми пенсії, а тому в даному випадку вимоги про зобов`язання відповідача нарахування та виплати позивачу компенсації за несвоєчасну виплату пенсії у зв`язку з порушенням строків їх виплати є передчасними (так як борг з виплати різниці у пенсії не погашений).

Оскільки у спірних правовідносинах відсутня подія проведення пенсійним органом платежу за нарахованою сумою пенсії, що зумовлює як відсутність періоду невиплати доходу, так і відсутність відмови пенсійного органу у виплаті компенсації втрати частини доходу, то позов належить відхилити.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст. 72-77, 90, 211 КАС України, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах не встановлено факту порушення прав позивача у галузі справи пенсійного забезпечення з боку позивача в частині компенсації громадянам втрати частини доходів.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007р. у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011р. у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010р. у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994р. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008р. у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Розподіл судових витрат по справі слід здійснити відповідно до ст.139 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, ст.ст. 241-243, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов - залишити без задоволення.

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення); набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України.

Суддя А.В. Сліденко