Справа № 160/2745/20
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2020-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2020 року Справа № 160/2745/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Юхно І. В.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Державного підприємства «Конструкторське бюро «Південне» ім. М.К. Янгеля» до Офісу великих платників податків Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення, -
11.03.2020 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Державного підприємства «Конструкторське бюро «Південне» ім. М.К. Янгеля» до Офісу великих платників податків Державної податкової служби, у якому позивач просить суд:
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач не погоджується з винесеним податковим повідомленням-рішенням, зазнаючи, що:
- всі податкові накладні були виписані на ім`я ДП «Конструкторське бюро «Південне» ім. М.К. Янгеля», тобто вони не надавались ДП «Конструкторське бюро «Південне» ім. М.К. Янгеля» покупцям та іншим отримувачам;
- відповідач в акті перевірки встановив, що розрахунки коригування до податкових накладних містять код поставки «09» та є такими, що складені на постачання для операцій, які звільненні від оподаткування податком на додану вартість;
- відповідачем невірно здійснено розрахунок суми штрафу за порушення термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, що є самостійною та безумовною підставою для визнання протиправним та скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення;
- розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних жодним чином не змінюють їх статус - постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування, а також не вносять до податкових накладних будь-яких змін, окрім виправлення помилок у розрахунках.
На думку позивача, оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним, у зв`язку з чим він звернувся до суду з даним позовом та просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.03.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито в адміністративній справі спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи та витребувано додаткові докази від відповідача у справі.
Про відкриття спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) сторони повідомленні відповідно до приписів Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), що підтверджується матеріалами справи.
10.04.2020 року від представника відповідача надійшов відзив на позов, у якому Офіс великих платників податків Державної податкової служби позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити в їх задоволенні, з огляду на таке:
- за висновком акту перевірки від 31.10.2019 року №103/28-10-50-06-14308304 встановлено порушення вимог п. 201.1 та п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України в частині порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних до 15 календарних днів із сумою в розмірі 7479362,35 грн.;
- для звільнення від відповідальності, передбаченої п. 120-1.1 ст. 120-1 Податкового кодексу України необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою;
- оскільки розрахунки коригування не виписані для зазначених операцій, то відповідно в акті перевірки зроблено висновок про порушення граничних термінів реєстрації розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.
10.04.2020 року відповідачем було надано до суду заяву про здійснення розгляду справи №160/2745/20 за правилами загального позовного провадження, у разі відмови у розгляду справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 року у задоволенні заяви відповідача про розгляд справи у відкритому судовому засіданні чи з викликом сторін у адміністративній справі за позовною заявою Державного підприємства «Конструкторське бюро «Південне» ім. М.К. Янгеля» до Офісу великих платників податків Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення,- відмовлено.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Головним державним ревізором - інспектором відділу податкового супроводження підприємств машинобудування та інших галузей Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДПС Крят Вікторією Василівною на підставі пункту 200.10 статті 200 розділу V Податкового кодексу, у порядку статті 76 глави 8 розділу II Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку з питання несвоєчасної реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в єдиному реєстрі податкових накладних по Державному підприємству «Конструкторське бюро «Південне» ім. М.К. Янгеля»
За результатами перевірки складено акт від 31.10.2019 року № 103/28-10-50-06- 14308304, згідно з висновками якого встановлено порушення позивачем п. 201.1 та п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України в частині порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних до 15 календарних днів із сумою ПДВ в розмірі 7479362,35 грн.
З аналізу скарги, поданої позивачем до Державної податкової служби України, судом встановлено, що позивач не погоджувався зі встановленими актом перевірки порушеннями граничних строків реєстрації розрахунків коригування від 31.12.2017 року №4, від 31.12.2018 року №№31, 32, 38, 25, 30, 26, 27, 33, 34, 36, 28, від 14.03.2019 року №№30/5, 31/5, від 31.12.2017 року №10, 7, від 30.09.2017 року №6, від 31.12.2017 року №№10, 7, від 30.09.2017 року №6, від 30.04.2017 року №8, від 31.12.2017 року №№13, 8, 15, 16, 6, 12, 11, 9, 5, 14. Стосовно податкових накладних, виданих ДП «Український науково-дослідний конструкторсько-технологічний інститут еластомерних матеріалів і виробів» №28/5 від 01.03.2019 року та ТОВ «Світлодіодні технології України» №29/5 від 13.03.2019 року ДП «КБ «Південне» не оскаржував порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, оскільки зазначені податкові накладні надавались контрагентам.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.
Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку-продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Так, пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів.
Системний аналіз ст. 201, п. 120-1.1 ст. 120-1 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) дає підстави для висновку про те, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.
Тобто, для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України, необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою).
З акту перевірки відомо, що порушення встановлені по реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування випливають з несвоєчасної реєстрації наступних податкових накладних/розрахунків коригування:
Стосовно розрахунків коригування які складені до зведених податкових накладних, суд зазначає наступне.
Як відомо з долучених до матеріалів справи копій податкових накладних, квитанцій в електронному вигляді у текстовому форматі та розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних № 10 від 31.12.2017р., № 7 від 31.12.2017р., № 6 від 30.09.2017р., № 13 від 31.12.2017р., № 8 від 30.04.2017р., № 8 від 31.12.2017р., № 15 від 31.12.2017р., № 16 від 31.12.2017р., № 6 від 31.12.2017р., № 12 від 31.12.2017р., № 11 від 31.12.2017р., № 9 від 31.12.2017р., № 5 від 31.12.2017р., № 14 від 31.12.2017р., № 4 від 31.12.2017р., № 34 від 31.12.2018р., № 33 від 31.12.2018р., № 28 від 31.12.2018р., № 38 від 31.12.2018р., № 30 від 31.12.2018р., № 27 від 31.12.2018р., № 26 від 31.12.2018р., № 32 від 31.12.2018р., № 31 від 31.12.2018р., № 25 від 31.12.2018р., № 36 від 31.12.2018р., податкові накладні були виписані на ім`я ДП «Конструкторське бюро «Південне» ім. М.К. Янгеля», тобто вони не надавались позивачем покупцям та іншим отримувачам.
Судом встановлено, що з копій податкових накладних, квитанцій в електронному вигляді у текстовому форматі та розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних, у податкових накладних, які були надані ДП «Конструкторське бюро «Південне» ім. М.К. Янгеля», а саме, у верхній лівій частині зазначено код поставки - 09 (постачання для операцій, які звільнені від оподаткування), в якості отримувача зазначене власне найменування ДП «Конструкторське бюро «Південне» ім. М.К. Янгеля» та проставлений умовний ІПН.
Судом проаналізовані розрахунки коригування, які були предметом камеральної перевірки: № 10 від 31.12.2017р., № 7 від 31.12.2017р., № 6 від 30.09.2017р., № 13 від 31.12.2017р., № 8 від 30.04.2017р., № 8 від 31.12.2017р., № 15 від 31.12.2017р., № 16 від 31.12.2017р., № 6 від 31.12.2017р., № 12 від 31.12.2017р., № 11 від 31.12.2017р., № 9 від 31.12.2017р., № 5 від 31.12.2017р., № 14 від 31.12.2017р., № 4 від 31.12.2017р., № 34 від 31.12.2018р., № 33 від 31.12.2018р., № 28 від 31.12.2018р., № 38 від 31.12.2018р., № 30 від 31.12.2018р., № 27 від 31.12.2018р., № 26 від 31.12.2018р., № 32 від 31.12.2018р., № 31 від 31.12.2018р., № 25 від 31.12.2018р., № 36 від 31.12.2018р. до податкових накладних, та встановлено, що вони містять код поставки «09» та є такими, що складені на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість
Офіс великих платників податків Державної податкової служби у акті від 31.10.2019р. № 103/28-10-50-06-14308304, на підставі якого було прийнято оспорюване податкове повідомлення-рішення, також встановив, що складені ДП «Конструкторське бюро «Південне» ім. М.К. Янгеля» розрахунки коригування № 10 від 31.12.2017р., № 7 від 31.12.2017р., № 6 від 30.09.2017р., № 13 від 31.12.2017р., № 8 від 30.04.2017р., № 8 від 31.12.2017р., № 15 від 31.12.2017р., № 16 від 31.12.2017р., № 6 від 31.12.2017р., № 12 від 31.12.2017р., № 11 від 31.12.2017р., № 9 від 31.12.2017р., № 5 від 31.12.2017р., № 14 від 31.12.2017р., № 4 від 31.12.2017р., № 34 від 31.12.2018р., № 33 від 31.12.2018р., № 28 від 31.12.2018р., № 38 від 31.12.2018р., № 30 від 31.12.2018р., № 27 від 31.12.2018р., № 26 від 31.12.2018р., № 32 від 31.12.2018р., № 31 від 31.12.2018р., № 25 від 31.12.2018р., № 36 від 31.12.2018р. до податкових накладних, містять код поставки «09» та є такими, що складені на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість.
Пунктом 120-1.1. ст. 120-1 ПК України передбачено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.
Пунктом 120.1-2 ст. 120-1 ПК України передбачено, що відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою), що зазначена у податковому повідомленні-рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено.
Отже, стаття 120-1 ПК України встановлює штрафні санкції для платників податків за порушення строків реєстрації податкових накладних (розрахунків коригування до податкових накладних). При цьому норми містять виключення для певних податкових накладних. Як випливає зі змісту позовної заяви та пояснень сторін спірним є питання щодо виключень, на які не поширюються норми по застосуванню штрафних санкцій.
Вищезазначені виключення для застосування штрафів, визначених статтею 120-1 ПК України, передбачають два варіанти граматичного тлумачення: на думку позивача штраф не застосовується в трьох окремих випадках: а) якщо податкові накладні не надаються покупцю; б) якщо податкові накладні складаються на операції, звільнені від оподаткування; в) якщо податкові накладні складаються на операції, які оподатковуються за нульовою ставкою; на думку відповідача штраф не застосовується в таких випадках (за дотримання двох умов одночасно): а) податкові накладні не надаються покупцю та складаються на операції, звільнені від оподаткування; б) податкові накладні не надаються покупцю та складаються на операції, які оподатковуються за нульовою ставкою.
Відповідно до п. 8 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 № 1307: "8. При складанні податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пунктах 10 - 15 цього Порядку, у верхній лівій частині таких накладних у графі "Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини" робиться помітка "X" та зазначається тип причини:
01 - Складена на суму збільшення компенсації вартості поставлених товарів/послуг (для податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пункті 13 цього Порядку);
02 - Складена на постачання неплатнику податку;
03 - Складена на постачання товарів/послуг у рахунок оплати праці фізичним особам, які перебувають у трудових відносинах із платником податку;
04 - Складена на постачання у межах балансу для невиробничого використання;
05 - Складена у зв`язку з ліквідацією основних засобів за самостійним рішенням платника податку;
06 - Складена у зв`язку з переведенням виробничих основних засобів до складу невиробничих;
07 - Складена на операції з вивезення товарів за межі митної території України;
08 - Складена на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість;
09 - Складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість;
10 - Складена з метою визначення при анулюванні реєстрації платника податку податкових зобов`язань за товарами/послугами, необоротними активами, суми податку за якими були включені до складу податкового кредиту та не були використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності;
11 - Складена за щоденними підсумками операцій;
12 - Складена на постачання неплатнику, в якій зазначається назва покупця (для податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пункті 10 цього Порядку);
13 - Складена у зв`язку з використанням виробничих або невиробничих засобів, інших товарів/послуг не в господарській діяльності;
14 - Складена отримувачем (покупцем) послуг від нерезидента;
15 - Складена на суму перевищення бази оподаткування, визначеної відповідно до статей 188 і 189 Податкового кодексу України, над фактичною ціною постачання.
В інших випадках у верхній лівій частині податкової накладної тип причини не зазначається (нулі, прочерки та інші знаки чи символи не проставляються)".
Згідно з нормами ПК України (ст. 195, ст. 211, п. 8 підрозділу 2 Перехідних положень) до операцій, що підлягають оподаткуванню ПДВ за нульовою ставкою, відносяться операції з: - вивезення товарів за межі митної території України: а) у митному режимі експорту; б) у митному режимі реекспорту, якщо товари поміщені у такий режим відповідно до пунктів 3 (щодо товарів у вигляді продуктів їх переробки) та 5 частини першої статті 86 Митного кодексу України; в) у митному режимі безмитної торгівлі; г) у митному режимі вільної митної зони; - постачання товарів: для заправки (дозаправки) або забезпечення морських та повітряних суден, космічних кораблів, космічних ракетних носіїв або супутників Землі, наземного військового транспорту чи іншого спеціального контингенту Збройних Сил України, що бере участь у миротворчих акціях за кордоном України, або в інших випадках, передбачених законодавством (у визначених ПКУ випадках), магазинами безмитної торгівлі, відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України; - постачання таких послуг: міжнародні перевезення пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом, послуги, що передбачають роботи з рухомим майном, попередньо ввезеним на митну територію України для виконання таких робіт та вивезеним за межі митної території України платником, що виконував такі роботи, або отримувачем-нерезидентом, послуги з обслуговування повітряних суден, що виконують міжнародні рейси; - У разі якщо операції з постачання товарів звільнено від оподаткування на митній території України відповідно до положення цього розділу, до операцій з експорту таких товарів застосовується нульова ставка; - На період виконання робіт з підготовки до зняття і зняття енергоблоків Чорнобильської АЕС з експлуатації та перетворення об`єкта "Укриття" на екологічно безпечну систему, які виконуються за рахунок коштів міжнародної технічної допомоги, що надається на безоплатній та безповоротній основі, або за рахунок коштів, які передбачаються в Державному бюджеті України …: оподатковуються за нульовою ставкою операції з постачання товарів (сировини, матеріалів, устаткування та обладнання), виконання робіт та постачання послуг на митній території України, що здійснюються в рамках міжнародної технічної допомоги; - На період до 1 січня 2020 року за нульовою ставкою оподатковується податком на додану вартість постачання товарів (крім підакцизних товарів) та послуг (крім послуг, що надаються під час проведення лотерей і розважальних ігор та послуг з постачання товарів, отриманих у межах договорів комісії (консигнації), поруки, доручення, довірчого управління, інших цивільно-правових договорів, що уповноважують такого платника податку (далі - комісіонера) здійснювати постачання товарів від імені та за дорученням іншої особи (далі - комітента) без передання права власності на такі товари), що безпосередньо виготовляються підприємствами та організаціями громадських організацій інвалідів, які засновані громадськими організаціями інвалідів і є їх власністю.
Таким чином, всі податкові накладні, які звільнені від оподаткування ПДВ, не видаються покупцю. Податкові накладні, які складені на операції, що оподатковуються ПДВ за нульовою ставкою, можуть бути як такими, що надаються покупцю, та такими, що не надаються покупцю.
Механізм застосування штрафу за статтею 120-1 ПК України передбачає наявність бази для його нарахування - сума ПДВ, зазначена в податковій накладній - яка помножується на вказаний в нормі відсоток.
Спірні податкові накладні не підлягали наданню отримувачу (покупцю), а тому жоден з контрагентів позивача не зазнав і не міг зазнати шкоди через невключення сум ПДВ до податкового кредиту.
Суд зауважує, що система електронного адміністрування ПДВ, запроваджена в 2015 році як механізм запобігання зловживань шляхом незаконного відшкодування ПДВ з бюджету, не внесла кардинальних змін в загальні принципи стягування ПДВ, затверджені ПК України. Норми Кодексу, що визначають коло платників ПДВ, об`єкт оподаткування, принципи формування податкових зобов`язань та податкового кредиту, залишилися незмінними.
Штраф запроваджувався з метою захисту бюджету та платників податків від зловживань та недобросовісних дій їх контрагентів, зокрема, мав дисциплінувати постачальника своєчасно реєструвати податкові накладні, щоб покупець мав законне право відобразити податковий кредит. При відсутності реєстрації (несвоєчасній реєстрації) податкових накладних, які не надаються покупцю державний бюджет жодним чином не зазнає негативних наслідків, оскільки згідно п. 201.10 ПК України відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів (послуг) податкових накладних в ЄРПН не звільняє продавця від обов`язку включення суми ПДВ, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період, тобто не відбувається впливу на податковий облік платника податку чи його контрагентів, отже накладення штрафу за відсутність реєстрації (несвоєчасну реєстрацію) податкових накладних, які не надаються покупцю, зі стимулюючої функції перетворюється на каральну, оскільки за наведених обставин вбачається очевидним, що мету дисциплінувати постачальників - платників ПДВ не можна досягнути щодо податкових накладних, які не надаються покупцю.
Отже, системний аналіз правовідносин у цій справі свідчить про невідповідність дійсному змісту ст. 120-1 ПК України варіанта тлумачення спірної норми відповідачем.
Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного в постанові по справі №816/1488/17 від 04 вересня 2018 року, для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою).
З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити, що відповідач як суб`єкт владних повноважень досліджуючи під час проведення камеральної перевірки податкові накладні/розрахунки коригування мав перевірити їх на дотримання вимог Порядку №1307. В даному випадку, визначальною була обставина помилкового зазначення позивачем ставки оподаткування. При цьому в решті податкові накладні/розрахунки коригування заповнені з дотриманням вимог пункту 11 Порядку № 1307, тобто вони не підлягали наданню отримувачу (покупцю), що виключає відповідальність, передбачену пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України.
Наведене, на переконання суду, виключає можливість застосування штрафних санкцій до платника податків по розрахункам коригування № 10 від 31.12.2017р., № 7 від 31.12.2017р., № 6 від 30.09.2017р., № 13 від 31.12.2017р., № 8 від 30.04.2017р., № 8 від 31.12.2017р., № 15 від 31.12.2017р., № 16 від 31.12.2017р., № 6 від 31.12.2017р., № 12 від 31.12.2017р., № 11 від 31.12.2017р., № 9 від 31.12.2017р., № 5 від 31.12.2017р., № 14 від 31.12.2017р., № 4 від 31.12.2017р., № 34 від 31.12.2018р., № 33 від 31.12.2018р., № 28 від 31.12.2018р., № 38 від 31.12.2018р., № 30 від 31.12.2018р., № 27 від 31.12.2018р., № 26 від 31.12.2018р., № 32 від 31.12.2018р., № 31 від 31.12.2018р., № 25 від 31.12.2018р., № 36 від 31.12.2018р.
Отже, суд приходить до висновку, що включення сум штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію розрахунків коригування № 10 від 31.12.2017р., № 7 від 31.12.2017р., № 6 від 30.09.2017р., № 13 від 31.12.2017р., № 8 від 30.04.2017р., № 8 від 31.12.2017р., № 15 від 31.12.2017р., № 16 від 31.12.2017р., № 6 від 31.12.2017р., № 12 від 31.12.2017р., № 11 від 31.12.2017р., № 9 від 31.12.2017р., № 5 від 31.12.2017р., № 14 від 31.12.2017р., № 4 від 31.12.2017р., № 34 від 31.12.2018р., № 33 від 31.12.2018р., № 28 від 31.12.2018р., № 38 від 31.12.2018р., № 30 від 31.12.2018р., № 27 від 31.12.2018р., № 26 від 31.12.2018р., № 32 від 31.12.2018р., № 31 від 31.12.2018р., № 25 від 31.12.2018р., № 36 від 31.12.2018р., до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, є протиправним та таким, що не ґрунтується на зазначених нормам податкового законодавства, відтак, податкове повідомлення-рішення в цій частині підлягає скасуванню.
Судом проаналізовані вказані податкові накладні та встановлено, що суми податку на додану вартість, на які вони виписані, відображені в Розділі А рядку V «Усього обсяги постачання за основною ставкою (код ставки 20)», а рядки VІІІ «Усього обсяги постачання на митній території України за ставкою 0% (код ставки 901)» та ІХ «Усього обсяги операцій, звільнених від оподаткування (код ставки 903)» цього розділу не заповнені.
Таким чином, у справі, що розглядається, податкові накладні, які зареєстровані позивачем з порушенням граничного строку, встановленого п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, містять код ставки «20», що свідчить про те, що податкові накладні та розрахунок коригування складені на постачання товарів/послуг для операцій, які оподатковуються податком на додану вартість.
За таких обставин, слід дійти висновку про правомірність застосування контролюючим органом до позивача штрафних санкцій на підставі пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України.
Розраховуючи суму штрафної санкції за несвоєчасну реєстрацію вказаних податкових накладних, судом встановлено, що №28/5 від 01.03.2019 року виписана на загальну суму 1500 грн., сума ПДВ 250 грн., податкова накладна № 25/5 від 01.03.2019 виписана на загальну суму 1500 грн., сума ПДВ 250 грн.
Таким чином, загальна сума ПДВ за своєчасно не зареєстрованими податковими накладними складає 500 грн., з якої підлягає розрахунок штрафної санкції у розмірі 10 відсотків суми податку на додану вартість, у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів.
З огляду на викладене, під час розгляду справи не підтверджені висновки, викладені в акті перевірки, стосовно нарахування позивачу оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням суми штрафних санкції у розмірі 747 886,25 грн.
Стосовно тверджень представника позивача про невірний розрахунок суми штрафної санкції, суд зазначає, що у зв`язку зі встановленим судом фактом відсутності у відповідача правових підстав для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення в частині невірно проведеного, на думку позивача розрахунку, розрахунок штрафної санкції не підлягає розгляду судом, як такий, що не мав проводитись взагалі, у зв`язку з відсутністю порушень податкового законодавства позивачем в цій частині.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
На підставі ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати розподіляються пропорційно до задоволених вимог позивача.
Керуючись статтями 9, 73-77, 139, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Відповідно до статті 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно з частиною 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
На підставі положень статті 297 КАС України апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.
Суддя І.В. Юхно