Справа № 300/839/20
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2020-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"19" травня 2020 р. Справа № 300/839/20

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Микитюк Р.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Вигодської селищної ради про визнання бездіяльності протиправною,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач, ОСОБА_1 ), 15.04.2020 звернувся до суду з адміністративним позовом до Вигодської селищної ради (надалі по тексту також - відповідач) про визнання бездіяльності протиправною.

Підставою звернення ОСОБА_1 із вказаним позовом є визнання протиправною бездіяльність Вигодської селищної ради, щодо надання недостовірної інформації згідно Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.04.2020, відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до частини 13 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також - КАС України) суд після відкриття провадження у справі, серед іншого, наділений повноваженнями з`ясовувати, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161 цього Кодексу.

З`ясовуючи, після відкриття провадження у справі, відповідність адміністративного позову вимогам, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, суд зазначає, що станом на 19.05.2020 в провадженні і на розгляді у судді Микитюка Р.В. перебуває одна адміністративна справа (№300/839/20) і одні матеріали позовної заяви (№300/968/20) за зверненням ОСОБА_1 з вирішення спору у подібних відносинах.

У всіх вказаних двох випадках ОСОБА_1 , звертаючись до суду за захистом права на доступ до публічної інформації, вказував на наявність у нього відповідно до пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" права на звільнення від сплати судового збору. У зв`язку із вказаним за однією позовною заявою судом відкрито провадження (№300/839/20) із застосуванням положень коментованого Закону, без сплати ОСОБА_1 судового збору.

Втім, у зв`язку із встановленням судом правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 06.05.2020, 13.04.2020 і 09.10.2019 щодо особливостей застосування пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", ухвалою судді Микитюка Р.В. по матеріалах позовної заяви ОСОБА_1 (№300/968/20) 18.05.2020 постановлено ухвалу про залишення без руху адміністративного позову.

Для забезпечення єдиного правового підходу судді Микитюка Р.В. у відношенні до всіх матеріалів і адміністративних справ, які перебувають у провадженні і на розгляді, та забезпечення власної послідовності судді щодо застосування норм матеріального і процесуального права, суд у даній справі виходить із наступних підстав та мотивів.

За змістом частини 3 статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судові витрати за приписами частин 1 та 2 статті 132 КАС України складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно частини 1 статті 1 Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року за №3674-VI (надалі по тексту також - Закон №3674-VI) судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору (частини 8 статті 160 КАС України).

Як слідує із змісту позовної заяви у провадженні №300/839/20 ОСОБА_1 вказав про звільнення його від сплати судового збору, ''як учасника АТО'', на підтвердження чого долучив копію посвідчення серії НОМЕР_1 від 21.12.2017, згідно з яким він має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - ''учасників бойових дій''.

Статтею 5 Закону України "Про судовий збір" встановлюються пільги щодо сплати судового збору.

Так, відповідно до пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Дана стаття встановлює пільги щодо сплати судового збору, в тому числі і для певних категорій фізичних осіб.

Зокрема, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях згідно пунктів 8, 9, 10 звільняються: особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи; особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю; позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. При цьому, законодавцем не визначено конкретного переліку категорій справ чи спорів для цих осіб.

Натомість згідно пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняється окремо визначена категорія осіб - ''учасники бойових дій'', постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України виключно у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Окрім цього, як вбачається з конструкції пунктів частини 1 статті 5 Закону, законодавець передбачив пільги по сплаті судового збору як для невизначеного кола осіб в певних категоріях спорів (пункти 1, 2, 3, 4, 5, 6, 14, 16), так і для спеціальних суб`єктів у встановлених випадках.

Наведене та те, що пункт 13 за своїм змістом суттєво відрізняється від пунктів 8, 9, 10 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", зумовлює необхідність системного тлумачення даного пункту судом в своїй правозастосовчій діяльності. Сутність системного тлумачення полягає у встановленні та дослідженні за допомогою прийомів і правил, розроблених юридичною наукою на підставі вчення про системність права, правових зв`язків норми права, що тлумачиться, з іншими правовими нормами, особливо тими, які регулюють однакові або однорідні суспільні відносини. Найбільш поширеними способами тлумачення є філологічне (граматичне, мовне) тлумачення закону, яке полягає у виясненні змісту його положень з допомогою правил філології і досягнень філологічної науки, а також логічне, полягає в застосуванні логічних прийомів, законів формальної логіки.

За загальним правилом, всі судові справи безпосередньо пов`язані з порушенням прав осіб, які звертаються до суду, оскільки завданням судового захисту є поновлення порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

За таких обставин, враховуючи вищезгадану відмінність пунктів частини 1 статті 5 Закону, встановлення Законом конкретного переліку спеціальних суб`єктів, на переконання суду, наведене в нормативно-правовому акті формулювання "у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав" безпосередньо пов`язує пільги щодо сплати судового збору саме зі статусом особи, яка звертається до суду.

Отже, Законом №3674-VI звільнення від сплати судового збору осіб, які мають такий статус, обмежено справами, пов`язаними з порушенням їхніх прав. Тобто встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення до адміністративного суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюються на подання позовних заяв до суду із вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року №3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Учасниками бойових дій визнаються, зокрема, військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів (пункт 19 частина 1 статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту").

У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Серед них немає права на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору з вимогами, подібними до тих, з якими ОСОБА_1 звернувся у цій справі.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.10.2019 у справі №9901/311/19 в провадженні №11-795заі19 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/85412901) та в ухвалах Великої Палати Верховного Суду від 13.04.2020 і 06.05.2020 справі №9901/70/20 в провадженні №11-128заі20 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/88739880; http://reyestr.court.gov.ua/Review/89180574).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242 КАС України).

Таким чином з системного аналізу та структури положень Закону України "Про судовий збір" слідує, що учасник бойових дій звільняється від сплати судового збору виключно при зверненні до суду за захистом своїх прав саме як учасника бойових дій. Однак заявлені позивачем позовні вимоги пов`язані з порушенням його прав, не як учасника бойових дій, а при реалізації права на доступ до публічної інформації.

Тобто в даному випадку правових підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору немає.

Відповідно до частини 1 статті 4 коментованого Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставка судового збору за подання фізичною особою до суду адміністративного позову немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір").

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", який вступив в дію з 01.01.2020, встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб в розрахунку на місяць з 1 січня 2020 року складає 2 102,00 гривень.

Із змісту позовних вимог слідує, що позивач просить визнати протиправною бездіяльність Вигодської селищної ради щодо надання недостовірної інформації.

Вказана позовна вимога є однією вимогою немайнового характеру.

Враховуючи положення пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" позивач повинен сплатити судовий збір за подання адміністративного позову в розмірі 840,80 гривень.

Як свідчать матеріали позовної заяви позивач не надав суду документ про сплату судового збору в розмірі 840,80 гривень.

Таким чином, суд вважає за необхідне, для забезпечення рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, запобігаючи всім формам дискримінації та пропорційності щодо розгляду даної категорії справ, дану позовну заяву ОСОБА_1 до Вигодської селищної ради про визнання бездіяльністі протиправною, залишити без руху.

Відповідно до частини 13 статті 171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

У зв`язку із вищевикладеним, позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк, достатній для усунення вищевказаних недоліків шляхом надання квитанції про належну сплату судового збору.

На підставі наведеного, керуючись статтями 161, 171, частинами 1, 2 статті 169, частинами 13-15 статті 171 та статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Вигодської селищної ради про визнання бездіяльності протиправною - залишити без руху.

Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня вручення цієї ухвали суду для усунення вказаних в описовій частині ухвали недоліків шляхом подання документа про сплату судового збору в розмірі 840,80 гривень та роз`яснити, що в разі не усунення недоліків у вище зазначений строк позовна заява буде залишена без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя Микитюк Р.В.