Справа № 160/1376/20
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2020-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2020 року Справа № 160/1376/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання відмов протиправними та наказів недійсними, зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 з урахуванням уточненого адміністративного позову звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області, в якій просила суд:
- визнати протиправною відмову у вигляді наказу від 21.10.2019 року № 4-2966/15-19-ст ГУДержгеокадастру у Дніпропетровській області про відмову у наданні дозволу на розроблення (проекту) документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2, 000 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту, яка знаходиться на території Світлогірської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області із земель державної власності у межах норм безоплатної приватизації, та визнати наказ недійсним, а клопотання та додані до нього матеріали від 16.09.2019 року вх. № С-3819/0/21-19 такими, що підлягали задоволенню у вигляді надання дозволу на розроблення (проекту) документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2, 000 га;
- визнати протиправною відмову у вигляді наказу від 13.12.2019 року № 4-4756/1519-сг ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області про відмову у наданні дозволу на розроблення (проекту) документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2, 000 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту, яка знаходиться на території Світлогірської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області із земель державної власності у межах норм безоплатної приватизації, визнати наказ недійсним, а клопотання та додані до нього матеріали від 15.11.2019 року вх. № С-3819/0/21-19 такими, що підлягали задоволенню у вигляді надання дозволу на розроблення (проекту) документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2, 000 га;
- зобов`язати ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області надати дозвіл на розроблення (проекту) документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2, 000 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту, яка знаходиться на території Світлогірської сільської ради, Криничанського району, Дніпропетровської області із земель державної власності у межах норм безоплатної приватизації.
Означені позовні вимоги вмотивовані тим, що прийняті ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області рішення у вигляді наказу від 21.10.2019 року № 4-2966/15-19-ст, від 13.12.2019 року № 4-4756/1519-сг щодо відмови у наданні такого дозволу є безпідставними та такими, що суперечать чинному законодавству та підлягали задоволенню у вигляді надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2, 000 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту, яка знаходиться на території Світлогірської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області із земель державної власності у межах норм безоплатної приватизації.
23.03.2020 року засобами електронного зв`язку на електронну адресу суду та до канцелярії суду ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог. В обґрунтування своєї правової позиції відповідач зазначив, що позивач звернулася 16.09.2019 до ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області з клопотанням від 13.09.2019 (зареєстрованого в Головному управління за вх. № С-3819/0/21-19) про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту, яка знаходиться на території Світлогірської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області із земель державної власності у межах норм безоплатної приватизації. До клопотання позивачем додавалися: копія паспорту заявника, копія ідентифікаційного коду заявника, графічні матеріали, копія довідки відділу у Криничанському районі від 10.09.2019 № 97-4-0.29-964/166-19 з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 21.10.2019 № 4-2966/15-19-ст «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» було відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Світлогірської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, орієнтовний розмір земельної ділянки - 2,0000 га, із цільовим призначенням (01.03) - для ведення особистого селянського господарства, з таких підстав: невідповідність вимогам ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України. Місце розташування земельної ділянки, на яку ОСОБА_1 бажає отримати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 2,0000 га з метою передачі у власність для ведення особистого селянського господарства, не відповідає вимогам ст. 45 Закону України «Про землеустрій», що узгоджується з наведеним переліком підстав в ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України стосовно невідповідності обраного місця розташування об`єкта вимогам законів. Відповідність лише виду цільового призначення бажаної земельної ділянки категорії земель не надає право отримувати такі земельні ділянки у власність в будь-якій частині без врахування підтвердження відповідності місця розташування запитуваної земельної ділянки вищезазначеним документам, на підставі схеми землеустрою і техніко-економічні обґрунтування використання та охорони земель району, що розробляються за рішенням районної ради.
21.04.2020 року засобами електронного зв`язку на електронну адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області надійшло заперечення щодо відповіді на відзив на позовну заяву, в якому відповідач послався на те, що місце розташування земельної ділянки, на яку ОСОБА_1 бажає отримати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 2,0000 га з метою передачі у власність для ведення особистого селянського господарства, не відповідає вимогам ст. 45 Закону України «Про землеустрій», що узгоджується з наведеним переліком підстав в ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України стосовно невідповідності обраного місця розташування об`єкта вимогам законів. Отже, законодавець наділив саме позивача зазначати бажане місце розташування, яке узгоджується з вимогами законів, техніко-економічним обґрунтуванням використання та охорони земель адміністративно-територіальної одиниці тощо. Позивач не правомірно вказує, що посилання Головного управління на свій наказ від 04.11.2019 № 4-3373/15-19-сг йде у супереч ст. 135 та ст. 136 Земельного кодексу України, адже заборону відчуження земельних ділянок, включених до переліку відповідних земельних ділянок, які виставлені на земельні торги передбачено законодавством.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.02.2020 року зазначена вище справа розподілена та 05.02.2020 року передана судді Пруднику С.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.02.2020 року вказану позовну заяву було залишено без руху через невідповідність вимогам ст. ст. 160, 161 КАС України.
У встановлений ухвалою суду від 10.02.2020 року строк позивач усунув недоліки адміністративного позову.
21.02.2020 року суддя Прудник С.В. перебував у щорічній відпустці.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.02.2020 року прийнято до свого провадження означену позовну заяву та відкрито провадження у даній справі, призначити справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
У період з 03.03.2020 року по 04.03.2020 року суддя Прудник С.В. перебував у щорічній відпустці, а в період з 05.03.2020 року по 19.03.2020 року суддя перебував на лікарняному.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити з огляду на наступне.
Клопотання та додані до нього матеріали були направлені засобами поштового зв`язку позивачем, та отримані відповідачем 16.09.2019 року вх. № С-3819/0/21-19.
21.10.2019 року ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області було надано відповідь у вигляді Наказу від 21.10.2019 року № 4-2966/15-19-а, в якому позивачу було відмовлено у наданні дозволу на розроблення (проекту) документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2, 000 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту, яка знаходиться на території Світлогірської сільської ради, Криничанського району, Дніпропетровської області із земель державної власності у межах норм безоплатної приватизації. Свою відмову відповідач аргументував посиланням на приписи ч.7 ст. 118 Земельного кодексу України через відсутність наданих позивачем на розгляд матеріалах підтвердження відповідності місця розташування запитуваної земельної ділянки.
Наказом ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 04.11.2019 року №4-3373/15-19-СГ «Про включення земельної ділянки у перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності права оренди на які пропонуються до продажу на земельних торгах окремими лотами» включено земельну ділянку у перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав оренди на них на земельних торгах, розташовану на території Світлогірської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, орієнтовною площею 8,000 га.
Однак, наказом від 13.12.2019 року №4-4756/1519-сг ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» відповідно до ст. ст. 151, 118, 122, 134, 136 Земельного кодексу України, керуючись чинним земельним законодавством України, положенням про Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, затвердженим наказом Держгеокадастру від 17.11.2016 року № 308 (в новій редакції згідно з наказом Держгеокадастру від 12.11.2019 року № 285) відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої па території Світлогірської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 2,0000 га. із цільовим призначенням (01.03)-для ведення особистого селянського господарства, через те, що запитувана земельна ділянка, яка зазначена на доданих графічних матеріалах, є частиною масиву, який запропонований відділом у Криннчанському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області до включення до переліку земельних ділянок, права оренди на які виставляються на земельні торги.
Вважаючи такі відмови безпідставними та протиправними, позивач звернулася до суду із даною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. "а" ч.3 ст. 22 Земельного кодексу України від 25.10.2001 №2768-ІІІ (далі - Земельний кодекс України) землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.
За приписами частини 4 статті 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.
Органом, уповноваженим державою здійснювати дані функції виступає Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, яке є територіальним органом центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин - Держгеокадастру України.
Статтею 116 Земельного кодексу України визначено підстави набуття права власності на земельні ділянки державної та комунальної власності. Частиною З цієї статті встановлено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом Украьни. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених Земельним кодексом України, провадиться один раз по кожному виду використання.
Відповідно до ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).
Згідно із ст. 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах:
а) для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району;
б) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара;
в) для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара;
г) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара;
ґ) для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара;
д) для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара.
Розмір земельних ділянок, що передаються безоплатно громадянину для ведення особистого селянського господарства, може бути збільшено у разі отримання в натурі (на місцевості) земельної частки (паю).
Розмір земельної ділянки, що передається безоплатно громадянину у власність у зв`язку з набуттям ним права власності на жилий будинок, не може бути меншим, ніж максимальний розмір земельної ділянки відповідного цільового призначення, встановлений частиною першою цієї статті (крім випадків, якщо розмір земельної ділянки, на якій розташований будинок, є меншим).
Частиною шостою статті 118 Земельного кодексу України визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У такому клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Як вже зазначалось вище, що позивач уперше, тобто 16.09.2019 звернулась до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області з клопотанням від 13.09.2019 (зареєстрованого в Головному управління за вх. № С-3819/0/21-19) про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту, яка знаходиться на території Світлогірської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області із земель державної власності у межах норм безоплатної приватизації.
До клопотання позивачем додавалися: копія паспорту заявника, копія ідентифікаційного коду заявника, графічні матеріали, копія довідки відділу у Криничанському районі від 10.09.2019 № 97-4-0.29-964/166-19 з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями.
Наказом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 21.10.2019 № 4-2966/15-19-ст «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» було відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Світлогірської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, орієнтовний розмір земельної ділянки - 2,0000 га, із цільовим призначенням (01.03) - для ведення особистого селянського господарства, з таких підстав: невідповідність вимогам ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України.
Відповідно до частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу, може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Системний аналіз наведених правових норм дає підстави зробити висновок, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 Земельного кодексу України.
З огляду на наведене вище, місце розташування земельної ділянки, на яку ОСОБА_1 бажала отримати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 2,000 га з метою передачі у власність для ведення особистого селянського господарства, не відповідає вимогам ст. 45 Закону України «Про землеустрій», що узгоджується з наведеним переліком підстав в ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України стосовно невідповідності обраного місця розташування об`єкта вимогам законів.
Відповідність лише виду цільового призначення бажаної земельної ділянки категорії земель не надає право отримувати такі земельні ділянки у власність в будь-якій частині без врахування підтвердження відповідності місця розташування запитуваної земельної ділянки вищезазначеним документам, на підставі схеми землеустрою і техніко-економічні обґрунтування використання та охорони земель району, що розробляються за рішенням районної ради.
Отже, приймаючи наказ від 21.10.2019 № 4-2966/15-19-ст «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб визначених законодавством України.
Досліджуючи правомірність прийняття наказу від 13.12.2019 року №4-4756/1519-сг суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЗК України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Частиною другою вказаної статті передбачено перелік земельних ділянок, які не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах).
Статтею 136 ЗК України визначено порядок добору земельних ділянок державної чи комунальної власності та підготовка лотів для продажу на земельних торгах.
Організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами. Забороняється вносити до зазначеного переліку призначені під забудову земельні ділянки без урахування у випадках, передбачених законом, результатів громадського обговорення.
У переліку зазначаються місце розташування (адреса) земельної ділянки, її цільове призначення (функціональне використання), площа, кадастровий номер, умови продажу.
Добір земельних ділянок державної чи комунальної власності, у тому числі разом з розташованими на них об`єктами нерухомого майна (будівлями, спорудами) державної чи комунальної власності, які або права на які виставляються на земельні торги, здійснюється з урахуванням затверджених містобудівної документації та документації із землеустрою, а також маркетингових досліджень, інвестиційної привабливості, звернень громадян та юридичних осіб щодо намірів забудови.
При цьому частиною третьою статті 136 ЗК України встановлено, що земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.
Аналіз приписів статті 136 ЗК України свідчить про те, що віднесення земельної ділянки до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах є підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки.
Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постановах від 23.01.2020 у справі №620/1058/19, від 08.11.2019 у справі №420/914/19.
Як вже було встановлено судом, наказом від 13.12.2019 року №4-4756/1519-сг ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» відповідно до ст. ст. 151, 118, 122, 134, 136 Земельного кодексу України, керуючись чинним земельним законодавством України, положенням про Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, затвердженим наказом Держгеокадастру від 17.11.2016 року № 308 (в новій редакції згідно з наказом Держгеокадастру від 12.11.2019 року № 285) відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої па території Світлогірської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 2,0000 га. із цільовим призначенням (01.03)-для ведення особистого селянського господарства, через те, що запитувана земельна ділянка, яка зазначена на доданих графічних матеріалах, є частиною масиву, який запропонований відділом у Криннчанському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області до включення до переліку земельних ділянок, права оренди на які виставляються на земельні торги.
Таким чином, суд встановив, що земельна ділянка, на яку претендує позивач, перебуває в масиві, який включено до переліку земельних ділянок, право оренди яких виставляється на торгах у формі аукціону.
Оскільки як на момент розгляду клопотання ОСОБА_1 від 13.11.2019 (вх. С-3819/1/21-19 від 15.11.2019), так і на момент прийняття Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області наказу від 13.12.2019 № 4-4756/1519-сг спірна земельна ділянка наказом відповідача від 04.11.2019 №4-3373/15-19-СГ вже була включена до переліку земельних ділянок, права на які виставляються на земельні торги у формі аукціону, то в силу приписів частини третьої статті 136 Земельного кодексу України дана обставина правомірно була використана відповідачем в якості підстави для відмови у наданні заявнику дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Відтак наказ Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від від 13.12.2019 року №4-4756/1519-сг суд визнає законним та обґрунтованим.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За таких обставин, системно проаналізувавши приписи законодавства України, надавши оцінку з урахуванням усіх доказів у справі в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.
Враховуючи відмову у задоволені позовних вимог, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання відмов протиправними та наказів недійсними, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С. В. Прудник