Справа № 243/2762/20
Суддя: Ільяшевич О. В.
Дата ухвалення: 2020-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/243/49/2020
Справа № 243/2762/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2020 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Ільяшевич О. В.,

за участю

секретаря судового засідання Гакала Д. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2, м. Слов`янськ, Донецької області) в порядку спрощеного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора шостої роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Пісарєва Андрія Андрійовича про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

25 березня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до інспектора шостої роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Пісарєва А. А. про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕАК № 2272647 від 20 березня 2020 року в справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування поданого позову позивач посилається на те, що 20 березня 2020 року посадовою особою, інспектором 1 батальйону 6 роти УПП в Харківській області, лейтенантом поліції Писарєвим А. А. стосовно позивача було винесено постанову серія ЕАК № 2272647 в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП за перевищення швидкості руху в житлових і пішохідних зонах на 59 км/год., чим порушено п.12.5. ПДР, та було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розміром 510,00 грн. В постанові вказується, що позивач рухався із швидкістю 109 км/год. і перевищив швидкість на 59 км/год.. Із зазначеною постановою позивач не погоджується, оскільки вона винесена з порушенням норм права, є незаконною, у зв`язку з чим підлягає скасуванню. Так вимірювання швидкості руху інспектор здійснював за допомогою лазерного вимірювача швидкості автотранспортних засобів LТІ 20/20 ТruСАМ серійний номер №ТС000755, який виключений з Державного реєстру на підставі наказу МинЕРіТ України № 1362 від 02 листопада 2015 року. Інших доказів вчинення позивачем правопорушення інспектором представлені не були.За таких умов вважає, що в його діях немає складу правопорушення, в якому його визнано винним зазначеною постановою. Просив суд визнати незаконною та скасувати постанову серії ЕАК № 2272647 від 20 березня 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

12 травня 2020 року відповідачем подано до суду клопотання про залишення позову без руху у зв`язку із несплатою позивачем судового збору. Відзиву по суті спору не подано.

В ході розгляду справи судом було розв`язано заяви та клопотання сторін та прийнято процесуальні рішення.

Ухвалою суду від 30 березня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

Ухвалою суду від 15 квітня 2020 року у справі відкрите провадження за правилами спрощеного позовного провадження та адміністративну справу призначено до розгляду, зобов`язано відповідача представити в судове засідання для огляду: оскаржуване рішення постанову про накладення адміністративного стягнення, серія: ЕАК № 2272647 від 20 березня 2020 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 3 ст. 122 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 510,00 грн., та її завірену копію для долучення до матеріалів справи; відеозапис правопорушення зафіксованого в постанові про накладення адміністративного стягнення, серія: ЕАК № 2272647 від 20 березня 2020 року, якщо такий здійснювався; всі матеріали, на підставі яких винесено оскаржуване рішення та їх завірені копії для долучення до матеріалів справи, відповідачу надано строк для подання відзиву на позов.

Від позивача 12 травня 2020 надійшла заява про можливість розглядати справу за його відсутності без проведення фіксації засідання технічними засобами. Проти ухвалення рішення за його відсутності позивач також не заперечував.

Відповідач інспектор 6-ї роти № 1 батальйону УПП в Харківській області лейтенант поліції Пісарєв А. А. у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, у встановленому законом порядку, про що свідчать електронні повідомлення, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд встановив такі обставини та відповідні ним докази.

В постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серія: ЕАК № 2272647, складеній інспектором 6-ї роти № 1 батальйону УПП в Харківській області лейтенантом поліції Пісарєвим А. А., зазначено, що 20 березня 2020 року, о 11 год. 57 хв., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом LANOS, державний номерний знак НОМЕР_1 , в селищі Травневе Харківської області зі швидкістю 109 км/год., чим перевищив встановлену швидкість руху в населеному пункті на 59 км/год.. В постанові також вказується, що ОСОБА_1 порушив п. 12.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 №1306 (далі - ПДР). Зазначено, що швидкість вимірювалась приладом TruCAM ТС000755. В постанові зазначено, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, за яке передбачена адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 122 КУпАП. На позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. 00 коп..

Надаючи правову оцінку правовідносинам, які виникли між сторонами, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 279 КУпАП, яка передбачає розгляд справи про адміністративне правопорушення , розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

За правилами ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до п. 5 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно з п. 9-10 розділу III Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

КУпАП становить сукупність як матеріальних норм права за якими встановлено зміст адміністративних правопорушень та відповідальність за їх вчинення, так і процесуальних норм права які передбачають порядок розгляду справ про притягнення до адміністративної відповідальності.

При розв`язанні спору у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, суд, зокрема, перевіряє чи прийняті такі рішення із дотриманням порядку розгляду справи, передбаченого процесуальними нормами КУпАП.

Суд зауважує, що статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В даному випадку відповідач, відповідно до статті 251 КУпАП, на підтвердження винності позивача у вчиненні правопорушення, дотримання його прав при розгляді справи про адміністративне правопорушення, та процедури її розгляду, мав би надати, що найменш, відеозапис вчинення правопорушення, та/або розгляду справи, та/або винесення постанови.

Втім, відповідачем суду не наданий ні відзив, ні відеозапис, ні представлено жодних інших доказів на спростування тверджень позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушення чи правомірності ухвалення спірної постанови про накладення на нього адміністративного стягнення.

У судове засідання відповідач також не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача, обмежившись лише направленням клопотання про залишення без руху позову.

Суд зазначає, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути розцінена як беззаперечний доказ вчинення нею правопорушення та дотримання порядку розгляду справи, передбаченого процесуальними нормами КУпАП, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містить інформації про здійснення будь-якої фіксації правопорушення.

Суд звертає увагу, що в постанові вказано засіб вимірювання швидкості TruCAM ТС000755, разом з тим, суду не представлені відомості про сертифікацію вказаного технічного засобу, а також зафіксовані результати вимірювання, якщо такі є в наявності.

До того ж, вимоги ч. 3 ст. 283 КУпАП передбачають зазначення у постанові відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення (якщо такий запис вівся), однак в постанові відповідачем таких відомостей не зазначено.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, в постанові про накладення адмінстягнення має бути викладено, зокрема, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

Відповідач в постанові при зазначенні суті правопорушення вказав, що 20 березня 2020 року, о 11 год. 57 хв., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом LANOS, державний номерний знак НОМЕР_1 , в селищі Травневе Харківської області зі швидкістю 109 км/год., чим перевищив встановлену швидкість руху в населеному пункті на 59 км/год.. Після чого вказується, що таким чином водій порушив п.12.5 ПДР.

Відповідальність за частиною 3 статті 122 КУпАП наступає, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину.

Наведена норма закону носить загальний характер, разом з тим, при викладі обставин вчинення правопорушення, вони повинні конкретно вказувати яка норма закону порушена.

Пункт 12. 5 ПДР України передбачає, що у житлових і пішохідних зонах швидкість руху не повинна перевищувати 20 км/год..

Пункт 12.4 ПДР передбачає, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год (нові зміни з 01.01.2018).

Виклад обставин в постанові за своєю суттю є незрозумілим, оскільки обставини вказують на порушення п. 12.4 ПДР, а в постанові зазначено, що порушено п.12.5 ПДР.

З огляду на викладене, слід дійти висновку, що всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідачем не надано доказів, які б спростовували доводи позивача щодо порушення його прав при винесенні спірного рішення, та беззаперечно свідчили б про його винуватість у вчиненні правопорушення, та про дотримання встановленої законом процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, крім того, сама постанова про накладення адмінстягнення викладена з порушенням норм ст. 283 КУпАП.

За змістом п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України в сукупності із нормами КУпАП, на думку суду, саме порушення процесуальних норм суб`єктом владних повноважень при розгляді справ щодо притягнення до адміністративної відповідальності, тягне за собою скасування такого рішення і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Зміст ст. 286 КАС України, в світлі змін від 15 грудня 2017 року, дозволяє дійти висновку, що законодавцем більш детально визначено особливості провадження у справах з приводу рішень дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адмінвідповідальності, які за своєю суттю наближені до норм КУпАП. Так зокрема, норми цієї статті, як і ст. 293 КУпАП передбачають можливість скасування судом рішення суб`єкта владних повноважень та закриття справи про адмінправопорушення.

Аналіз досліджених у судовому засіданні доказів та наведених норм чинного законодавства дозволяє суду дійти висновку, що постанову серії ЕАК № 2272647 від 20 березня 2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень за порушення ч. 3 ст. 122 КУпАП, винесену інспектором шостої роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенантом поліції Пісарєвим А. А. необхідно скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. 7, ч. 3 ст. 122, ст. 247, 293 КУпАП, ст. ст. 72, 77, 118-119,122, 243-244, 246, 262, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора шостої роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Пісарєва Андрія Андрійовича про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія: ЕАК № 2272647 від 20 березня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, - скасувати.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 3 ст. 122 КУпАП України - провадженням закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Відповідно до п. 3 розділу VI "Прикінцеві положення» ЦПК України Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Головуючий суддя О. В. Ільяшевич