Справа № 640/4039/19
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2020-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2020 року м. Київ № 640/4039/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
провизнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо пільгового обчислення середньомісячного заробітку ОСОБА_1 , відповідно до вимог ч. 2 ст. 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити ОСОБА_1 з 11.02.2019 перерахунок та виплату пенсії з визначенням середньомісячного фактичного заробітку для обчислення пенсії за роботу на територіях радіоактивного забруднення за період з 01.11.1994 по 31.10.1995, відповідно до вимог ч. 2 ст. 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено про те, що особам, яким пенсія призначена на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», заробітна плата для обчислення пенсії, формула якої встановлена ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», повинна визначатись за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.03.2019 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для надання відзиву та витребувано від останнього відповідні матеріали та докази.

Відповідач не скористався наданим йому правом на подання до суду відзиву, а також не повідомив суд про причини неможливості його подання, з огляду на що, суд звертає увагу на положення ч. 4 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову. Крім того, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України).

З урахуванням викладеного, виходячи з положень п. 2 ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов до висновку про можливість розгляду даної адміністративної справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи копії посвідчення від 26.01.1993 серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 є громадянином, евакуйованим у 1986 році із зони відчуження (категорія 2).

Крім того, у відповідності до довідки від 08.07.1997 №48, виданої Дочірнім підприємством акціонерного товариства «Київенергобуд», ОСОБА_1 «… был непосредственно занят (занята) га работах, предусмотренных пунктом 8 Постановления Совета Министров СССР от 5 июня 1986 г., дающих право на государственную пенсию на льготных условиях в соответствии со списком №1, утверждённым Постановлением Совета Министров СССР от 22.08.1956 г. №1173 … С 01.01.88 г. в соответствии с Постановлением Совета Министров СССР и ВПСПС от 29.12.1987 г. время работы засчитывается в стаж при назначении пенсии на льготных условиях и в общий стаж в полуторакратном размере с 15 марта 1989 г . по 30 июня 1997 г. ».

З огляду на викладене, представник ОСОБА_1 - Ігнатьєв Д. , який діяв на підставі довіреності, - звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою від 11.02.2019, в якій просив обчислити ОСОБА_1 розмір пенсії за віком, відповідно до ч. 2 ст. 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», взявши у розрахунок пенсії середньомісячний фактичний заробіток за роботу на територіях радіоактивного забруднення за період з 01.11.1994 по 31.10.1995, згідно з матеріалами пенсійної справи, та здійснити відповідний перерахунок пенсії.

Листом від 21.02.2019 №36387/03 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило ОСОБА_1 про те, що останньому з 02.08.2018 було призначено пенсію за віком список №1, відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розраховану відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у розмірі 3 516,48 грн., із них: 3 354,66 грн. - основний розмір пенсії; 170,82 грн. - додаткова пенсія особам, віднесеним до 2 категорії ЧАЕС (евакуйовані). Пенсію за віком було призначено при загальному стажі роботи 32 роки, 4 місяці, 1 день (26 р. 4 м. 1 д. - стаж роботи + 6 р. - робота за списком №1), коефіцієнт стажу 0.32333, середня заробітна плата у розмірі 10 347,51 грн., взята за період роботи з 01.01.1991 по 31.12.1995 та з 01.08.2002 по 31.12.2017, коефіцієнт заробітної плати 1.92408. Разом з тим, у даному листі зазначено, що підстави для надання інформації щодо пенсійного забезпечення ОСОБА_1 гр. Ігнатьєву Д.О. , який є представником останнього за довіреністю, відсутні, оскільки положеннями Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, заява про призначення (перерахунок) пенсії з необхідними документами, подається пенсіонером особисто або його законним представником за довіреністю до органу, що призначає пенсію за місцем реєстрації або фактичного проживання, з урахуванням того, що представництво за довіреністю, яке ґрунтується на договорі, не є представництвом за законом.

На підставі викладеного, вважаючи власні права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Нормативно-правовим актом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, є Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», hозмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв (ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

У той же час, у силу ч. 1 ст. 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Так, приписами ст. 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено пільги по обчисленню середньомісячного заробітку.

Згідно з ч. 1 ст. 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», обчислення середньомісячного заробітку провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У разі обчислення пенсії відповідно до частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за бажанням того, хто звернувся за пенсією, середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії може визначатися за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення (ч. 2 ст. 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

З аналізу наведених законодавчих положень вбачається, що особа, яка наділена пільгами по обчисленню середньомісячного заробітку, що є однією зі складових при визначенні розміру пенсії за віком, має право за власним бажанням визначити середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення. Таким чином, первинним є волевиявлення даної особи на застосування пільги, передбаченої ч. 2 ст. 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З метою реалізації вказаної пільги представником ОСОБА_1 - Ігнатьєвим Д., який діяв на підставі довіреності, - подано до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві відповідну заяву від 11.02.2019. Водночас, як вбачається зі змісту листа Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 21.02.2019 №36387/03, направленого ОСОБА_1 у відповідь на заяву від 11.02.2019, прохання (волевиявлення) ОСОБА_1 щодо обчислення останньому розміру пенсії за віком, відповідно до ч. 2 ст. 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», фактично розглянуто не було, оскільки даним листом позивачу повідомлено лише про розмір та складові вже нарахованої йому пенсії.

Крім того, щодо тверджень уповноваженої особи відповідача про відсутність підстав для надання інформації щодо пенсійного забезпечення ОСОБА_1 гр. Ігнатьєву Д.О. , який є представником останнього за довіреністю, з посиланням на положення Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (надалі - Порядок №22-1), суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до п. 1.1 Порядку №22-1, заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

У разі якщо особа, якій призначається пенсія, не досягла повноліття або є недієздатною, заява подається батьками, усиновителями, батьками-вихователями, прийомними батьками, патронатними вихователями, опікунами, піклувальниками за місцем їх проживання (реєстрації), представниками закладів (органів опіки і піклування), які виконують функції опікунів і піклувальників (далі - законні представники) за місцезнаходженням таких закладів (органів).

Згідно з п. 1.2 Порядку №22-1, заява про призначення пенсії працюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником до органу, що призначає пенсію, через уповноважену посадову особу підприємства, установи, організації (далі - посадова особа) за місцезнаходженням такого підприємства, установи або організації. За бажанням особи така заява може бути подана особисто за місцем проживання (реєстрації) або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, або законного представника.

Заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім`ї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії (п. 1.5 Порядку №22-1).

У свою чергу, питання представництва врегульовано главою 17 розділом ІV книги першої Цивільного кодексу України.

Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (ч. 1 ст. 237 Цивільного кодексу України).

Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства (ч. 3 ст. 237 Цивільного кодексу України).

У силу ст. 242 Цивільного кодексу України, батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Опікун є законним представником малолітньої особи та фізичної особи, визнаної недієздатною. Законним представником у випадках, встановлених законом, може бути інша особа.

Представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю (ч. 1 ст. 244 Цивільного кодексу України).

Так, виходячи зі змісту наведених положень Порядку №22-1, Правління Пенсійного фонду України під час визначення особи, уповноваженої на подачу відповідних заяв, оперує різними поняттями представництва «представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально», «представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, або законного представника», «законним представником». Разом з тим, приписи Цивільного кодексу України, як акту вищої юридичної сили, що містить у собі спеціальні правові норми, які регулюють питання представництва, визначають як рівнозначні за своєю правовою природою такі види представництва, які виникають на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

З урахуванням викладеного, суд вказує, що у відповідача були відсутні законодавчо мотивовані підстави для не розгляду по суті поставленого питання заяви від 11.02.2019, поданої представником ОСОБА_1 - Ігнатьєвим Д., який діяв на підставі довіреності, -що свідчить про протиправність таких Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Відтак, виходячи з не розгляду Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві заяви від 11.02.2019, поданої представником ОСОБА_1 - Ігнатьєвим Д., який діяв на підставі довіреності, - по суті поставлених у ній питань, суд дійшов до висновку про необхідність зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути вказану заяву, з урахуванням викладених у даному рішенні висновків.

Водночас, заявлені у межах даної справи позовні вимоги наразі є передчасними, оскільки Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві не розглянуто заяви від 11.02.2019 по суті, що є законодавчою передумовою для застосування пільги по обчисленню середньомісячного заробітку для нарахування пенсії, передбаченої ч. 2 ст. 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 77, 246, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16) задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо не розгляду по суті поставленого питання заяви від 11.02.2019, поданої представником ОСОБА_1 - Ігнатьєвим Д., який діяв на підставі довіреності.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву від 11.02.2019, поданої представником ОСОБА_1 - Ігнатьєвим Д., який діяв на підставі довіреності, - з урахуванням викладених у даному рішенні висновків.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок