Справа № 208/6720/19
Суддя: Похваліта С. М.
Дата ухвалення: 2020-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 208/6720/19
№ провадження 2-а/208/32/20
РІШЕННЯ

Іменем України

06 березня 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі: Головуючого, судді - Похвалітої С.М., за участю секретаря судового засідання - Вілкової Ю.В., представника позивача ОСОБА_1 - Воловик М.О., представника відповідача Дніпропетровської митниці ДФС Романенко І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янське та в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Дніпропетровської митниці ДФС про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил та стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Дніпропетровської митниці ДФС про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил та стягнення моральної шкоди.

У своєму позові позивач посилається на те, що 02.10.2019 в.о. заступника начальника Дніпропетровської митниці- начальника управління протидії митним правопорушенням Сидоруком Р.О. було складено постанову в справі про порушення митних правил №0045/11000/19, відповідно до якої директора ТОВ «Скела Групп» ОСОБА_1 , було притягнуто до відповідальності за ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 562 017,32 грн.

Вважає, що вказана постанова винесена без повного та належного дослідження всіх обставин справи та наданих доказів, є незаконною та підлягає скасуванню.

З урахуванням уточнень до позову просить суд скасувати постанову від 02 жовтня 2019 року в справі про порушення митних правил № 0045/11000/19 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил за ст.485 Митного кодексу України та накладення на нього стягнення; стягнути з Дніпропетровської митниці ДФС на його користь моральну шкоду у розмірі 1 562 017,32 грн.

Ухвалою суду від 08 жовтня 2019 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - Воловик М.О. підтримав позовні вимоги, посилався на обставини викладені в позові, просить суд скасувати постанову від 02 жовтня 2019 року в справі про порушення митних правил № 0045/11000/19 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил за ст.485 Митного кодексу України та накладення на нього стягнення; стягнути з Дніпропетровської митниці ДФС на його користь моральну шкоду у розмірі 1 562 017,32 грн.

Представник відповідача Дніпропетровської митниці ДФС Романенко І.М. в судовому засідання, в режимі відео конференції, заперечувала щодо задоволення позову та просила суд відмовити, оскільки відсутні підстави для задоволення. У відзиві на позов представник зазначила, що ОСОБА_1 з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів заявив у графі 31 митної декларації від 06.04.2019 року № UA110010/2019/001508 неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД, що призвело до зменшення сплачених митних платежів на 520 672,44 грн., чим вчинив порушення митних правил, передбачене ст.485 Митного кодексу України. Вважає, що вина ОСОБА_1 повністю доведена матеріалами справи про порушення митних правил № 0045/11000/19, постанова Дніпропетровської митниці ДФС винесена на законних підставах.

Суд, вивчивши матеріали адміністративної справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 493 МК України, провадження у справі про порушення митних правил здійснюють, крім випадків, передбачених частинами другою і третьою цієї статті, посадові особи митниці, в зоні діяльності якої було вчинено або виявлено таке порушення.

02.10.2019 в.о. заступника начальника Дніпропетровської митниці- начальником управління протидії митним правопорушенням Сидоруком Р.О. було складено постанову у справі про порушення митних правил №0045/11000/19, відповідно до якої директора ТОВ «Скела Групп» ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 562 017,32 грн.

Як встановлено в судовому засіданні, ТОВ «Скела Групп» згідно укладеного із InternationalChemicalProductsGmbH (Швейцарія) контракту №ІСР-44/О/2018 від 16.08.2018 придбано товар - Альфаметілстірольнафрація виробництва АО «Новокуйбышевская нефтехимическая компания» (Росія).

06.03.2019 ТОВ «Скела Групп» на вантаж було подано для оформлення митну декларацію № UA110010/2019/001508, в графі 33 якої було зазначено код товару згідно УКТЗЕД 0.

Згідно акту №UA110010/2019/001508 від 06.03.2019 відібрано проби товару і призначено дослідження з метою визначення хімічних та фізичних властивостей товару, визначальних для класифікації товарів згідно з УКТЗЕД.

Після чого ТОВ «Скела Групп» 06.03.2019 на вантаж було оформлено Тимчасову митну декларацію № UA110010/2019/001521, в графі 33 якої зазначено код товару згідно УКТЗЕД 0.

21.03.2019 Дніпропетровським відділом з питань експертиз та досліджень департаменту податкових та митних експертиз ДФС України складено висновок №125, відповідно до якого «Згідно товаросупровідної документації надана на дослідження проба являє собою фракцію альфаметилстирольну - побічний продукт виробництва фенолу-ацетону. Згідно ТУ 2415-001-02, альфаметилстирольна фракція використовується для отримання товарного альфаметилстиролу, а також у виробництві каучуків і пластичних мас. За результатами проведених досліджень проба являє собою прозору рідину - суміш ароматичних вуглеводнів інших, з яких більше 65 об.% (включаючи втрати) пере- ганяється при температурі до 250°С та складається із: ізопропілбензолу, альфаметилстиролу, пропілбензолу та домішок (етилбензол, 1-метилпропілбензол, 1-етил-4-(1-метилетил)бензол). Вміст компонентів проби визначених з врахуванням масових коефіцієнтів відповідних сполук: ізопропілбензолу - (64,0 ± 0,1)%, альфаметилстиролу (32,3 ± 0,1) %, пропілбензолу - (2,9 ± 0,1)%, інше - домішки. Фракційний склад та густина проби наведені в п.11.3 Висновку. Показники, згідно сертифікату якості на продукт (п.7.8.), густина при 20°С та показник заломлення при 20°С не відповідають вимогам ТУ 2415-001-02. Визначений хімічний склад проби не суперечить ТУ 2415-001-02 та сертифікату якості. Визначений хімічний склад проби суперечить опису товару, зазначеному в гр.31 МД».

01.04.2019 ТОВ «Скела Групп», з метою проведення незалежного дослідження звернулося до Харківського НДІ судових експертиз ім.Засл.проф. М.С. Бокаріуса, якому надано для проведення експертизи відібрані відповідачем у ТОВ «Скела Групп» контрольні зразки товару.

03.04.2019 відповідачем прийнято рішення про визначення коду товару №КТ- UA-2019, згідно з яким визначено код товару згідно з УКТЗЕД.

Згідно до висновку Харківського НДІ судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса комплексного експертного дослідження нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів, товарознавчого дослідження №6965/7215 від 09.04.2019, «Наданому на дослідження об`єкту відповідають наступні характеристики за УКТЗЕД: Вуглеводні та їх галогеновані, сульфовані, нітровані або нітрозовані похідні; вуглеводні циклічні; нші» товарної під категорії 2902 90 00 00.»

Таким чином, вказаним висновком підтверджено правомірність декларування позивачем товару за кодом (гр.33 МД).

Відповідно до Закону України «Про митний тариф України» при ввезенні товару за кодом встановлена ставка акцизного податку у розмірі 0, а при ввезенні товару за кодом встановлена ставка акцизного податку у розмірі 213,50 євро за 1000 літрів (об`єм у літрах, приведених до t 15° C).

ТОВ «Скела Групп», не погодившись із вказаним рішенням відповідача, вважаючи його протиправним, оскаржило до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Дніпропетровським окружним адміністративним судом було відкрито провадження у справі 160/3944/19 та 16.09.2019 винесено рішення у справі, яким задоволено позовні вимоги ТОВ «Скела Групп», визнано протиправним та скасовано рішення відповідача від 03.04.2019 UA-2019 про визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД; зобов`язано відповідача оформити придбаний позивачем згідно укладеного із InternationalChemicalProductsGmbH (Швейцарія) контракту №ІСР-44/О/2018 від 16.08.2018 товар - Альфаметилстірольнафрація (альфаметилстирольнаяфракция) за кодом УКТ ЗЕД ; стягнуто із відповідача на користь позивача понесені останнім витрати в сумі 50114,40 грн. на проведення незалежного експертного дослідження Харківським НДІ судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2020 року Апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці ДФС задоволено частково, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року скасовано в частині стягнення з Дніпропетровської митниці ДФС за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ТОВ «Скела Групп» витрат, пов`язаних з проведенням експертизи у розмірі 50 114,40 грн., в іншій частині рішення залишено без змін; в частині скасування прийняти інше рішення про відмову в задоволенні вимог щодо стягнення витрат пов`язаних з проведенням експертизи у розмірі 50114,40 грн.

Відповідно до ст.458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно зі ст.485 Митного кодексу України передбачена відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять неправдиві відомості щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги, кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та його митної вартості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, за відсутності ознак злочину, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Відповідно до ч.ч.5,6 ст.69 Митного кодексу України під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються митними органами виключно у разі, якщо прийняте митним органом рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Відповідно до ст.529 Митного кодексу України постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ст.530 Митного кодексу України законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил можуть бути перевірені судом або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, а постанови центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, - судом у зв`язку з поданням адміністративного позову, внесенням подання прокурора або в порядку контролю.

За результатами перевірки центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, що проводив перевірку, приймає одне з таких рішень: 1) про залишення постанови без змін, а скарги - без задоволення; 2) про скасування постанови і надіслання справи на новий розгляд;3) про скасування постанови та закриття справи; 4) про зміну виду адміністративного стягнення в межах відповідальності, передбаченої за відповідне порушення митних правил, з тим, однак, щоб це стягнення не було посилено.

Відповідно до ст.531 Митного кодексу України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Таким чином, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивач - керівник ТОВ «Скела Групп» Ткач М .І. не порушував норми Митного кодексу України, подавши митні декларації та здійснив митне оформлення у відповідності до його вимог.

Оскільки відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови не дотримано вимог ст. 489 МК України, внаслідок чого розмір застосованої санкції не може вважатись обґрунтованим, а спірна постанова - правомірною, тому суд приходить до висновку про необхідність скасування спірної постанови.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 62 Конституції України визначає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У пункті 23 рішення Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У зв`язку із зазначеним суд приходить до висновку про задоволення позову в частині скасування постанови В.о. заступника начальника - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії митниці Сидорук Романа Олександровича в справі про порушення митних правил № 0045/11000/19 від 02 жовтня 2019 року про притягнення керівника ТОВ «Скела Групп» ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил за ст. 485 Митного кодексу України та накладення на його стягнення.

Щодо стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне.

В силу статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

За змістом статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв`язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності.

В п. 5 вказаної Постанови зазначено, що суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до пункту 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

При цьому, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, при вирішенні спору щодо відшкодування моральної шкоди слід дослідити чим підтверджується факт заподіяння особі моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні та в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі оцінюється заподіяна шкода.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Європейський суд з прав людини, судова практика якого в силу приписів статті 6 КАС України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» застосовується судами як джерело права, у пункті 58 Рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Стверджуючи про те, що відповідачем позивачу було завдано моральну шкоду, позивачем не доведено факту завдання немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які спричинили негативні зміни у житті позивача.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про те, що позовна вимога щодо стягнення з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 1 562 017,32 грн. задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 244-246, 260, 286 КАС України суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Дніпропетровської митниці ДФС про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил та стягнення моральної шкоди, задовольнити частково.

Постанову В .о. заступника начальника - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії митниці Сидорук Романа Олександровича в справі про порушення митних правил № 0045/11000/19 від 02 жовтня 2019 року про притягнення керівника ТОВ «Скела Групп» ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил за ст. 485 Митного кодексу України та накладення на його стягнення, скасувати.

В частині позовних вимог ОСОБА_1 до Дніпропетровської митниці ДФС про стягнення моральної шкоди, відмовити.

Позивач - ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_1 )

Відповідач - Дніпропетровська митниця ДФС (адреса: Дніпропетровська область, місто Дніпро, вул.Княгині Ольги, буд.№ 22).

Апеляційна скарга на судове рішення у справах щодо притягнення до адміністративної відповідальності може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Похваліта С. М.