Справа № 320/6097/19
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2020-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/6097/19 Суддя (судді) першої інстанції: Колеснікова І.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача: Беспалова О. О., суддів: Ключковича В. Ю., Парінова А. Б., розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 січня 2020 року (місце ухвалення: місто Київ, час ухвалення: не зазначений, дата складання повного тексту: 29 січня 2020 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення від 17.07.2019 р. № 900 щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах; зобов`язання призначити пенсію та провести відповідні виплати з дня настання права на пенсію на пільгових умовах, з 12.05.2019 р.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 29 січня 2020 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 17.07.2019 р. № 900 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині відмов у задоволенні позовних вимог відносно віку, з якого вона має право виходу на пенсію, та ухвалити нове, яким позовні вимоги в частині зобов`язання призначити пенсію з 12.05.2019 р. задовольнити, вважаючи, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 р. № 3668-VI (далі - Закон № 3668) внесено зміни до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» 28 лютого 1991 року № 796-XII (далі - Закон № 796), якою з 01.10.2011 р. передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, за наявності не менше 15 років страхового стажу, пенсії надаються зі зниженням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідне зниження пенсійного віку, передбачене цією статтею, застосовується також до завершення періоду поступового збільшення пенсійного віку - до 01.01.2022 р.

Апелянт зауважує, що до прийняття Закону № 3668 право на пенсію за віком мали жінки після досягнення 55 років. Підвищення пенсійного віку для жінок буде здійснюватися поступово протягом 5 років до 01.01.2022 р.

Апелянт у апеляційній скарзі просить звернути увагу на доказ, який не був наданий до суду першої інстанції, оскільки отриманий позивачем вже після ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного рішення.

Відзив до Шостого апеляційного адміністративного суду не надходив.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів зважає на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою, яка постійно проживала на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4), що підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 25.05.1993 р.

Позивач звернулась до Ірпінського об`єднаного управління Пенсійного фонду України із заявою від 23.04.2019 р. про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на підставі ст. 55 Закону № 796.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 17.07.2019 р. № 900 позивачу відмовлено у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку у зв`язку з непідтвердженням наданими разом із заявою про призначення пенсії документами факту перебування (проживання) позивача у зоні посиленого радіоекологічного контролю з моменту аварії на ЧАЕС станом на 01.01.1993 р.

За наслідками перевірки достатності доказів для підтвердження періоду проживання позивача на території радіоактивного забруднення судом першої інстанції встановлено достатність поданих доказів і, як наслідок, наявність у позивача права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 5 років.

Вказане рішення відповідачем у цій частині не оскаржується та перевірці дотримання норм матеріального та процесуального права судом апеляційної інстанції не підлягає.

Надаючи правову оцінку обставинам справи в частині права виходу позивача на пенсію з 12.05.2019 р., колегія суддів встановила таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі - Закон № 1058) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 55 років - які народилися до 30 вересня 1956 року включно; 55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року; 56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року; 56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року; 57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року; 57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року; 58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року; 58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року; 59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року; 59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року; 60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.

Викладена редакція статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» набрала чинності з 01 жовтня 2011 року з набранням чинності Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VI від 08.07.2011 р.

Отже, жінки, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення протягом періоду, який є достатнім для призначення пенсії зі зниженням загального пенсійного віку на 5 років, мають право на призначення пенсії (в залежності від віку), з урахуванням статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з поступовим підняттям пенсійного віку, у такому порядку: 50 років - які народилися до 30 вересня 1961 року включно; 50 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1961 року по 31 березня 1962 року; 51 років - які народилися з 1 квітня 1962 року по 30 вересня 1962 року; 51 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1962 року по 31 березня 1963 року; 52 років - які народилися з 1 квітня 1963 року по 30 вересня 1963 року; 52 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1963 року по 31 березня 1964 року; 53 років - які народилися з 1 квітня 1964 року по 30 вересня 1964 року; 53 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1964 року по 31 березня 1965 року; 54 років - які народилися з 1 квітня 1965 року по 30 вересня 1965 року; 54 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1965 року по 31 березня 1966 року; 55 років - які народилися після 1 квітня 1966 року.

Вказане твердження висловлене Головним управлінням Пенсійного фонду України у місті Києві, у листі від 12.02.2020 р. № 2600-0201-8/13986, долученого апелянтом до апеляційної скарги.

Зазначений орган не є відповідачем у вказаній справі проте так само представляє інтереси Пенсійного фонду України в цілому.

З огляду на те, що вказаний лист роз`яснювального характеру адресовано на звернення позивача, колегія суддів приймає вказаний доказ як підтвердження відсутності заперечень відповідача щодо доводів апеляційної скарги. Колегія суддів звертає також увагу на ту обставину, що відповідачем не було надано відзиву на апеляційну скаргу позивача у встановлений судом апеляційної інстанції строк.

У відповідності до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Більше того, як свідчать матеріали справи, у рішенні № 900 така підстава як недостатність одного року для виходу на пенсію місця не мала.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для прийняття доводів апеляційної скарги позивача в якості належних.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення не у повній відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому наявні підстави для його часткового скасування.

У відповідності до ст. 139 КАС України наявні підстави для вирішення питання про розподіл судових витрат шляхом стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним судових витрат частково у суді першої інстанції у розмірі 384, 20 грн та повністю у суді апеляційної інстанції у розмірі 1152, 60 грн, що разом складає 1536, 80 грн.

У відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Керуючись ст. ст. 139, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 січня 2020 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати.

В цій частині ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (, місцезнаходження: вулиця Ярославська, 40, місто Київ, 04071) призначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) пенсію та провести відповідні виплати з 12 травня 2019 року.

В іншій частині рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 січня 2020 року залишити без змін.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (, місцезнаходження: вулиця Ярославська, 40, місто Київ, 04071) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1536, 80 гривень (одна тисяча п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя В. Ю. Ключкович
Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 21.05.2020 р.)