Справа № 140/4372/20
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2020-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2020 року ЛуцькСправа № 140/4372/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Мачульського В.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Головного управління державної служби надзвичайних ситуацій України у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ» про застосування заходів реагування,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління державної служби надзвичайних ситуацій України у Київській області (далі ГУ ДСНС у Київській області, позивач) звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ» (далі ТзОВ «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ», відповідач) про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації автозаправочної станції з вбудованим магазином Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ» за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Хотянівка, вул. Лісова, 2-А, шляхом зобов`язання відповідача повністю зупинити експлуатацію вказаного об`єкта до повного усунення порушень зазначених в акті планової перевірки від 31.01.2020 № 25.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в ході проведення планової перевірки ТзОВ «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ» щодо додержання (виконання) вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної і пожежної безпеки встановлено, що автозаправна станція з вбудованим магазином експлуатується з порушенням правил та норм пожежної і техногенної безпеки. В ході перевірки виявлено дванадцять порушень, які детально описані в акті перевірки від 31 січня 2020 року №25. Дані порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей, які працюють, перебувають на об`єкті, а також особам, які будуть здійснювати гасіння виниклої пожежі. Встановлення вказаних порушень зумовило позивача, відповідно до статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», звернутись із даним позовом до суду (а.с.1-9).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 26.03.2020 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення засідання та виклику сторін відповідно до приписів статей 12, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (а.с.47).

Представником відповідача до суду подано відзив на позовну заяву, у якому він вказує на те, що не погоджується з вищевказаним позовом та просить суд відмовити у його задоволенні, оскільки виявлені в ході перевірки порушення товариством усунуті, окрім двох, які стосуються не дотримання мінімальної відстані від резервуарів СВГ до заправної колонки СВГ та громадських будівель. Однак, зазначає, що актом державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом об`єкта в експлуатацію від 01.12.2006 року Державною технічною комісією, у складі якої також був наявний як орган Державного пожежного нагляду так і інспекція ДАБК, оглядом об`єкта було встановлено, що будівельно-монтажні роботи виконані згідно з проектом та виданими технічними умовами. За результатами огляду комісія прийняла рішення про введення в експлуатацію автозаправної станції. Крім того, нормативні розриви від будинків і споруд існуючої АЗС до АГЗП витримуються в проекті відповідно до норм та стандартів (а.с.52-82).

Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.

Сторони скористались своїм правом щодо подачі заяв по суті справи.

Відповідно до частини другої статті 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно із частиною першою статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відтак, справу розглянуто по суті відповідно до вимог частини першою статті 258 та частини другої статті 262 КАС України.

Перевіривши письмовими доказами доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області на підставі наказу про проведення планових перевірок від 24 грудня 2019 №1400, посвідчення на перевірку від 24 грудня 2019 року №10888 проведено планову перевірку ТзОВ «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ» щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки на об`єкті - автозаправна станція з вбудованим магазином, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 область, Вишгородський АДРЕСА_2 , с АДРЕСА_3 , вул. Лісова АДРЕСА_4 2-А (а.с.11-13).

За результатами перевірки складено акт від 31 січня 2020 року №25 (далі - акт перевірки), яким встановлені порушення відповідачем вимог Кодексу цивільного захисту України (далі - КЦЗУ), Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30 грудня 2014 року № 1417, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 05 березня 2015 року за № 252/26697 (далі - ППБУ), а саме:

- до роботи на автозаправних станціях допускаються особи, які не пройшли навчання за програмою пожежно-технічного мінімуму і мають про це відповідне посвідчення;

- не дотримано мінімальну відстань від резервуарів СВГ до заправної колонки СВГ (відповідно до пункту 11.150, таблиця 23, ДБН В.2.5-20:2018);

- не дотримано мінімальні відстані від резервуарів СВГ до громадських будівель, (відповідно до пункту 11.150, таблиця 22, ДБН В.2.5-20:2018);

- об`єкт не забезпечено зовнішнім протипожежним водопостачанням (відповідно до пункт 6.2.1 ДБН В.2.5-74:2013);

- керівник об`єкта своїм розпорядчим документом не визначив спеціальні місця для куріння, які необхідно позначити відповідним знаком або написом, і місця, де встановлюють урну або попільницю з негорючих матеріалів;

- АЗК не оснащений жорсткою буксирною штангою довжиною не менше 3 м. для евакуації транспортних засобів з території АЗС у випадку пожежі (відповідно пункту 11, розділу VII НАПБ В.01.058- 2008/112 «Правила пожежної безпеки для об`єктів зберігання транспортування та реалізації нафтопродуктів);

- АЗК не забезпечена розрахунковою кількістю піноутворювального піноутворювача для ліквідації можливих пожеж протипожежною технікою (відповідно пункту 31, розділу V11 НАПБ В.01.058- 2008/112 «Правила пожежної безпеки для об`єктів зберігання транспортування та реалізації нафтопродуктів);

- навчання керівного складу, працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної безпеки, не здійснено;

- до роботи допускаються працівники які не пройшли навчання, інструктажі і перевірку знань з питань цивільного захисту, зокрема з техногенної безпеки;

- працівників об`єкта засобами колективного та індивідуального захисту не забезпечено в достатній кількості;

- аварійно-рятувальне обслуговування не забезпечено;

- на об`єкті підвищеної небезпеки автоматизовану систему раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та систему оповіщення не створено (а.с.14-21).

Керівник суб`єкта господарювання від підписання акту відмовився. Примірник акту надісланий відповідачу рекомендованим листом 31.01.2020.

Вирішуючи питання наявності правових підстав для застосування до відповідача заходу реагування у вигляді повного зупинення експлуатації автозаправної станції з вбудованим магазином, суд приходить до таких висновків.

Спірні правовідносини регулюються Кодексом цивільного захисту України від 02 жовтня 2012 року №5403-VI, Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05 квітня 2007 року №877-V (далі Закон №877-V) та Правилами пожежної безпеки в Україні, затверджені наказом Міністерством внутрішніх справ України від 30 грудня 2014 року №1417, зареєстровані у Міністерстві юстиції України 05 березня 2015 року за № 252/26697 (далі - ППБУ).

Відповідно до абзацу другого статті 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05 квітня 2007 року №877-V (далі - Закон України №877-V), державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Частиною першою статті 4 Закону України №877-V передбачено, що державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Положеннями статті 64 Кодексу цивільного захисту України від 02 жовтня 2012 року №5403-VI встановлено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення (частина 2 статті 64 Кодексу цивільного захисту України).

До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи (частина 3 статті 64 Кодексу цивільного захисту України).

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, що затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року № 1052 (далі - Положення), Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.

У пункті 3 зазначеного Положення визначено, що основними завданнями ДСНС України, зокрема, є здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб.

Згідно з частиною 2 статті 51 Кодексу цивільного захисту України, забезпечення техногенної безпеки суб`єкта господарювання покладається на його керівника.

Забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання (частина 3 статті 55 Кодексу цивільного захисту України).

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону (статті 66 Кодексу цивільного захисту України).

Згідно з пунктом 12 частини 1 статті 67 Кодексу цивільного захисту України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Відповідно до частини 2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України, у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Положеннями частини 1 статті 70 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду (частина 2 статті 70 Кодексу цивільного захисту України).

Водночас, відповідно до частини сьомої статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Аналіз наведених норм дає підстави суду для висновку, що зупинення експлуатації приміщень є заходом, який застосовується за наявності таких порушень пожежної та техногенної безпеки, які створюють реальну загрозу життю та здоров`ю людей.

Згідно з пунктом 24 частини 1 статті 2 Кодексу цивільного захисту України надзвичайна ситуація - обстановка на окремій території чи суб`єкті господарювання на ній або водному об`єкті, яка характеризується порушенням нормальних умов життєдіяльності населення, спричинена катастрофою, аварією, пожежею, стихійним лихом, епідемією, епізоотією, епіфітотією, застосуванням засобів ураження або іншою небезпечною подією, що призвела (може призвести) до виникнення загрози життю або здоров`ю населення, великої кількості загиблих і постраждалих, завдання значних матеріальних збитків, а також до неможливості проживання населення на такій території чи об`єкті, провадження на ній господарської діяльності.

Відповідно до пункту 25 частини 1 статті 2 Кодексу цивільного захисту України небезпечна подія - подія, у тому числі катастрофа, аварія, пожежа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, епіфітотія, яка за своїми наслідками становить загрозу життю або здоров`ю населення чи призводить до завдання матеріальних збитків.

Підпунктом 4.3.7 пункту 4.3 ДСТУ 2272-06 «Пожежна безпека. Терміни та визначення основних понять» встановлено, що небезпечним чинником пожежі є прояв пожежі, що призводить чи може призвести до опечення, отруєння леткими продуктами згоряння або піролізу, травмування чи загибелі людей та (або) до заподіяння матеріальних, соціальних, екологічних збитків. До небезпечних факторів пожежі належать: підвищена температура, задимлення, погіршення складу газового середовища.

Згідно з вимогами пункту 33 частини 1 статті 2 Кодексу цивільного захисту України пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю.

Отже, законодавець відносить пожежі до надзвичайних ситуацій та пов`язує настання реальної загрози життю та здоров`ю людей від пожежі з обставинами, які можуть призвести до займання та розповсюдження вогню.

Тобто, загроза життю та здоров`ю людей виникає не лише при наявності порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що безпосередньо можуть до неї призвести, але й за наявності інших порушень по нездійсненню заходів щодо захисту людей від шкідливого впливу небезпечних чинників при вже виниклій пожежі або які підвищують ризик розвитку пожеж.

Поряд з цим, вжиття заходів реагування на порушення тих чи інших правил пожежної безпеки слід оцінювати з урахуванням принципу пропорційності, що передбачає дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані такі заходи. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема у постанові Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі №809/443/16 (адміністративне провадження №К/9901/36946/18).

З матеріалів справи вбачається, що ТзОВ «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ», після проведення планового заходу відповідачем було усунуто більшість порушень, які могли б призвести до загрози життю або здоров`ю людей (а.с. 61-82).

Відповідачем здійснювались заходи щодо усунення порушень законодавства у сфері пожежної безпеки, а саме : працівники АЗК пройшли перевірку знань комісією підприємства за програмою пожежно-технічного мінімуму, що підтверджується копією протоколу № 04-ОП від 05.08.2019; на АЗК забезпечено буксировочні жорсткі штанги довжиною не менше 3 м., що підтверджується договором поставки з ТОВ «ІНМЕХ» №08/04/2020 від 08.04.2020, рахунком на оплату №10 від 08.04.2020 та Актом №11 від 13.04.2020; на підприємстві розроблена інструкція з охорони праці з охорони праці 4-ОП, згідно якої на території АЗС заборонено палити і користуватися відкритим вогнем. Для працівників проведений позаплановий інструктаж; піноутворювач закуплений та поставлений на АЗС що підтверджується накладною на переміщення №86 від 10.03.2020 та фото світлиною від 14.04.2020; проведено навчання в навчально-методичному центрі керівного складу підприємства з питань цивільного захисту, зокрема з техногенної безпеки з виданою відповідного посвідчення, що підтверджується копією посвідчення № НОМЕР_1 та копією наказу від 20.12.2019 року №17 366-К; працівників АЗС додатково забезпечено засобами індивідуального захисту.

Разом з тим, щодо інших порушень, які відповідно до акту залишилися, то суд зазначає наступне.

Позивачем, окрім посилання в акті перевірки, не доведено іншими допустимими доказами, що на АЗС не дотримано мінімальну відстань від резервуарів СВГ до заправної колонки СВГ. Відповідач в поданих суду запереченнях вказує на те, що АГЗП встановлювалась в 2006 році, як єдиний газовий модуль з дотриманням діючих на той момент ДБН В.2.5-20-2001 «Газопостачання».

Суд погоджується, з доводами відповідача про те, що ДБН В.2.5-20:2018 «Газопостачання» чинні з 01.07.2019 року та були прийняті на заміну ДБН В.2.5-20-2001, а тому не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Що стосується виявленого порушення, а саме відповідачем не дотримано мінімальну відстань від резервуарів СВГ до громадських будівель, то суд зазначає, що вищевказана АЗС була спроектована та побудована в 2006 році. Актом державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом об`єкта в експлуатацію від 01.12.2006 року Державною технічною комісією, в тому числі і Державного пожежного нагляду та інспекції ДАБК, було встановлено, що будівельно-монтажні роботи виконані товариством згідно з проектом та виданими технічними умовами. За результатами огляду комісія прийняла рішення про введення в експлуатацію автозаправної станції.

Щодо допущення відповідачем порушення, як об`єкт не забезпечено зовнішнім протипожежним водопостачанням, то суд зазначає, що відповідності до експертного висновку від 08.11.2018 проведена оцінка (експертиза) протипожежного стану багатопаливного автозаправного комплексу, що знаходиться у АДРЕСА_3 , АДРЕСА_1 . Даним висновком підтверджується, що зовнішнє пожежогасіння можливе від пожежних гідрантів, встановлених на міській водомережі.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що відповідачем допущено також порушення п. 1.19 глави 1 розділу ІІІ ППБУ, оскільки керівник об`єкта своїм розпорядчим документом не визначив спеціальні місця для куріння, які необхідно позначити відповідним знаком або написом, і місця, де встановлюють урну або попільницю з негорючих матеріалів. Так, відповідно до Розділу VII пункту 13 Правил пожежної безпеки для об`єктів зберігання, транспортування та реалізації нафтопродуктів забороняється курити, проводити ремонтні та інші роботи, пов`язані із застосуванням відкритого вогню, як на самій території АЗС, так і на відстані менше 20 м від території АЗС. З матеріалів справи вбачається, що на підприємстві розроблена інструкція з охорони праці з охорони праці 4-ОП, згідно якої на території АЗС заборонено палити і користуватися відкритим вогнем. Для працівників проведений позаплановий інструктаж.

Щодо допущення відповідачем порушення, а саме на об`єкті підвищеної небезпеки автоматизовану систему раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та систему оповіщення не створено, то суд зазначає, що дане порушення не усунуте відповідачем. Однак вважає, що на сьогодні усунути дане порушення у відповідача не має змоги, оскільки наказом ДСНС України від 22.08.2014 №481 «Про організацію централізованого та техногенного спостерігання» центром спостерігання було визначено ДП «Центр громадської безпеки 112». Водночас, у зв`язку з реорганізаційними заходами в системі ДСНС ДП «ЦГБ-112» наказом від 11.05.2016 №218 «Про припинення ДП «Центр громадської безпеки 112» шляхом ліквідації» - ліквідовано. Отже, на даний час у позивача відсутній відповідний уповноважений орган, який би забезпечував прийом сигналу з ПЦС від СРВНСО для реагування в разі виявлення загрози чи виникнення надзвичайних ситуацій.

Що стосується аварійно-рятувального обслуговування на вищевказаній АЗС, то суд вважає, що дане порушення не усунуте відповідачем, хоча у відзиві зазначено, що ним скеровано звернення на укладення договорів на аварійно-рятувальне обслуговування з місцевими АВРЗ.

З урахуванням того, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ» після проведення планової перевірки позивачем усунуто більшість порушень із тих, що зафіксовані в акті перевірки та враховуючи, що деякі порушення спростовані висновком експертизи №12.3.1.02.01.0162.06 від 04.09.2006, та актом державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом об`єкта в експлуатацію від 01.12.2006, а ті порушення, які залишились не усунутими підприємством, не створюють реальну загрозу життю та здоров`ю людей.

На переконання суду відсутні підстави для застосування заходів реагування до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ» у вигляді повного зупинення експлуатації автозаправної станції з вбудованим магазином.

З огляду на викладене, позов є таким, що не підлягає задоволенню.

Згідно зі статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що станом на час вирішення справи відповідачем усунуто порушення, наявність яких слугувала підставою для звернення до суду з даним позовом, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для їх розподілу, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Кодексу цивільного захисту України та Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позову Головного управління державної служби надзвичайних ситуацій України у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ» про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації автозаправочної станції з вбудованим магазином Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ» за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Хотянівка, вул. Лісова, 2-А, шляхом зобов`язання повністю зупинити експлуатацію вказаного об`єкта до повного усунення порушень, відмовити повністю

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Відповідно до пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк на апеляційне оскарження, визначений статтею 295 цього Кодексу, продовжується на строк дії такого карантину.

Позивач: Головне управління державної служби надзвичайних ситуацій України у Київській області (04071, місто Київ, вулиця Межигірська, 8, ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ» (43010, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кременецька, 38, ).

Рішення в повному обсязі складено 19 травня 2020 року.

Головуючий

Суддя В.В. Мачульський