Справа № 200/3009/20-а
Суддя: Буряк І.В.
Дата ухвалення: 2020-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2020 р. Справа№200/3009/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючої судді Буряк І.В.,

секретаря судового засідання Соколової С.О.,

за участю:

представник позивача: не з`явився

представник відповідача Яковлєва А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Техіновація до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області №Ю-4382-17 від 15.01.2020 про сплату боргу (недоїмки), -

УСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Техіновація» (далі позивач, ТОВ «Техіновація») звернулось до Донецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області (далі відповідач, ГУ ДПС у Донецькій області), про визнання протиправною та скасування вимоги ГУ ДПС у Донецькій області від 15.01.2020 № Ю-4382 про сплату боргу (недоїмки) на загальну суму 1 833 665,27 грн.

Позовні вимоги мотивовані наступним.

Позивач зазначає, що його місцезнаходженням, так і місцезнаходженням органу, на обліку якого він перебував є м. Маріуполь територія, на якій проводилася антитерористична операція (далі АТО), а тому за приписами чинного законодавства під час проведення АТО платники єдиного внеску звільняються від виконання обов`язків передбачених, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон № 2464).

Крім того, позивач зазначає, що неодноразово звертався до податкового органу із заявами про звільнення від виконання обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 6 Закону № 2464.

12 травня 2020 року ГУ ДПС у Донецькій області надано відзив на позовну заяву за змістом якого відповідач проти позову заперечує з наступних мотивів.

Позивач є платником ЄСВ та в силу п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (надалі закон № 2464) зобов`язаний своєчасно нараховувати та сплачувати указаний платіж. В свою чергу відповідач, як контролючий орган, виконує обов`язки встановлені ст. 25 закону № 2464 та «Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» затверджена наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 499 (в редакції наказу Міністерства фінансів України 28.03.2016 № 393) зареєстрований у Міністерстві юстиції України від 21.04.2016 за № 609/28739.

Згідно облікових даних з інформаційних систем органу доходів і зборів недоїмка з ЄСВ позивача станом на 31.12.2019 становила 1 833 665,27 грн., на підставі чого податковим органом сформовано відповідно до вимог чинного законодавства спірну у справі вимогу.

Звертає увагу суду, що зміни внесені у Закон № 2464 Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669 (далі закон № 1669) втратили чинність згідно із законом № 911, з 01.01.2016, отже з цього періоду будь-які пільги для платників відсутні.

Крім того, Законом України від 14.01.2020 № 440-ІХ «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи» пункт 9-4 «Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2464 виключено з 13.02.2020.

Протокольною ухвалою суду від 20.05.2020 підготовче провадження у справі закрито, розгляд справи призначено у цей же день проти чого представниця відповідача не заперечувала.

Позивач до підготовчого та судового засідання не з`явився, надав клопотання про відкладення розгляду справи, яке мотивоване неможливістю представника позивача прибути у судове засідання через обмеження міжобласного сполучення.

Розглянувши вказане клопотання та із врахуванням думки представниці відповідача за наявності достатніх доказів у справі, суд дійшов висновку про відсутність перешкод для розгляду справи по суті та можливості проведення судового засідання за відсутності представника позивача.

У судовому засіданні від 20.05.2020 представниця відповідача проти вимог позовної заяви заперечувала, просила у задоволенні такої відмовити.

Дослідивши письмові докази та пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, суд встановив таке.

ТОВ «Техіновація» є юридичної особою, , місцезнаходження: 87555, Донецька обл., місто Маріуполь, проспект Миру, будинок 83; перебуває на обліку ГУ ДПС у Донецькій області Маріупольське управління, Центральна ДПІ, реєстраційний номер платника єдиного внеску: 05-16-04-9561 (згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань).

15 січня 2020 року ГУ ДПС у Донецькій області прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-4382-17 у загальному розмірі 1 833 665,27 грн., станом на 31.12.2019.

Не погоджуючись із вказаною вимогою, позивач у межах процедури адміністративного оскарження звернувся до ДПС України зі скаргою від 23.01.2020 № 23-01/20, яка рішенням ДПС України про результати розгляду скарги від 25.02.2020. № 7161/6/99-00-08-01-06 залишена без задоволення, а оскаржувана вимога без змін.

Позивачем звертався до податкового органу із заявами про звільнення від виконання обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 6 Закону № 2464 від 16.02.2015 № 107 від 09.02.2018 № 34 та від 16.02.2018 № 35 на що отримав відповіді від 16.12.2015 № 3733/10/05-63-17-01 про те, що законодавство України з 01.01.2016 не передбачає особливостей виконання зобов`язань платниками єдиного внеску у зоні АТО, питання щодо звільнення може бути розглянуто лише у разі надання заяви про звільнення та сертифіката ТПП України.

У матеріалах справи наявні Сертифікат (висновок) ТПП України про настання обставин непереборної сили № 855 від 13.10.2014, яким засвідчено настання обставин непереборної сили з 14.04.2014 ТОВ «Техіновація» при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обов`язкових платежів.

Згідно наданих позивачем звітів про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування форма № Д4 за період: січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень, 2019 року, січень 2020 року позивачем нараховано відповідні суми єдиного внеску.

Відповідно даних ІКП позивача недоїмка з єдиного внеску станом на 31.12.2019 складала 1 833 665,27 грн.

Предметом спору у даній справі є правомірність винесення податковим органом спірної вимоги від 15.01.2020 № Ю-4382-17, а також перебування позивача, як платника єдиного внеску, на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, що обумовлює звільнення від виконання обов`язків, передбачених ч.2 ст.6 Закону №2464-VI на період проведення антитерористичної операції.

Письмові докази, що містяться у матеріалах справи досліджені судом в порядку передбаченому ст. 211 КАС України.

Спір щодо фактичних обставин справи між сторонами відсутній.

Правова позиція суду обґрунтована наступним.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Згідно з частиною другою статті 2 Закону № 2464-VI виключно цим Законом визначаються принципи збору та ведення обліку єдиного внеску, платники єдиного внеску, порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, розмір єдиного внеску, орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність, склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Відповідно до положень пункту 1 частини другої статті 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Порядок обчислення та строки сплати єдиного внеску передбачені статтею 9 Закону № 2464-VI. Частиною восьмою цієї статті передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Стаття 25 Закону № 2464-VІ регламентує заходи впливу та стягнення, і частиною першої цієї статті передбачено, що рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII від 02 вересня 2014 року (далі - Закон № 1669-VII), який набрав чинності з 15 жовтня 2014 року, визначає, серед іншого, тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Підпунктом 8 пункту 4 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669-VII внесено зміни до Закону № 2464-VІ, а саме підпункт «б» розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 9-3 (пункт 9-4 в редакції Закону з 13 березня 2015 року) такого змісту (у редакції, чинній на момент спірних правовідносин):

« 9-4. Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу».

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

На виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-рзатверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція (дію розпорядження зупинено згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079-р), яке втратило чинність згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України».

Місто Маріуполь, на території якого розташований податковий орган на обліку якого перебуває позивач, як платник єдиного внеску, входить до Переліків населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затверджених розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р (втратило чинність) і розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р .

Судом установлено, що спірна вимога була складена відповідно до статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», за період проведення антитерористичної операції, за наявності умови перебування позивача, як платника єдиного внеску на обліку в органі доходів і зборів, розташованому в місті проведення цієї операції, без врахування положень Закону, який звільняє платника єдиного внеску від виконання обов`язків зі сплати єдиного внеску, що передбачено пунктом 9-4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Суд зазначає, що відсутність (відстрочення в силу закону) у позивача обов`язку сплати внесків, унеможливлює складання відповідачем та направлення позивачу спірної вимоги на момент її складання.

Посилання відповідача на Закон України від 14.01.2020 № 440-ІХ «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи», якими пункт 9-4 «Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2464 виключено з 13.02.2020, суд вважає неприйнятними, оскільки спірні правовідносини мали місце до внесення відповідних змін.

Аналогічне викладено в ухвалі Верховного Суду від 04.03.2020 справа № 200/9571/19-а.

Приймаючи до уваги наведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що вимога ГУ ДПС у Донецькій області від 15.01.2020 № Ю-4382-17 про сплату боргу (недоїмки) на загальну суму 1 833 665,27 грн., складена у супереч вимогам чинного законодавства та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При вирішенні даної справи суд врахував висновки щодо застосування норм матеріального права у подібних відносинах, викладені у постановах Верховного Суду від 13.11.2018 у справі №805/775/16-а, від 30.03.2018 у справі № 812/292/18, від 21.09.2018 у справі №805/3636/16-а, від 21.08.2018 у справі №805/826/16-а, від 25.09.2018 у справі №812/89/16, від 30.01.2018 у справі № 812/505/17, від 30.03.2018 у зразковій справі № 812/282/18.

Сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, на підставі частини 1 статті 139 КАС України.

Керуючись пп. 15.5 Розділу VII Перехідних положень, статями 9, 19, 72-79, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 295, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Техіновація (87555, Донецька область м. Маріуполь, пр.-т Миру, 83, ) до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області (87515, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59, ) про визнання протиправною та скасування вимоги Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області №Ю-4382-17 від 15.01.2020 про сплату боргу (недоїмки) задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області №Ю-4382-17 від 15.01.2020 зі сплати єдиного внеску станом на 31.12.2019 на загальну суму 1 833 665,27 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області (87515, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Техіновація (87555, Донецька область м. Маріуполь, пр.-т Миру, 83, ) судовий збір у розмірі 21020 (двадцять одна тисяча двадцять) грн. 00 коп.

Рішення прийнято у нарадчій кімнаті, вступну та резолютивну частини рішення проголошено у судовому засіданні 20 травня 2020 року, повний текст рішення виготовлений 21 травня 2020 року.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до п. 3 розділу VІ «Прикінцевих положень» КАС України строки визначені ст. 295, а також інші процесуальні строки продовжуються на строк дії карантину.

Суддя І.В. Буряк