Справа № 0840/3993/18
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2020-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 травня 2020 року м. Дніпросправа № 0840/3993/18

головуючий суддя І інстанції - Татаринов Д.В.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача): Іванова С.М. ,

суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Східного офісу Держаудитслужби в особі Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04.12.2018 року в адміністративній справі № 0840/3993/18 за позовом Запорізького державного підприємства "Кремнійполімер" до Східного офісу Держаудитслужби в особі Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1 про часткове визнання протиправною та скасування вимоги,-

ВСТАНОВИВ:

Запорізьке державне підприємство "Кремнійполімер звернулось до суду з позовом до Східного офісу Держаудитслужби в особі Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1 про часткове визнання протиправною та часткове скасування вимоги "Щодо усунення порушень законодавства" від 10 вересня 2018 року №04-08-15-14/4002 направлену Управлінням Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області на адресу ЗДП "Кремнійполімер", в частині усунення виявлених порушень законодавства в установленому законодавством порядку, а саме, порушення, встановлене абзацом 3 вказаної вимоги: " 7. Ревізією дотримання законодавства при списанні майна встановлено, що ЗДП "Кремнійполімер" у 2015 році в порушення вимог частини 7 статті 75 Господарського кодексу України від 16 січня 2013 року №436-ІУ та частини 5 Порядку списання об`єктів державної власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2007 року №1314, без надання згоди Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України з балансу Підприємства списано основні засоби, первісна (переоцінена) вартість яких складає понад 10 000,00 грн., на загальну суму 202 608,53 грн.".

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04.12.2018 року адміністративний позов Запорізького державного підприємства "Кремнійполімер" було задоволено.

Визнано протиправною та частково скасовано вимогу «Щодо усунення порушень законодавства» від 10 вересня 2018 року № 04-08-15-14/4002, направлену Управлінням Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області на адресу ЗДП «Кремнійполімер», в частині усунення виявлених порушень законодавства в установленому законодавством порядку, а саме, порушення, встановленого абзацом 3 вказаної вимоги: " 1. Ревізією дотримання законодавства при списанні майна встановлено, що ЗДП "Кремнійполімер" у 2015 році в порушення вимог частини 7 статті 75 Господарського кодексу України та частину 5 Порядку списання об`єктів державної власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2007 року №1314, без надання згоди Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України з балансу Підприємства списано основні засоби, первісна (переоцінена) вартість яких складає понад 10 000,00 грн., на загальну суму 202 608,53 грн.».

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Східний офіс Держаудитслужби в особі Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати вищезазначене рішення як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що спірна вимога була прийнята у межах повноважень органів державного фінансового контролю та у спосіб визначений законодавством.

Відзив від позивача на адресу суду не надходив.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Як встановлено судом першої інстанції, на підставі звернення арбітражного керуючого-ліквідатора Запорізького державного підприємства «Кремнійполімер» Нікітенка М.О. від 05 липня 2018 року б/н ревізійною групою, яку відповідно до направлення від 06 липня 2018 року №369, виданого начальником управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області Ващенком Г.В., очолила головний державний фінансовий інспектор відділу взаємодії з правоохоронними органами управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області Терещенко Т.К., проведено позапланову виїзну ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Запорізького державного підприємства «Кремнійполімер» за період з 01 серпня 2014 року по 01 червня 2018 року.

Ревізію проведено у термін з 09 липня 2018 року по 27 липня 2018 року у відповідності до питань програми ревізії та робочого плану з відома арбітражного керуючого - ліквідатора Нікітенка Микити Олександровича, головного бухгалтера Ковіки Тетяни Миколаївни.

За наслідками проведеної ревізії контролюючим органом складено Акт №08.15-16/4 від 27 липня 2018 року позапланової виїзної ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Запорізького державного підприємства «Кремнійполімер» за період з 01 серпня 2014 року по 01 червня 2018 року.

На підставі Акту ревізії № 08.15-16/4 від 27 липня 2018 року контролюючим органом винесено вимогу щодо усунення порушень законодавства.

Відповідно до вищевказаної вимоги зазначено, що під час ревізії, зокрема встановлено такі порушення:

«...Ревізію дотримання законодавства при списанні майна встановлено, що ЗДП «Кремнійполімер» у 2015 році в порушення вимог частини 7 статті 75 Господарського Кодексу України від 16 січня 2003 року № 436-ІV та частини 5 Порядку списання об`єктів державної власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2007 року № 1314, без надання згоди Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України з балансу Підприємства списано основні засоби, первісна (переоцінена) вартість яких складає: понад 10 000,00 грн. на загальну суму 202 608,53 гривень.».

Не погодившись з обґрунтованістю прийняття вимоги в наведеній частині, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що висновок Східного офісу Держаудитслужби в особі Управління Східного офісу в Запорізькій області про порушення позивачем вимог частини 7 статті 75 Господарського кодексу України та частину 5 Порядку списання об`єктів державної власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2007 року №1314, без надання згоди Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України з балансу Підприємства списано основні засоби, первісна (переоцінена) вартість яких складає понад 10 000,00 грн., на загальну суму 202 608,53 грн.», є необґрунтованим та недоведеним, у зв`язку з чим спірна вимога від 10 вересня 2018 року №04-08-15-14/4002 в цій частині є протиправною та підлягає скасуванню.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначено Законом України від 26 січня 1993 року № 2939-XII «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин далі - Закон № 2939-XII).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 2939-XII, головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону № 2939-XII, здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю).

Постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 року № 868 «Про утворення Державної аудиторської служби України», яка набрала чинності 03 листопада 2015 року, утворено Державну аудиторську службу України як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів, реорганізувавши Державну фінансову інспекцію шляхом перетворення.

За пунктом 1 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2016 року № 43 (далі - Положення № 43), Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Пунктом 7 Положення № 43 визначено, що Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06 квітня 2016 року № 266 «Про утворення міжрегіональних органів Державної аудиторської служби» до складу органів Державної аудиторської служби України входять Держаудитслужба та такі міжрегіональні територіальні органи: Північний офіс Держаудитслужби, Північно-східний офіс Держаудитслужби; Західний офіс Держаудитслужби та Східний офіс Держаудитслужби, які також наділені вищевказаними повноваженнями щодо вжиття в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб.

Згідно з підпунктом 4 пункту 4 Положення № 43, Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань здійснює контроль за: цільовим, ефективним використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів; досягненням економії бюджетних коштів і результативності в діяльності розпорядників бюджетних коштів; цільовим використанням і своєчасним поверненням кредитів (позик), отриманих під державні (місцеві) гарантії; достовірністю визначення потреби в бюджетних коштах під час складання планових бюджетних показників та відповідністю взятих розпорядниками бюджетних коштів бюджетних зобов`язань відповідним бюджетним асигнуванням, паспорту бюджетної програми (у разі застосування програмно-цільового методу в бюджетному процесі); відповідністю взятих розпорядниками бюджетних коштів довгострокових зобов`язань за енергосервісом затвердженим в установленому порядку умовам закупівлі енергосервісу; дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів; дотриманням законодавства про закупівлі; веденням бухгалтерського обліку, а також складенням фінансової і бюджетної звітності, паспортів бюджетних програм та звітів про їх виконання (у разі застосування програмно-цільового методу в бюджетному процесі), кошторисів та інших документів, що застосовуються в процесі виконання бюджету; станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності; виконанням функцій з управління об`єктами державної власності; станом внутрішнього контролю та внутрішнього аудиту у розпорядників бюджетних коштів, станом внутрішнього контролю в інших підконтрольних установах; усуненням виявлених недоліків і порушень; реалізацією інвестиційних проектів.

Пунктом 6 зазначеного Положення передбачено, що Держаудитслужба для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; у разі виявлення збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір в установленому законодавством порядку.

Згідно з п.п. 9 п. Положення № 43, Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань: вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших осіб підприємств, установ та організацій, що контролюються, усунення виявлених порушень законодавства; здійснює контроль за виконанням таких вимог; вертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів; застосовує заходи впливу за порушення бюджетного законодавства, накладає адміністративні стягнення на осіб, винних у порушенні законодавства; передає в установленому порядку правоохоронним органам матеріали за результатами державного фінансового контролю у разі встановлення порушень законодавства, за які передбачено кримінальну відповідальність або які містять ознаки корупційних діянь.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пунктів 7, 10 та 13 статті 10 Закону № 2939-XII, згідно із якими органу державного фінансового контролю надано право пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів; при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку.

Частиною другою статті 15 Закону № 2939-XII обумовлено, що законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються.

З системного аналізу наведених правових норм слідує, що органу державного фінансового контролю надано право здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред`являти обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких порушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольним об`єктом не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на коригування роботи підконтрольного об`єкта та приведення його у відповідність із вимогами законодавства, і у цій частині вона є обов`язковою до виконання.

Щодо відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються в добровільному порядку підконтрольною установою або шляхом звернення контролюючого органу до суду з відповідним позовом.

Разом із тим, у порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов`язки для позивача.

Як свідчать встановлені обставини справи, предметом спірних правовідносин є скасування пункту вимоги від 10 вересня 2018 року №04-08-15-14/4002, яка пов`язана із завданням необґрунтованої матеріальної шкоди шляхом порушення, на переконання відповідача, вимог частини 7 статті 75 Господарського Кодексу України від 16 січня 2003 року № 436-ІV та частини 5 Порядку списання об`єктів державної власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2007 року № 1314, а саме без надання згоди Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України з балансу позивача відбулось списання основних засобів, первісна (переоцінена) вартість яких складає понад 10 000,00 грн. на загальну суму 202 608,53 гривень.

Однак, враховуючи те, що збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю і правильність їх обчислення та обґрунтованість вимог перевіряє суд, який розглядає цей позов, то заявлена позивачем позовна вимога є передчасною.

Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 26.02.2020 року по справі № 520/2759/19, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Відтак, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга Східного офісу Держаудитслужби в особі Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Інші доводи апеляційної скарги, з урахуванням встановлених обставин справи, колегією суддів не приймаються до уваги, тому як останні не мають правового значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Східного офісу Держаудитслужби в особі Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області - задовольнити.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04.12.2018 року в адміністративній справі № 0840/3993/18- скасувати та прийняти нову постанову.

В задоволенні адміністративного позову Запорізького державного підприємства "Кремнійполімер" - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко