Справа № 540/1037/20
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2020-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/1037/20

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Пекного А.С.,

при секретарі: Мельниченко В.В.,

за участю представника позивача Мурадли Галіба Ідріс огли

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Скадовської міської ради Скадовського району Херсонської області до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Скадовська міська рада Скадовського району Херсонської області (далі - позивач, міська рада, боржник) звернулась до суду з позовом до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Огородника Є.І. (далі - державний виконавець) щодо не вжиття заходів по закінченню виконавчого провадження за №61643281, відкритого постановою від 25.03.2020, у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом;

- зобов`язати державного виконавця закінчити виконавче провадження за №61643281, відкритого постановою від 25.03.2020, у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом та не стягувати виконавчий збір у розмірі 18892,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 14.02.2020р. у справі №540/2706/19 визнано протиправним і скасовано рішення Скадовської міської ради від 15.11.2019 року № 1100 та зобов`язано Скадовську міську раду на найближчій сесії повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 06.05.2019р. про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 801,41 кв.м (0,080141га) для будівництва та обслуговування житлового будинку із земель житлової та громадської забудови на території м. Скадовськ в межах вулиць Маріїнська та Балтазарівська з урахуванням висновків суду. На виконання цього судового рішення Скадовська міська рада прийняла рішення від 12.03.2020р. №1214, яким ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, у зв`язку із невідповідністю місця розташування даної земельної ділянки Генеральному плану міста Скадовська, затвердженого рішенням міської ради від 26.06.2015р. за № 1047 (малоповерхова житлова забудова). ОСОБА_1 судом видано виконавчий лист, який він звернув до примусового виконання. Постановами Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Огородника Є.І. від 25.03.2020р. ВП №61643281 відкрито виконавче провадження, стягнуто з боржника витрати на проведення виконавчих дій та виконавчий збір в розмірі 18892,00 грн.

08.04.2020р. Скадовська міська рада засобами електронного та поштового зв`язку надіслала державному виконавцю листа з повідомлення про те, що рішення суду виконано в повному обсязі до відкриття виконавчого провадження та просила у зв`язку з цим державного виконавця винести постанову про закінчення виконавчого провадження і не стягувати виконавчий збір. Відповідач проігнорував це повідомлення та усупереч приписам статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" не прийняв постанову про закінчення виконавчого провадження у день, коли дізнався про фактичне повне виконання рішення суду.

Позивач вважає, що тим самим державний виконавець допустив протиправну бездіяльність, оскільки статтями 18, 39 Закону України "Про виконавче провадження" на нього покладено обов`язок розглядати в установлені законодавством строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження і їх клопотання, а постанова про закінчення виконавчого провадження має виноситись в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини. На думку позивача, так як ним рішення суду виконано в повному обсязі ще до відкриття виконавчого провадження шляхом прийняття міською радою на сесії рішення від 12.03.2020р. №1214, яким розглянуто заяву ОСОБА_1 , і про це повідомлено державному виконавцю, то останній дізнався про наявність підстав для закінчення виконавчого провадження у день отримання відповідного листа, тобто 13.04.2020р., а тому він був обтяжений обов`язком закінчити виконавче провадження без стягнення на підставі частини 9 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчого збору. Також позивач вказує, що державний виконавець не наділений повноваженнями надавати правову оцінку судовим рішенням, які підлягають примусовому виконанню.

Ухвалою від 27.04.2020р. вказаний позов залишено без руху, позивачу встановлений строк для усунення недоліків позовної заяви. Ухвала виконана, недоліки позову усунуті.

Ухвалою від 12.05.2020р. відкрито провадження у справі за правилами, встановленими ст.ст.268-272, 287 КАС України та призначено судове засідання на 10:00 год. 20.05.2020р. Відповідача зобов`язано надати докази.

19.05.2020р. до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву та подані витребовані докази. У відзиві відповідач вказує, що 24.03.2020р. до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - ВПВР УЗПВР у Херсонській області) надійшла заява ОСОБА_1 про примусове виконання судового рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 14.02.2020р. у справі №540/2706/19, за якою 25.03.2020р. було відкрито виконавче провадження, а також винесено на виконання вимог Закону України "Про виконавче провадження" постанови про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. Від боржника 09.04.2020р. засобами факсимільного зв`язку надійшло повідомлення про фактичне виконання судового рішення. Державним виконавцем за наслідками його розгляду установлено, що Скадовська міська рада на виконання судового рішення розглянула заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та прийняла рішення від 12.03.2020р. №1214 про відмову у наданні дозволу з тих саме підстав, які вже були визнані протиправними судом. Отже, за позицією державного виконавця, рішення суду у справі №540/2706/19 міською радою не виконано, а тому відсутні підстави для закінчення виконавчого провадження. Про це боржника було повідомлено листом 22.04.2020р. №12777, яким також повторно зобов`язано його виконати судове рішення у визначені судом порядок та спосіб.

З огляду на викладене, відповідач вважає, що ним не було допущено протиправної бездіяльності та просить у зв`язку з цим відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні 20.05.2020р. представник позивача підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні з підстав, викладених у позові. Крім того зазначив, що міська рада добровільно виконала рішення суду з урахуванням викладених у ньому висновків, відмовивши у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою з інших підстав, ніж раніше були визнані судом протиправними.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав 19.05.2020р. заяву про розгляд справи без його участі.

За правилами частини 3 статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

20.05.2020р. о 10:35 год. суд вийшов до нарадчої кімнати для прийняття рішення.

Дослідивши наявні у справі докази, оцінивши викладені в заявах по суті доводи сторін, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 14.08.2019р. у справі №540/1412/19 зобов`язано Скадовську міську раду розглянути по суті клопотання ОСОБА_1 від 06.05.2019р. про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 801,41 кв.м для будівництва та обслуговування житлового будинку із земель житлової та громадської забудови на території м. Скадовськ в межах вулиць Маріїнська та Балтазарівська з прийняттям відповідного рішення.

На виконання рішення суду у справі № 540/1412/19 від 14.08.2019р. Скадовською міською радою розглянуто заяву ОСОБА_1 та прийнято рішення від 15.11.2019р. №1100, відповідно до якого відмовлено позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 801,41 кв.м для будівництва та обслуговування житлового будинку із земель житлової та громадської забудови на території м. Скадовськ в межах вулиць Маріїнська та Балтазарівська , у зв`язку із невідповідністю місця розташування даної земельної ділянки Генеральному плану міста Скадовська, затвердженого рішенням міської ради від 26.06.2015р. за №1047 та належністю даної земельної ділянки до прибудинкової території п`ятиповерхового житлового будинку на розі вул. Маріїнська та вул. Балтазарівська .

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 14.02.2020р. у справі №540/2706/19 визнано протиправним і скасовано рішення Скадовської міської ради від 15.11.2019р. №1100 та зобов`язано Скадовську міську раду Херсонської області на найближчій сесії повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 06.05.2019 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 801,41 кв.м для будівництва та обслуговування житлового будинку із земель житлової та громадської забудови на території м. Скадовськ в межах вулиць Маріїнська та Балтазарівська з урахуванням висновків суду.

Це судове рішення набрало законної сили 17.03.2020р. і на його виконання на сесії Скадовської міської ради прийнято рішення від 12.03.2020р. №1214, яким ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 801,41 кв.м для будівництва та обслуговування житлового будинку із земель житлової та громадської забудови на території м. Скадовськ в межах вулиць Маріїнська та Балтазарівська , у зв`язку із невідповідністю місця розташування даної земельної ділянки Генеральному плану міста Скадовська, (малоповерхова житлова забудова).

У той же час, судом 19.03.2020р. у справі №540/2706/19 видано виконавчий лист №375 2020р. в частині зобов`язання Скадовської міської ради повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 06.05.2019р. з урахуванням висновків суду.

За вказаним виконавчим документом Головним державним виконавцем ВПВР УЗПВР у Херсонській області Огородником Є.І. прийнято 25.03.2020р. наступні постанови: №61643281 про відкриття виконавчого провадження, про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій та про стягнення виконавчого збору в розмірі 18892,00 грн. (4 мінімальні заробітні плати). Скадовській міській раді ці постанови надійшли 02.04.2020р.

У вказаному виконавчому провадженні Скадовська міська рада має статус боржника, а ОСОБА_1 - стягувача. Виконавчий документ при цьому має зобов`язальний характер.

08.04.2020р. Скадовська міська рада засобами електронного та поштового зв`язку надіслала державному виконавцю листа №03-10/317 з повідомлення про те, що рішення суду виконано 12.03.2020р. в повному обсязі до відкриття виконавчого провадження (25.03.2020р.) і з додаванням копії рішення Скадовської міської ради від 12.03.2020р. №1214. Також у заяві боржник з огляду на вказані обставини просить державного виконавця винести постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження", не стягувати виконавчий збір в розмірі 18892,00 грн. на підставі частини 9 статті 27 вказаного Закону та провести інші дії, необхідні для закінчення виконавчого провадження.

Цей лист отримано державним виконавцем 13.04.2020р., про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №762. Засобами електронного зв`язку відповідач отримав повідомлення 09.04.2020р.

Розглянувши вказане повідомлення міської ради, відповідач листом від 22.04.2020р. №12777 повідомив боржнику, що рішенням від 12.03.2020р. №1214 ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність з тих саме підстав, які були визнані судом у справі №540/2706/19 протиправними, а тому це не є виконанням вимог виконавчого документу. Також у листі роз`яснено положення статті 75 Закону України "Про виконавче провадження".

Скадовська міська рада вважає, що відповідач був зобов`язаний прийняти постанову про закінчення виконавчого провадження без стягнення виконавчого збору, а неприйняття ним такої постанови за повідомленням про фактичне і повне виконання судового рішення є протиправною бездіяльністю.

Вирішуючи цей спір, суд виходить з такого.

Спірні правовідносини урегульовані, в першу чергу, Законом України від 02.06.2016р. № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII) та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. №512/5 і зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 02.04.2012р. за №489/20802 (далі - Інструкція №512/5).

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 18 Закону №1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець, зокрема, зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має, у тому числі, право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Згідно із статтею 19 Закону № 1404-VIII сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

За загальним правилом статті 26 Закону № 1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів.

Додатково порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення визначений статтею 63 Закону № 1404-VIII, відповідно до якої за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Цим правовим нормам кореспондують положення статті 75 Закону № 1404-VIII, відповідно до якої у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 5 статті 26 Закону № 1404-VIII, у постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно із статтею 27 Закону № 1404-VIII, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи. Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Частиною 5 статті 27 Закону № 1404-VIII визначений перелік випадків, коли виконавчий збір не стягується.

Окремо частиною 9 статті 27 Закону № 1404-VIII установлено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

За змістом статті 40 Закону № 1404-VIII у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 1 статті 39 Закону № 1404-VIII визначений перелік підстав, коли виконавче провадження підлягає закінченню.

Так, пунктом 9 частини 1 статті 39 цього Закону установлено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до частини 2 статті 39 Закону № 1404-VIII, постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

При цьому статтею 13 Закону № 1404-VIII передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. За порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом. Порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Аналізуючи вказані правові норми, суд приходить до висновків, що стягнення виконавчого збору є безумовною дією державного виконавця у межах виконавчого провадження та ефективним засобом стимулювання боржника до намагання виконати рішення суду самостійно до відкриття виконавчого провадження. Стягнення виконавчого збору є обов`язком, а не правом державного виконавця при відкритті виконавчого провадження і на момент відкриття виконавчого провадження виконавець не володіє будь-якою інформацією від боржника щодо виконання судового рішення, оскільки вчинення будь-яких дій до відкриття виконавчого провадження Законом №1404-VІІІ не передбачено. Натомість Законом №1404-VІІІ передбачено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом до відкриття виконавчого провадження. Постанова про закінчення виконавчого провадження у такому випадку виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Отже, для того, щоби винести постанову про закінчення виконавчого провадження без стягнення виконавчого збору, державний виконавець у даному випадку повинен пересвідчитись у тому, що по-перше, боржник фактично виконав рішення, по-друге, що таке виконання відбулось в повному обсязі згідно з виконавчим документом (в установлених виконавчим документом порядку та способу), а по-третє, що таке виконання відбулось в момент часу до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Тільки одночасна сукупність всіх цих трьох умов дає виконавцю підстави для закінчення виконавчого провадження без стягнення виконавчого збору.

Це також означає, з урахуванням спеціального порядку виконання рішень зобов`язального (немайнового) характеру, що у даному випадку державний виконавець при отриманні від боржника інформації про виконання рішення суду, повинен перевірити стан виконання та в залежності від результату такої перевірки вчинити одну з двох дій: або винести постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону № 1404-VIII або винести згідно із статтями 63, 75 цього Закону постанову про накладення на боржника штрафу із зазначенням вимоги виконати рішення протягом 10 робочих днів, тобто установити додатковий строк для виконання рішення.

Як встановлено судом, рішенням суду Херсонського окружного адміністративного суду від 14.02.2020р. у справі №540/2706/19 на Скадовську міську раду покладено обов`язок на найближчій сесії повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 06.05.2019р. про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 801,41 кв.м для будівництва та обслуговування житлового будинку із земель житлової та громадської забудови на території м. Скадовськ в межах вулиць Маріїнська та Балтазарівська з урахуванням висновків суду. Цими висновками суду, зокрема, є спростування такого наведеного міською радою обґрунтування підстави для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, як "належність земельної ділянки до прибудинкової території п`ятиповерхового житлового будинку на розі вул. Маріїнська та вул. Балтазарівська" .

На виконання цього рішення Скадовською міською радою прийнято рішення від 12.03.2020р. №1214, яким ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення згаданої земельної ділянки у власність - у зв`язку із невідповідністю місця розташування даної земельної ділянки Генеральному плану міста Скадовська, (малоповерхова житлова забудова).

Виконавче провадження №61643281 з виконання вказаного вище судового рішення відкрито 25.03.2020р.

Скадовська міська рада повідомила відповідача про обставини, які вона вважає фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом до відкриття виконавчого провадження, надіславши державному виконавцю листа від 08.04.2020р.

Відповідач розглянув це повідомлення і надіслав боржнику лист від 22.04.2020р. №12777, в якому указав на те, що оскільки ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу з тих підстав, що вже визнані судом протиправними, то це не являється фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Слід звернути увагу, що ні в указаному листі, ані у відзиві відповідач не зазначив жодного належного обґрунтування свого висновку щодо невиконання боржником рішення суду в повному обсязі згідно з виконавчим документом. Зі змісту листа від 22.04.2020р. №12777 та відзиву можна виснувати, що під однаковістю підстав відмови у наданні дозволу державний виконавець розглядає зазначення міською радою в рішеннях вислову "у зв`язку з невідповідністю місця розташування даної земельної ділянки Генеральному плану міста Скадовська".

Однак потрібно врахувати, що частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України установлено єдину та загальну підставу для відмови у наданні дозволу, а саме невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Тобто у будь-якому випадку відмови в наданні дозволу орган, уповноважений розпоряджатись земельною ділянкою, в обов`язковому порядку буде посилатись, зокрема, на невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, але дійсною (фактичною) підставою для відмови буде конкретизована невідповідність місця розташування об`єкту чітко визначеним положенням генерального плану населеного пункту.

Суд вважає, що надання оцінки обставинам фактичного виконання рішення, повноти його виконання і відповідності виконання виконавчому документу, а відтак і наявності підстав для закінчення виконавчого провадження у спірному випадку є компетенцією державного виконавця, оскільки згідно із резолютивною частиною виконавчого документу міська рада була зобов`язана розглянути заяву ОСОБА_1 і прийняти з цього приводу рішення з урахуванням висновків суду, викладених в мотивувальній частині рішення суду. Цим спростовуються доводи позивача про те, що державний виконавець не уповноважений надавати правову оцінку судовим рішенням, які підлягають примусовому виконанню.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач перед висновком про невиконання боржником рішення повинен був надати оцінку і визначитись, чи з однакових фактичних підстав міська рада відмовила стягувачу у наданні дозволу, бо тільки так можливо перевірити, чи врахував боржник висновки суду, викладені в рішенні, яке виконувалось.

Слід зазначити, що згідно із пунктом 6 Інструкції №512/5, під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами. Тобто лист не є рішенням виконавця у розумінні Закону № 1404-VIII або Інструкції №512/5.

Відповідно, державний виконавець повинен був, на думку суду, перевірити, чи виконано рішення суду фактично та в повному обсязі згідно з виконавчим документом і прийняти рішення або про закінчення виконавчого провадження або про накладення на боржника штрафу та установлення йому нового строку для виконання рішення.

У тому числі, державний виконавець був не обмежений у праві звернутись до суду, який ухвалив рішення, про його роз`яснення або про установлення способу чи порядку виконання.

Натомість відповідач лише надіслав боржнику листа, в якому зазначив, що відмова в наданні дозволу з тих підстав, які вже визнані судом незаконними не є виконанням вимог виконавчого документу, без будь-якого належного обґрунтування такого свого висновку. Жодних інших дій ним не вчинено і рішень не прийнято. Таким чином, відповідач не розглянув належним чином заяву боржника про виконання рішення, не перевірив стану виконання рішення суду від 14.02.2020р. у справі №540/2706/19 і не прийняв жодного з рішень, передбачених статтями 39, 63, 75 Закону № 1404-VIII, а тому допустив бездіяльність, яку суд вважає протиправною.

Отже позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності підлягає задоволенню, але у спосіб визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невирішення питання про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до частини 4 статті 235 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні. Оскільки перевірка стану виконання рішення та установлення і оцінка обставин, з якими пов`язується наявність підстав для закінчення виконавчого провадження, є виключною компетенцією державного виконавця, яку він не виконав, суд не знаходить підстав покладати на відповідача обов`язок вчинити конкретну виконавчу дію, але вважає, що з урахуванням викладеного, відповідача слід зобов`язати вирішити питання про закінчення виконавчого провадження з урахуванням висновків суду, викладених в мотивувальній частині цього рішення. Тому позовна вимога в частині зобов`язання відповідача вчинити дії підлягає задоволенню частково у вказаний вище спосіб. Відповідно у зобов`язанні відповідача закінчити виконавче провадження слід відмовити.

Відповідно до статті 139 КАС України розподіл судових витрат здійснюється пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тому з урахуванням сплаченого при зверненні до суду судового збору в сумі 2102,00 грн. на користь позивача належить стягнути судові витрати в розмірі 1051,00 грн.

Керуючись ст.ст. 139, 242, 243-246, 250, 255, 287 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов Скадовської міської ради Скадовського району Херсонської області (75700, Херсонська область, Скадовський район, м. Скадовськ, вул. Гагаріна, 63, ) до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (65007, м. Одеса, вул. Б.Хмельницького, 34, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Огородника Євгенія Івановича щодо не вирішення питання про закінчення виконавчого провадження №61643281 за повідомленням Скадовської міської ради Скадовського району Херсонської області від 08 квітня 2020 року №03-10/317.

Зобов`язати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Огородника Євгенія Івановича вирішити питання про закінчення виконавчого провадження №61643281 за повідомленням Скадовської міської ради Скадовського району Херсонської області від 08 квітня 2020 року №03-10/317, з урахуванням висновків суду, викладених в мотивувальній частині цього рішення.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (65007, м. Одеса, вул. Б.Хмельницького, 34, ) на користь Скадовської міської ради Скадовського району Херсонської області (75700, Херсонська область, Скадовський район, м. Скадовськ, вул. Гагаріна, 63, ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1051, 00 (одна тисяча п`ятдесят одна) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 20 травня 2020 р.

Суддя А.С. Пекний

кат. 105000000