Справа № 620/1357/19
Суддя: Черпіцька Людмила Тимофіївна
Дата ухвалення: 2020-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/1357/19 Суддя (судді) першої інстанції: Скалозуб Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого-судді: Черпіцької Л.Т.
суддів:Глущенко Я.Б., Собків Я.М.,
секретар судового засідання:Закревська І.Л.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Борзнянського районного суду Чернігівської області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Борзнянського районного суду Чернігівської області про визнання нечинним наказу та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання нечинним наказу голови Борзнянського районного суду Чернігівської області № 15-ос від 20.03.2019 про звільнення з посади судді Борзнянського районного суду Чернігівської області на підставі ч. 1 ст. 120 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та зобов`язання голови Борзнянського районного суду Чернігівської області виконати дії, що визначені ч. 2 ст. 120 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваний наказ було винесено під час його тимчасової непрацездатності, що є порушенням норм Кодексу законів про працю України. Крім того, його було звільнено лише на підставі адміністративного рішення такого ж самого судді цього ж суду, відтак наказ голови Борзнянського районного суду Чернігівської області про звільнення ОСОБА_1 на підставі ч. 1 ст. 120 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» не відповідає приписам діючого законодавства і підлягає скасуванню з підстав невідповідності наказу п. 4 ст. 131 Конституції України, якою визначено, що в Україні діє Вища рада правосуддя, саме яка ухвалює рішення про звільнення судді з посади.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним наказ голови Борзнянського районного суду Чернігівської області № 15-ос від 20.03.2019 «Про звільнення та виплату компенсації за невикористану відпустку судді ОСОБА_1 ». У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що прийняття рішення про звільнення судді з посади належить до компетенції саме Вищої ради правосуддя, що є підставою для висновку про невідповідність оскаржуваного наказу відповідача вимогам чинного законодавства та, як наслідок задоволення позовних вимог у вказаній частині. Однак, суд першої інстанції не погодився з твердженнями позивача про порушення відповідачем норм статті 40 Кодексу законів про працю України внаслідок звільнення в період тимчасової непрацездатності, оскільки за загальним правилом, пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, коли нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться в спеціальному законі. Разом з тим, з огляду на особливий статус судді, правове регулювання організації праці суддів визначається приписами Закону України «Про судоустрій і статус суддів», зокрема статтею 125 вказаного Закону, а не положеннями КЗпП України.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в задоволеній частині позовних вимог, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати в цій частині та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, а також на неповне з`ясування фактичних обставин справи.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що суд фактично поновив позивачу можливість виконувати повноваження судді після досягнення ним 65-річного віку. При цьому позбавив його права на компенсаційні виплати, що суперечить приписам ч. 7 ст. 126 Конституції України, ч. 1 ст. 120, ч. 1 ст. 125 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». А також судом першої інстанції не вирішувалось питання про поновлення строку звернення до суду та залучення до участі у справі третьою особою - ТУ ДСА України у Чернігівській області.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач, посилаючись на те, що вимоги апеляційної скарги є необґрунтовані, просить в її задоволенні відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У зв`язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до вимог статті 311 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначений на посаду судді Борзнянського районного суду Чернігівської області відповідно до Указу Президента України «Про призначення суддів від 21.06.2006 № 559/2006».

Наказом голови Борзнянського районного суду Чернігівської області № 15-ос від 20.03.2019 «Про звільнення та виплату компенсації за невикористану відпустку судді ОСОБА_1 » керуючись пунктом 1 частини 6 статті 126 Конституції України, положеннями пункту 4 частини 1 статті 24, частини 1 статті 120, статтею 125 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», звільнено із займаної посади та відраховано зі штату Борзнянського районного суду Чернігівської області суддю ОСОБА_1 з 20 березня 2019 року у зв`язку з досягненням суддею шістдесяти п`яти років, що є підставою для припинення повноважень судді та трудових відносин.

Не погоджуючись із наказом, який був винесений під час перебування на лікуванні, що тривало починаючи з 14.03.2019 по 08.04.2019, позивач 09.04.2019 звернувся до голови Борзнянського районного суду із заявою з проханням переглянути обґрунтованість його адміністративного рішення.

Вказана заява головою Борзнянського районного суду Чернігівської області була залишена без задоволення з тих підстав, що зазначений наказ про припинення з позивачем трудових відносин прийнятий з дотриманням вимог чинного законодавства.

Окрім того, позивачем був направлений запит до Територіального управління Державної судової адміністрації у Чернігівській області з проханням надати роз`яснення правомірності звільнення ОСОБА_1 з підстав, визначених у наказі голови Борзнянського районного суду від 20.03.2019.

На вказане вище звернення Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Чернігівській області було надано роз`яснення щодо відповідності нормам чинного законодавства оскаржуваного наказу.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» голова місцевого суду видає на підставі акта про призначення судді на посаду, переведення судді, звільнення судді з посади, а також у зв`язку з припиненням повноважень судді відповідний наказ.

Згідно п. 1 ч. 5 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» незалежність судді забезпечується особливим порядком його призначення, притягнення до відповідальності, звільнення та припинення повноважень.

Частина 1 ст. 53 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що судді гарантується перебування на посаді судді до досягнення ним шістдесяти п`яти років, крім випадків звільнення судді з посади або припинення його повноважень відповідно до Конституції України та цього Закону.

Приписами статті 112 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що суддя може бути звільнений з посади виключно з підстав, визначених частиною шостою статті 126 Конституції України. Рішення про звільнення судді з посади ухвалює Вища рада правосуддя у порядку, встановленому Законом України "Про Вищу раду правосуддя".

Згідно зі статтею 119 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» повноваження судді припиняються виключно з підстав, визначених частиною сьомою статті 126 Конституції України.

Припису щодо ухвалення рішення Вищою радою правосуддя про припинення повноважень наведена норма не містить

Пункт 1 частини 7 статті 126 Конституції України встановлює, що повноваження судді припиняються у разі досягнення суддею шістдесяти п`яти років.

Порядок припинення повноважень судді у зв`язку з досягненням суддею шістдесяти п`яти років врегульовано статтею 120 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно вимог якої повноваження судді припиняються з наступного дня після досягнення ним шістдесяти п`яти років. Про наявність підстави для припинення повноважень судді голова суду, в якому суддя обіймав посаду, не пізніш як за місяць до дня, зазначеного в частині першій цієї статті, повідомляє Вищу раду правосуддя, Вищу кваліфікаційну комісію суддів України та Державну судову адміністрацію України. До повідомлення додаються документи на підтвердження факту досягнення суддею шістдесяти п`яти років. Суддя не може здійснювати правосуддя з наступного дня після досягнення ним шістдесяти п`яти років.

Окрім того, відповідно до статті 125 цього Закону припинення повноважень судді є підставою для припинення трудових відносин судді із відповідним судом, про що голова суду видає наказ.

Головою Борзнянського районного суду Чернігівської області виконані вказані вище вимоги, та 22.01.2019 направлені повідомлення до Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та Державної судової адміністрації України, з доданням до них копії паспорта судді Тіслюка І.І.

28.01.2019 вказані повідомлення отримали Вища рада правосуддя та Вища кваліфікаційна комісія суддів України, а Державна судова адміністрація України - 25.01.2019.

20.03.2019 наказом голови Борзнянського районного суду Чернігівської області № 15-ос звільнено із займаної посади та відраховано зі штату Борзнянського районного суду Чернігівської області суддю ОСОБА_1 з 20 березня 2019 року у зв`язку з досягненням суддею шістдесяти п`яти років 19 березня 2019 року.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що в силу вимог статті 131 Конституції України, Вища рада правосуддя ухвалює рішення про звільнення судді з посади.

Проте, поза увагою суду першої інстанції залишено те, що ухвалення рішення Вищою радою правосуддя передбачено при розгляді питання саме про звільнення судді, а не про припинення повноважень, при цьому саме з підстав, визначених пунктами частиною шостою статті 126 Конституції України (статті 55, 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Натомість, умови припинення повноважень суддею, в тому числі у зв`язку з досягненням суддею шістдесяти п`яти років, встановлені частиною сьомою статті 126 Конституції України.

Згідно статті 125 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» припинення повноважень судді є підставою для припинення трудових відносин судді із відповідним судом, про що голова суду видає наказ.

Таким чином, вказані норми чинного законодавства встановлюють чіткий алгоритм дій при припиненні повноважень судді у зв`язку з досягнення останнім шістдесяти п`яти років, а саме: повідомлення у встановленому порядку Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та Державної судової адміністрації України та видання наказу про припинення трудових відносин судді.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню в задоволеній частині позовних вимог.

В той же час, відповідач, наполягаючи в апеляційній скарзі на порушенні норм процесуального права судом першої інстанції через невирішення питання про поновлення строку звернення до суду, залишив поза увагою, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.08.2019 була скасована ухвала Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.07.2019 у даній справі, а справу направлено на продовження розгляду з висновком апеляційного суду про поважність причин пропуску строку позивачем.

Окрім того, колегія суддів приходить до висновку, що не розгляд судом заяви чи клопотання, заявленого учасником справи питання є процесуальним порушенням, однак у даному випадку, як у даній справі, порушення з незалучення ТУ ДСА України у Чернігівській області третьою особою є таким, що не призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

1. Апеляційну скаргу Борзнянського районного суду Чернігівської області задовольнити.

2. Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2019 року скасувати в частині задоволення позовної вимоги про визнання протиправним наказу голови Борзнянського районного суду Чернігівської області № 15-ос від 20.03.2019 «Про звільнення та виплату компенсації за невикористану відпустку судді ОСОБА_1 ». та прийняти в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 19 травня 2020 року.

Головуючий суддя:Л.Т. Черпіцька
Судді:Я.Б. Глущенко
Я.М. Собків