Справа № 500/685/20
Суддя: Шульгач Микола Петрович
Дата ухвалення: 2020-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/685/20

18 травня 2020 рокум.Тернопіль

Суддя Тернопільського окружного адміністративного суду Шульгач М. П., розглянувши в письмовому провадженні справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язати вчинити дії, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду в з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язати вчинити дії, а саме просить:

1. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Збройних Сил України, щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2017 рік включно, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 20 травня 2017 року;

2. Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Збройних Сил України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2017 рік включно, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 20 травня 2017 року;

3. Стягнути з відповідача в користь ОСОБА_1 , витрати пов`язані з наданням професійної правової допомоги за подання даного позову на суму 3 000 (три тисячі) гривень.

Позивач в судове засідання не з`явився, про те подав клопотання про розгляд справи без його участі в письмовому провадженні, просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про те подав клопотання про розгляд справи без його участі в письмовому провадженні. У поданому відзиві на даний позов просить в задоволенні позову відмовити.

Суд, розглянувши матеріали справи, встановив наступні факти.
25 березня 2015 року ОСОБА_1 був прийнятий на військову службу в Збройні сили України за контрактом на підставі наказу командира військової частини № 3-рс від 25 березня 2015 року та проходив службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_3 .

В період з 08.07.2015 р. по 24.09.2015 р., з 25.09.2015 р. по 18.02.2016 р., з 04.03.2016 р. по 10.05.2016 р., з 06.06.2016 р. по 23.06.2016 р. брав безпосередню участь в антитерористичній операції, в районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей в складі військової частини пп НОМЕР_3 . 13 жовтня 2015 року позивач отримав статус учасника бойових дій. 01 липня 2016 року позивач був переведений для подальшого проходження служби у військову частину пп НОМЕР_4 .

З 01 липня 2017 року військова частина пп НОМЕР_4 перейменована у військову частину НОМЕР_2 (польова пошта).

Наказом командира військової частини № 110 від 20 травня 2017 року відповідно до підпункту «і» пункту 1 частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» позивача було звільнено із військової служби у запас.

З дати отримання статусу учасника бойових дій 13.10.2015 року позивач отримав право на додаткову щорічну оплачувану відпустку тривалістю 14 днів у відповідності до Закону України «Про відпустки» (ст. 162) та п.12 ч.1 ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Однак не мав змоги скористатися додатковою відпусткою із збереженням заробітної плати. Компенсація за невикористану додаткову оплачувану відпустку позивачу не виплачувалась, в тому числі і після звільнення у запас із лав Збройних сил України.

28 січня 2020 року позивач звернувся із заявою до командира військової частини НОМЕР_2 , виплатити йому грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період 13.10.2015 р. по 20.05.2017 р., відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, передбаченого ст. 162 Закону України «Про відпустки» за період часу проходження мною служби в Збройних Силах України згідно з п.14 ст. 102 Закону України «про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а також відповідно до п. З розділу XXXI Наказу Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018 року.

Будь-якої відповіді про розгляд поданої ним заяви від 28.01.2020 року він не отримував.

Припинення відпустки на час особливого періоду не означає припинення права на відпустку, яке може бути реалізовано у один із таких двох способів: 1) безпосереднє надання особі відпустки після закінчення особливого періоду, який може тривати невизначений термін; 2) грошова компенсація відпустки особі. Така позиція висвітлена у зразковому вішенні Верховного Суду від 16.05.2019 №Пз/9901/4/19.

Дана позовна вимога має ознаки типової справи поскільки в рішенні Верховного Суду від 16.05.2019 № Пз/9901/4/19 зазначається, що справа має ознаки типової, якщо звернення до суду було здійснено особами, звільненими з військової служби, які мають статус учасника бойових дій, яким було відмовлено у виплаті грошової компенсації під час звільнення за невикористані календарні дні додаткової відпустки, передбаченої п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в період визначений п.п. 17-18 ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Таким чином поскільки дана вимога має ознаки типової то під ухвалення рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами зразкової справи.

Враховуючи висновки Верховного Суду, викладені у рішенні від 16.05.2019 № Пз/9901/4/19 за результатами зразкової справи, суд вважає, що позовну вимогу про нарахування та виплату ОСОБА_1 грошову компенсацію за всі невикористані дні щорічної додаткової відпустки за 2015-2017 роки, а тому позов підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Збройних Сил України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ), грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2017 рік включно, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 20 травня 2017 року;

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) в користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ), витрати пов`язані з наданням професійної правової допомоги за подання даного позову на суму 1500 гривень.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в строки передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повне судове рішення складено 18 травня 2020 року.

Головуючий суддя Шульгач М.П.

копія вірна

Суддя Шульгач М.П.