Справа № 280/932/20
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2020-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

12 травня 2020 року о/об 13 год. 26 хв.Справа № 280/932/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Новіковій Д.А., за участю представника позивача Усенка Ю.Д., розглянувши у місті Запоріжжі у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, Запорізька область, м.Запоріжжя, проспект Соборний, буд.166; )

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги, рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі позивач, ФОП ОСОБА_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (надалі відповідач, ГУ ДПС у Запорізькій області), в якому позивач просить суд визнати незаконними та скасувати: 1) податкове повідомлення-рішення № від 19.09.2019 на суму 3411 грн. 24 коп.; 2) податкове повідомлення-рішення № від 19.09.2019 на суму 39297 грн. 86 коп.; 3) податкове повідомлення-рішення № від 19.09.2019 на суму 3274 грн. 83 коп.; 4) податкове повідомлення-рішення № від 19.09.2019 на суму 13142 грн. 50 коп.; 5) податкове повідомлення-рішення № від 19.09.2019 на суму 50 грн. 00 коп.; 6) вимогу про сплату боргу № від 19.09.2019 на суму 32020 грн. 47 коп.; 7) рішення про застосування штрафних санкцій № від 19.09.2019 на суму 3995 грн. 83 коп.

У позові (т.1, а.с.167-179) зазначено наступне. Оскаржувані рішення є незаконними та такими, що підлягають скасуванню. Для проведення перевірки позивачем надано необхідні документи, які отримала головний державний ревізор-інспектор контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС в Запорізькій області Гузенко Л.Ю., яка переглянувши їх вимоги щодо надання додаткових документів не зазначала. Всі витрати включені до книги обліку доходів та витрат за 2017-2018 роки достовірні та мають всі підтверджувальні первинні документи: виписка банку, платіжні доручення, видаткові накладні, рахунки, тощо. 10.08.2019 позивачем, вже після фактичного завершення перевірки, отримано наказ №2637 від 25.07.2019 про продовження терміну проведення документальної планової виїзної перевірки. Також, у цей же день отримано лист №12571/14/08-01-13-05-09 від 23.07.2019 «Про проведення інвентаризації» щодо проведення повної інвентаризації товарно-матеріальних цінностей та розрахунків з постачальниками та покупцями станом на 24.07.2019 та лист №13252/14/08-01-13-05-09 від 01.08.2019 «Запит про надання пояснень та документального підтвердження під час проведення перевірки» щодо надання під час перевірки документів та пояснень, що не були надані до перевірки станом на 25.07.2019 щодо яких слід зазначити наступне. Термін проведення перевірки, відповідно до наказу №2300 від 25.06.2019 складає 10 днів та наказом №2637 від 25.07.2019 його продовжено ще на 5 днів починаючи з 26.07.2019. Таким чином, кінцева дата закінчення перевірки 01.08.2019. В поштове відділення лист надано - 24.07.2019, тобто в день необхідності виконання його вимог, а, як зазначено вище, позивачем отримано - 10.08.2019. Ураховуючи наведене виконання вимог цього листа неможливо. Відповідно до наказу про проведення документальної планової перевірки, нею охоплюється період за 01.01.2017 по 31.12.2018, тобто вимога про проведення інвентаризації станом на 24.07.2019 є незаконною та є підставою для не допуску до її проведення, тим паче, що під час проведення перевірки питань щодо проведення інвентаризації станом на 24.07.2019 не виникало. Будь-які запити або ж листи щодо необхідності проведення інвентаризації не надходили. Щодо листа про надання пояснень та додаткових матеріалів встановлено, що в поштове відділення лист надано - 05.08.2019, тобто після закінчення терміну перевірки, а, як зазначено вище, позивачем отримано - 10.08.2019. Ураховуючи наведене виконання вимог цього листа неможливо та й законодавчо визначені підстави для цього відсутні, а його направлення вже після проведення перевірки свідчить про умисне приховування інспектором власної бездіяльності. Не надавши можливості надати необхідну інформацію та документи інспектором натомість складено Акт №631/08-01-13-05/ НОМЕР_1 від 08.08.2019 «Про результати документальної планової виїзної перевірки суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування, обчислення та сплати податків і зборів, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, дотримання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 31.12.2018», який поштовим зв`язком направлено позивачу та отримано 20.08.2019. При цьому, особою, якою проведено перевірку в порушення вимог ст.86-1 Податкового кодексу України Акт перевірки позивачу або ж законному представнику для підписання не надавався. Про день та час для ознайомлення та підписання Акту також не повідомлялось. Також, до Акту внесено дані, які не відповідають фактичним обставинам та чому інспектор дійшов такого висновку невідомо та жодним чином не аргументовано. Так, в Акті зазначено, що позивачем свідомо занижена вартість палива, в частині реалізації нижче ціни придбання, хоча співставивши ціни порівнювальної таблиці, а також порівнявши ціну закупки та ціну реалізації встановлено, що ціни відображені інспектором не відповідають дійсності, тобто є невірними. Чому інспектор дійшла такого висновку невідомо, оскільки надання будь-яких пояснень з цього приводу не вимагала. 29.03.2017 ОСОБА_1 закупівля 527л. дизельного пального взагалі не здійснювалась, рівно як і закупівля 1450л. пального 16.05.2017, 653л. 15.09.2017. а тому надати пояснення щодо таких фінансових операцій неможливо. 01.02.2018 придбання позивачем дизельного палива в кількості 333 літрів не здійснювалось, як і 3667л. 01.02.2018, 163л. 01.06.2018, 4837л. 01.06.2018, 14377л. 11.07.2018, 7237л. 26.10.2018, 4787л. 01.06.2018, 14377л. 11.07.2018, 7237л. 26.10.2018, 4787л. 15.11.2018, 2337л. 15.11.2018, 1377л. 29.11.2018, 4960л. 06.12.2018, а тому надати пояснення щодо таких фінансових операцій неможливо. Щодо завищення упродовж 2017-2018 років можливих валових витрат за рахунок оплати послуг ФОП ОСОБА_2 , позивач пояснює, що указані платежі здійснені на підставі укладеного з цим підприємцем договору про надання інформаційної підтримки програми «МЕДОК». Щодо придбання Паливо-роздавальної колонки слід зазначити, що необхідність її придбання викликана вимогами п.230.1.2 ПК щодо необхідності обладнання акцизних складів витратомірами лічильниками, за таких обставин указана колонка не є окремим виробом - та не може використовуватись як окремий основний засіб, а є виключно складовою частиною ємкості для зберігання пального, спрямованою на покращення її діяльності. Щодо придбання шин для автомобілю, як зазначено в акті їх придбання не можливо включити до складу валових витрат оскільки автомобіль є об`єктом подвійного призначення за винятком спеціальних автомобілів. Згідно техпаспорту на автомобіль ГАЗ-3307 який перебуває в користуванні ОСОБА_1 зазначений автомобіль віднесено до категорії спеціалізованих вантажних автомобілів - паливоцистерна, а тому посилання про неможливість включення придбання шин до затратної частини діяльності підприємця є безпідставним. Щодо зростання або ж зниження ціни на паливо позивач вважає за необхідне зазначити наступне. Зростання ціни па паливо на початку жовтня 2018 року було зумовлене в першу чергу подорожчанням нафти та зниження курсу гривні. Не секрет, більша частина палива в Україні імпортується. За імпортований бензин оператори ринку розраховуються валютою, тому роздрібні ціни на пальне є дуже чутливими до зміни курсу гривні. При цьому зміцнення курсу гривні не веде до швидкого здешевлення пального. Також слід врахувати, що частина податків на пальне, а саме акцизний податок з імпорту, зафіксований в євро. З 1 літра бензину А95 сплачується 0,213 євро імпортного акцизу. Починаючи з середини серпня ціна на нафту на світових ринках виросла на 15%. В свою чергу, починаючи з середини липня, гривня подешевшала відносно долара та євро приблизно на 7% (приблизно +2 грн.). Ці дві тенденції - подорожчання нафти та зниження курсу гривні і спричинили зростання ціни на паливо. Ріст закупівельної ціни на нафтопродукти на 1% спричиняє зростання ціни 1 літра на 10 коп., а зниження курсу національної валюти на 1 грн. веде подорожчання 1 літра пального на 70-80 коп. Щодо зазначення в акті перевірки фактів можливого заниження податкових зобов`язань шляхом здійснення операцій з продажу палива за ціною нижчою від ціни закупівлі позивач зазначає, що за нормами ст.ст.50-52 Цивільного кодексу України та ст.3 Господарського кодексу України підприємницькою діяльністю є господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку.

Представник позивача підтримав позовні вимоги.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву (т.1, а.с.193-200), в якому зазначено наступне. В порушення норм ст.ст.8, 19 Закону України «Про перевезення небезпечних вантажів» ФОП ОСОБА_1 не мав права перевозити дизельне пальне без відповідних дозвільних документів, а саме: свідоцтва про допуск до перевезення небезпечного вантажу, свідоцтва про навчання водіїв на допущення до перевезення небезпечних вантажів встановленого зразка після навчання та складання відповідних іспитів у територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України. ФОП ОСОБА_1 до документальної планової виїзної перевірки не надано первинні документи (акти виконаних робіт, договір про надання послуг), які підтверджують що послуги у сфері інформатизації пов`язані з господарською діяльністю ФОП ОСОБА_1 , що унеможливлює визначити пов`язаність витрат з отриманням доходів фізичної особи - підприємця, чим порушено п.177.2, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України. До перевірки ФОП ОСОБА_1 не надав жодних документів (чеків, квитанцій, платіжних доручень, видаткових накладних, актів виконаних робіт), які підтверджують що витрати у сумі 4375,00 грн. пов`язані з господарською діяльністю ФОП ОСОБА_1 , що унеможливлює визначити пов`язаність витрат з отриманням доходів фізичної особи-підприємця, чим порушено п.177.2, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України. До перевірки ФОП ОСОБА_1 не надав підтвердних документів, а саме: акт виконаних робіт, який підтверджує що Транспортно-експедиційні послуги пов`язані з господарською діяльністю ФОП ОСОБА_1 , що унеможливлює визначити пов`язаність витрат з отриманням доходів фізичної особи-підприємця, чим порушено п.177.2, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України. Перевіркою Книги обліку доходів та витрат, банківських документів за 2017 рік встановлено, що ФОП ОСОБА_1 в графу 6 Книги обліку доходів та витрат включав суму витрат відповідно до видаткових накладних на отримання товару, без урахування реалізації дизельного пального та бензину по ціні меншій за ціну придбання, що підтверджується проведеним аналізом видаткових накладних на придбання та реалізацію дизельного пального та бензину, що призвело до завищення валових витрат за 2017 рік в сумі 23556,16 грн. Також, перевіркою Книги обліку доходів та витрат, банківських документів за 2018 рік встановлено, що ФОП ОСОБА_1 в графу 6 Книги обліку доходів та витрат включав суму витрат відповідно до видаткових накладних на отримання товару, без урахування реалізації дизельного пального та бензину по ціні меншої за ціну придбання, що підтверджується проведеним аналізом видаткових накладних на придбання та реалізацію дизельного пального та бензину, що призвело до завищення валових витрат за 2018 рік в сумі 29661,44 грн. ФОП ОСОБА_1 до перевірки не надані документи, які підтверджують, що витрати на придбання шин відносяться до витрат господарської діяльності підприємця, а саме: до перевірки не надані акти списання шин, дозвільні документи на перевезення небезпечних вантажів. Відповідно до Книги обліку доходів та витрат (зареєстрованої в Чернігівському відділенні Токмацької ОДПІ від 25.08.2016 за №2673) та платіжних доручень від 20.07.2018 за №103 на суму без урахування ПДВ 58975,00 грн., від 10.08.2019 за №114 на суму без урахування ПДВ 450,00 грн. встановлено, що ФОП ОСОБА_1 до складу валових витрат за 2018 рік включено витрати на придбання основних засобів (Паливороздавальна колонка "Шельф 100"2-КЕД 50/90/-0,25-1-2ВК та комплектуючі) в сумі 59425,00 грн. Підприємець на загальній системі оподаткування немає права включати до складу витрат витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів які підлягають амортизації, починаючи з 01.01.2017, підприємець на загальній системі оподаткування може включати до складу витрат, пов`язаних з провадженням його господарської діяльності, амортизаційні відрахування з вартості придбаних після 01.01.2017 основних засобів та нематеріальних активів або самостійно виготовлених основних засобів при наявності підтверджуючих на здійснення таких витрат документів (крім земельних ділянок; об`єктів житлової нерухомості; легкових та вантажних автомобілів).

Представник відповідача проти позову заперечував.

Ухвалою судді від 16.03.2020 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 13.04.2020 з викликом сторін.

13.04.2020 ухвалою суду відкладено розгляд справи на 12.05.2020.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

У період з 12.07.2019 по 01.08.2019 контролюючим органом проведена документальна планова виїзна перевірка суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування, обчислення та сплати податків і зборів, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, дотримання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 31.12.2018, за результатами якої складено Акт №631/08-01-13-05/ НОМЕР_1 від 08.08.2019 (надалі Акт перевірки №631/08-01-13-05/ НОМЕР_1 від 08.08.2019) (т.1, а.с.90-130).

У висновку Акту перевірки №631/08-01-13-05/ НОМЕР_1 від 08.08.2019 зазначено наступне: «Документальною плановою перевіркою встановлені порушення суб`єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 : - пп.16.1.2 п.16.1 ст.16, п.44.1 ст.44, п.176.1 пп.«а» ст.176, п.177.2, пп.177.4.1 п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України …, занижено податок з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 26198,57 грн., в т.ч. за 2017р. 6494,61 грн., за 2018р. 19703,96 грн.; - пп.16.1.2 п.16.1 ст.16, п.44.1 ст.44, п.176.1 пп.«а» ст.176, п.177.2, пп.177.4.1 п.177.4 ст.177, пп.164.1.3 п.164.1 ст.164, підпункт 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 Податкового кодексу України …, а саме заниження суми утриманого військового збору з суми чистого оподатковуваного доходу на загальну суму 2183,22 грн., в т.ч. за 2017р. в сумі 541,22 грн., за 2018р. в сумі 1642,00 грн.; - п.2 ч.1 ст.7, п.5 ст.8, п.8 ст.9 (у редакції, що діє з 01.01.2015р.) Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010р. №2464-VІ із змінами та доповненнями, а саме заниження сум єдиного внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу на загальну суму 32020,47 грн., у т.ч. по періодам за 2017р. в сумі 7937,85 грн., за 2018р. в сумі 24082,62 грн.; …; - пп.14.1.191 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України … занижено суму податкових зобов`язання з ПДВ на загальну суму 10594,00 грн. в т.ч. у зв`язку з реалізацією дизельного пального та бензину за ціною нижчою від придбання у травні 2017р. на суму ПДВ 34,00 грн., у вересні 2017р. на суму ПДВ 4677,00 грн., у лютому 2018р. на суму 536,00 грн., у липні 2018р. на суму ПДВ 489,00 грн., у листопаді 2018р. на суму ПДВ 1933,00 грн., у грудні 2018р. на суму ПДВ 2925,00 грн., та зменшено податкові зобов`язання з податку на додану вартість р.10 за червень 2018р. на суму ПДВ 50,00 грн.; - п.216.12 ст.216, ст.231 Податкового кодексу України … складення акцизних накладних з порушенням строку на суму акцизного податку 170561,87 грн. (для цілей пунктів 120-2.1 і 120-2.2 статті 120 ПКУ). …».

Результатом розгляду контролюючим органом Акту перевірки №631/08-01-13-05/ НОМЕР_1 від 08.08.2019 стало прийняття 19.09.2019 стосовно ФОП ОСОБА_1 :

1) податкового повідомлення-рішення №, яким збільшено грошове зобов`язання по військовому збору на суму 3274 грн. 83 коп., з яких: 2183 грн. 22 коп. за податковими зобов`язаннями; 1091 грн. 61 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями (т.1, а.с.131).

2) податкового повідомлення-рішення №, яким збільшено грошове зобов`язання по податку на додану вартість на суму 13242 грн. 50 коп., з яких: 10954 грн. 00 коп. за податковими зобов`язаннями; 2548 грн. 50 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями (т.1, а.с.132).

3) податкового повідомлення-рішення №, яким зменшено від`ємне значення по податку на додану вартість за червень 2018 року на суму 50 грн. 00 коп. (т.1, а.с.133).

4) податкового повідомлення-рішення №, яким до ФОП ОСОБА_1 по акцизному податку на пальне застосовано штрафну (фінансову) санкцію у сумі 3411,24 грн. (т.1, а.с.134).

5) податкового повідомлення-рішення №, яким збільшено грошове зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб на суму 39297 грн. 86 коп., з яких: 26198 грн. 57 коп. за податковими зобов`язаннями; 13099 грн. 29 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями (т.1, а.с.135).

6) Вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 10.02.2020 про вимагання від позивача сплатити борг з недоїмки по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 32020 грн. 47 коп. (т.1, а.с.136).

7) Рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким до позивача за наслідками донарахування 32020,47 грн. єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування застосовано штрафну санкцію у розмірі 3995 грн. 83 коп. (т.1, а.с.137).

Недоліки відповідача в організації та проведенні наведеної перевірки, оформленні документів на проведення перевірки та під час перевірки суд до уваги не приймає, оскільки, суд вважає, що позивач фактично допустив відповідача до проведення перевірки, дотримувався процедури визначеної нормами права. Звідси, суд перевіряє лише результати перевірки підстави, правомірність винесення відповідачем оскаржуваних рішень.

За матеріалами справи, 07.04.2018 між ФОП ОСОБА_1 (користувач) та ОСОБА_3 (позичкодавець) укладено Договір позички (т.1, а.с.78-79), згідно з п.1.1 якого позичкодавець передає у безоплатне користування користувачу належний йому на праві власності автомобіль ГАЗ-3307, д.н. НОМЕР_2 для використання його у повсякденній господарській діяльності користувача.

При цьому, позивачем не обґрунтовано як ним здійснювалось транспортування палива до 07.04.2018 (до дня укладання наведеного Договору позички).

В обґрунтування використання транспортного засобу позивачем надано до суду: Свідоцтво ДОПНВ про підготовку водія на ім`я ОСОБА_1 (т.1., а.с.77); Поліс №АО/1397333 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 23.07.2019, за яким страховик Чернігівська філія ПрАТ «СК «Оранта-Січ», страхувальник ОСОБА_3 (т.1, а.с.76); Свідоцтво про підготовку уповноваженого з питань безпеки перевезень небезпечних вантажів №0003614, видане ОСОБА_1 23.05.2018 на строк до 23.05.2023 (т1, а.с.75); Свідоцтво Серії У №05-2018 від 23.05.2018, видане ОСОБА_1 (т.1, а.с.74); Свідоцтво Серії В №140-2018 від 25.04.2018, видане ОСОБА_1 (т.1, а.с.74); Посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 (т.1., а.с.73); Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , відповідно до якого за ОСОБА_3 на праві власності зареєстровано транспортний засіб марки ГАЗ, моделі 3307, типу спеціалізований вантажний паливоцистерна, з реєстраційним номером НОМЕР_2 (т.1, а.с.72); Протокол перевірки технічного стану транспортного засобу №00863-01537-19, складений 01.10.2019 щодо транспортного засобу марки ГАЗ, моделі 3307, з реєстраційним номером НОМЕР_2 (т.1, а.с.71).

Позивачем надано до суду:

1) Видаткові накладні про поставку ФОП ОСОБА_1 дизельного палива/безину на адресу - ФГ ОСОБА_4 (№10 від 24.05.2017, №13 від 31.05.2017), (т.1, а.с.19, 23); - ФОП ОСОБА_5 (№24 від 18.09.2017, №6 від 27.02.2018, №4 від 23.02.2018), (т.1, а.с.28, 38, 39); - СТОВ «ТОКМАЧАНИ» (№30 від 29.09.2017, №83 від 19.07.2018), (т.1, а.с.33, 44); - ПрАТ «Новополтавський кар`єр» (№64 від 12.06.2018, №140 від 15.11.2018, №148 від 17.12.2018, №149 від 27.12.2018 ), (т.1, а.с.41, 51, 59, 61); - ТОВ «Токмацький гранітний кар`єр» (№63 від 12.06.2018), (т.1, а.с.42); - ФГ «Оріон» (№136 від 12.11.2018), (т.1, а.с.49); - ФГ « ОСОБА_6 » (№145 від 06.12.2018, №144 від 06.12.2018), (т.1, а.с.53, 55);

2) Видаткові накладні про поставку дизельного палива на адресу ФОП ОСОБА_1 - ТОВ «ДИЗ ТРАНС» (№РН-0000022 від 29.03.2017, №РН-0000052 від 16.05.2017, №РН-0000037 від 26.04.2017, №497 від 27.12.2017, №470 від 08.06.2018, №576 від 11.07.2018, №605 від 19.07.2018, №606 від 19.07.2018, №1006 від 09.11.2018, №1034 від 15.11.2018, №1110 від 06.12.2018, №1111 від 06.12.2018, №1082 від 29.11.2018, №1083 від 29.11.2018, №1110 від 06.12.2018, №РН-0000010 від 13.03.2017), (т.1, а.с.20, 24, 27, 40, 43, 45, 47, 48, 50, 52, 54, 56, 57, 58, 60, 62); - ТОВ «Електронмашсервіс» (№ЕМС-1509-2 від 15.09.2017, №ЕМС-2808-7 від 28.08.2017, №ЕМС-2209-4 від 22.09.2017, №ЕМС-2909-2 від 29.09.2017), (т.1, а.с.29, 32, 35, 36).

Також, позивачем надано до суду Рахунки-фактури про поставку дизельного палива на адресу ФОП ОСОБА_1 - ТОВ «ДИЗ ТРАНС» (№СФ-0000022 від 29.03.2017, №СФ-0000012 від 13.03.2017, №СФ-00046 від 16.05.2017, №СФ-000017 від 26.04.2017), (т.1, а.с.21, 22, 25, 26); - ТОВ «Електронмашсервіс» (ЕМС-1509-1 від 15.09.2017, №ЕМС-2808-8 від 28.08.2017, №ЕМС-2209-3 від 22.09.2017, №ЕМС-2909-2 від 29.09.2017), (т.1, а.с.30, 31, 34, 37).

При цьому, позивачем не надано до суду Договори, на які є посилання у наведених Видаткових накладних: №5/2016 від 28.07.2016, №7/2017 від 27.07.2017, №3 від 23.11.2015, Основний договір, №1/2016 від 04.03.2016, №16/2018 від 07.06.2018, №15/2018 від 17.05.2018, №22/2018 від 01.12.2018.

Позивачем не надано до суду товарно-транспортних накладних, подорожніх листів щодо перевезення пального у 2017-2018 роках.

З наданих до суду позивачем документів вбачається, що деякі необхідні документи для перевезення дизельного пального були отримані позивачем лише у 2018 році (зокрема: Свідоцтво про підготовку уповноваженого з питань безпеки перевезень небезпечних вантажів №0003614, видане ОСОБА_1 23.05.2018 на строк до 23.05.2023 (т1, а.с.75); Свідоцтво Серії У №05-2018 від 23.05.2018, видане ОСОБА_1 (т.1, а.с.74); Свідоцтво Серії В №140-2018 від 25.04.2018, видане ОСОБА_1 (т.1, а.с.74)).

Згідно з ч.2 ст.8 Закону України «Про перевезення небезпечних вантажів» перевізник небезпечних вантажів зобов`язаний: приймати небезпечні вантажі до перевезення, якщо вантаж і документи на нього відповідають встановленим вимогам; забезпечувати перевезення небезпечних вантажів у встановленому порядку визначеними транспортними засобами; у разі дорожнього перевезення розробити та погодити з органами Національної поліції, маршрути і режими перевезення небезпечних вантажів; забезпечити своєчасний огляд транспортних засобів територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, та отримання відповідного свідоцтва про допуск до перевезення небезпечного вантажу; під час перевезення не відхилятися від узгодженого маршруту, додержуватися безпечних умов руху та постійно контролювати стан транспортного засобу і вантажу; перевозити у встановлений строк небезпечний вантаж та передавати його одержувачу; забезпечувати належне зберігання небезпечного вантажу; у відповідних випадках здійснювати заходи фізичного захисту і охороняти небезпечний вантаж; забезпечувати проведення спеціального навчання, підвищення кваліфікації осіб, які здійснюють перевезення небезпечних вантажів, та їх медичного огляду; в разі дорожнього перевезення забезпечувати одержання водіями свідоцтв про допуск до перевезення небезпечних вантажів встановленого зразка після навчання та складання відповідних іспитів у територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України; надавати в установленому порядку необхідну інформацію про перевезення небезпечних вантажів іншим суб`єктам перевезення та органам, зазначеним у статтях 10, 15 і 16 цього Закону, в разі дорожнього перевезення - органам Національної поліції; здійснювати в установленому порядку обов`язкове страхування відповідальності суб`єктів перевезення небезпечних вантажів на випадок настання негативних наслідків під час перевезення таких вантажів; відшкодовувати витрати та збитки, заподіяні внаслідок порушення ним законодавства з питань перевезення небезпечних вантажів.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про перевезення небезпечних вантажів» транспортні засоби, якими перевозяться небезпечні вантажі, повинні відповідати вимогам державних стандартів, безпеки, охорони праці та екології, а також у встановлених законодавством випадках мати відповідне маркування і свідоцтво про допущення до перевезення небезпечних вантажів. У разі дорожнього перевезення небезпечних вантажів відповідні свідоцтва, згідно з законодавством, видаються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України.

Позивачем документально не доведено дотримання ним у 2017-2018 роках наведених вимог ч.2 ст.8, ст.19 Закону України «Про перевезення небезпечних вантажів».

Так, позивачем не надано до суду: документів щодо розроблення та погодження з органами Національної поліції маршрутів і режимів перевезення небезпечних вантажів; відповідного свідоцтва про допуск до перевезення небезпечного вантажу; документів щодо медичного огляду осіб, які здійснюють перевезення небезпечних вантажів.

Відсутність у позивача необхідних документів для перевезення небезпечних вантажів та інших документів, зазначених вище судом, свідчить про не реальність господарських операцій позивача з пальним щодо його придбання та подальшої реалізації.

Позивачем документально не доведено можливість фактичного перевезення пального.

Судом прийнято до уваги, що Поліс №АО/1397333 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 23.07.2019, за яким страховик Чернігівська філія ПрАТ «СК «Оранта-Січ», страхувальник ОСОБА_3 (т.1, а.с.76), було оформлено під час проведення контролюючим органом перевірки, за результатами якої складено Акт перевірки №631/08-01-13-05/ НОМЕР_1 від 08.08.2019.

Також, судом прийнято до уваги, що Протокол перевірки технічного стану транспортного засобу №00863-01537-19 від 01.10.2019 щодо транспортного засобу марки ГАЗ, моделі 3307, з реєстраційним номером НОМЕР_2 (т.1, а.с.71), складений вже після того, як контролюючим органом було проведено перевірку, за результатами якої складено Акт перевірки №631/08-01-13-05/ НОМЕР_1 від 08.08.2019.

Судом досліджено Видаткову накладну №786 від 29.12.2018 та Рахунок на оплату №977 від 28.12.2018 за якими ТОВ «ВІКАР ТРЕЙД» поставило на адресу ОСОБА_1 (не як фізичній особі-підприємцю) автомобільні шини у кількості 6 штук.

Позивачем не надано до суду доказів у підтвердження: потреби у придбанні шин; обрання у контрагенти ТОВ «ВІКАР ТРЕЙД» з м.Дніпра, а не суб`єкта господарювання з ближчого до смт.Чернігівка Чернігівського району Запорізької області населеного пункту.

ФОП ОСОБА_1 до перевірки не надані документи, які підтверджують, що витрати на придбання шин відносяться до витрат господарської діяльності підприємця, а саме: до перевірки не надані акти списання шин, дозвільні документи на перевезення небезпечних вантажів.

У Рахунку-фактурні №СФ-0000012 від 13.03.2017 та Видатковій накладній №РН-0000010 від 13.03.2017 зазначено про надання ТОВ «ДИЗ ТРАНС» на адресу ФОП ОСОБА_1 транспортно-експедиційних послуг у сумі без ПДВ 5250,00 грн. (т.1, а.с.22, 62)

Позивачем не надано до суду правових підстав для надання ТОВ «ДИЗ ТРАНС» на адресу ФОП ОСОБА_1 транспортно-експедиційних послуг Договору, Акту виконаних робіт, тощо.

Таким чином, позивачем не доведено пов`язаність витрат позивача на транспортно-експедиційні послуги у сумі без ПДВ 5250,00 грн. з отриманням ним доходів.

У «Книзі обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які проводять незалежну професійну діяльність», зареєстрованій у Чернігівському відділенні Токмацької ОДПІ 25.08.2016 за №2673 (т.2, а.с.23-32), ФОП ОСОБА_1 до складу витрат за 2017 рік включено витрати у сумі 4375,00 грн. (т.2, а.с.25).

Позивачем не обґрунтовано пов`язаність вказаних витрат у сумі 4375,00 грн. з його господарською діяльністю.

До суду позивачем не надано жодних документів (чеків, квитанцій, платіжних доручень, видаткових накладних, актів виконаних робіт), які підтверджують, що дані витрати у сумі 4375,00 грн. пов`язані з господарською діяльністю ФОП ОСОБА_1 , що унеможливлює визначити пов`язаність витрат з отриманням доходів фізичної особи-підприємця.

10.09.2018 між ФОП ОСОБА_2 (виконавець) та ФОП ОСОБА_1 (замовник) укладено Договір про надання послуг в сфері інформатизації (т.1, а.с.69-70), згідно з п.1.1 якого за цим Договором виконавець надає замовнику в порядку та на умовах, визначених в Договорі, послуги консультування з питань інформатизації, детальний перелік яких встановлений згідно рахунків-фактури, які є невід`ємною частиною Договору.

Позивачем надано до суду складені за участю ФОП ОСОБА_2 (виконавець) та ФОП ОСОБА_1 (замовник) наступні документи: Рахунок-фактуру №ЗПМ00007380 від 29.08.2018; Акт надання послуг в сфері інформатизації №1971 від 22.02.2018; Акт надання послуг в сфері інформатизації №7740 від 14.09.2017; Рахунок-фактуру №ЗПМ00007740 від 01.09.2017; Рахунок-фактуру №ЗПМ00002015 від 02.02.2017; Акт надання послуг в сфері інформатизації №2015 від 22.02.2017 (т.1, а.с.63-68).

Однак, позивачем не надано до суду Договір про надання послуг в сфері інформатизації за 2017 рік та інші документи, які б свідчили про потребу позивача у вказаних послугах, що такі послуги може належним чином надати ФОП ОСОБА_2 за сприятливою ціною, обрання позивачем його у контрагенти (листування з ФОП ОСОБА_2 щодо ціни, умов надання послуг, тощо), фактичне отримання позивачем послуг від ФОП ОСОБА_2 та пов`язаність цих послуг з господарською діяльністю ФОП ОСОБА_1 .

Позивачем фактично не заперечується викладене в Акті перевірки №631/08-01-13-05/ НОМЕР_1 від 08.08.2019: «… В ході проведення документальної планової перевірки встановлено реалізацію ФОП ОСОБА_1 дизельного пального по ціні меншою за ціну придбання, що призвело до завищення валових витрат за 2017 рік в сумі 23556,16 грн. … ФОП ОСОБА_1 в графу 6 Книги обліку доходів та витрат включав суму витрат відповідно до видаткових накладних на отримання товару, без урахування реалізації дизельного пального та бензину по ціні меншої за ціну придбання, що підтверджується проведеним аналізом видаткових накладних на придбання та реалізацію дизельного пального та бензину, що призвело до завищення валових витрат в сумі 23556,16 грн. … В ході проведення документальної планової перевірки встановлено реалізацію ФОП ОСОБА_1 дизельного пального по ціні меншою за ціну придбання, що призвело до завищення валових витрат за 2018 рік в сумі 29661,44 грн. … ФОП ОСОБА_1 в графу 6 Книги обліку доходів та витрат включав суму витрат відповідно до видаткових накладних на отримання товару, без урахування реалізації дизельного пального та бензину по ціні меншої за ціну придбання, що підтверджується проведеним аналізом видаткових накладних на придбання та реалізацію дизельного пального та бензину, що призвело до завищення валових витрат в сумі 29661,44 грн. …».

Позивачем нормативно та документально не обґрунтовано правомірність вчинення вказаних дій.

06.08.2015 між ТОВ «Чернігівське автомобільне транспортне підприємство» (продавець) та ОСОБА_4 , ОСОБА_7 (покупці) укладено Договір купівлі-продажу (т.2, а.с.5-8), згідно з п.1 якого продавець передав (продав), а ОСОБА_4 і ОСОБА_7 прийняли у власність (купили) по 1/2 (одній другій) частці кожний контору та гараж на два бокси, зазначені в плані літ.«Б, Б1» загальною площею 216,4кв.м., майстерню літ.«В», загальною площею 153,5кв.м., кузню літ.«Г», загальною площею 314,0кв.м., металевий склад літ.«Ж», загальною площею 50,1кв.м., центральний склад літ.«Д», загальною площею 225,9кв.м., склад запчастин літ.«Д1», загальною площею 18,0кв.м., автозаправку літ.«К», загальною площею 11,3кв.м., повітря підігрівач літ.«Л», загальною площею 19,6кв.м., КПП літ.«О,О1», загальною площею 83,4кв.м., погріб під літ.«В», погріб під літ.«О», щебеневе покриття виробничого майданчика літ.І, ІІ, огорожу №1, огорожу - № НОМЕР_4 , убиральню літ.«У», водопровід літ.«Р», що становить 1/2 (одну другу) частку майнового комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Судом досліджено: «ПАСПОРТ- НОМЕР_5 .02.00.000 НОМЕР_6 . КОЛОНКИ ПАЛИВОРОЗДАВАЛЬНІ «ШЕЛЬФ…» Х КЕД-Х-0,25-Х-Х… ТУ У 33.2-1-2002» від 2017 (т.2, а.с.56-69); Інструкцію відомчої ПРК Shelf оснащених таблом СДІ (т.2, а.с.70-77); Інструкцію по монтажу паливороздавальних колонок «ШЕЛЬФ 100» 2 КЕД-50(90)-0,25-1-2ВК (т.2, а.с.78-84).

Позивачем не надано до суду первинних документів щодо придбання, транспортування Паливороздавальної колонки "Шельф 100" 2-КЕД 50/90/-0,25-1-2ВК та комплектуючих (Договору, видаткової накладної, податкової накладної, товарно-транспортної накладної, тощо).

Судом прийнято до уваги, що відповідно до пп.177.4.5 п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат підприємця: витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою-підприємцем; витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати на придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації; витрати на придбання та утримання основних засобів подвійного призначення, визначених цією статтею; документально не підтверджені витрати.

Суд погоджується з доводами відповідача викладеними в Акті перевірки №631/08-01-13-05/ НОМЕР_1 від 08.08.2019 що у позивача не було права на включення до складу валових витрат за 2018 рік витрат на придбання основних засобів (Паливороздавальна колонка "Шельф 100" 2-КЕД 50/90/-0,25-1-2ВК та комплектуючі) у сумі 59425,00 грн.

Судом не ставиться під сумнів можливість існування у позивача наведених вище товарів, але позивачем не доведено їх отримання від зазначених його контрагентів.

Суд вважає, що позивачем документально не спростовані доводи відповідача, викладені в Акті перевірки №631/08-01-13-05/ НОМЕР_1 від 08.08.2019, щодо нереальності господарських операцій позивача з контрагентами, недотримання позивачем вимог норм права.

Позивач документально не спростував, що за період з 01.01.2017 по 31.12.2018 складав акцизні накладні з порушенням строку на суму акцизного податку 170561,87 грн.

У пп.14.1.231 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України зазначено, що розумна економічна причина (ділова мета) це причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Позивачем не доведено існування ділової мети у господарських операціях з контрагентами, наведеними в Акті перевірки №631/08-01-13-05/ НОМЕР_1 від 08.08.2019.

Також, позивачем не доведено обрання в контрагенти у господарські операції саме контрагентів, наведених в Акті перевірки №631/08-01-13-05/ НОМЕР_1 від 08.08.2019, та не обґрунтовано розумність вартості придбаних у них товарів/робіт/послуг.

Одним з принципів на яких ґрунтуються бухгалтерський облік та фінансова звітність, відповідно до ст.4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», є принцип превалювання сутності над формою коли операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що складені між позивачем та контрагентами первинні документи не свідчать про: реальність господарських операцій між цими суб`єктами господарювання; дотримання вимог норм права при оподаткуванні цих господарських операцій.

Таким чином, знаходять своє підтвердження порушення позивачем вимог пп.14.1.181, пп.14.1.191 п.14.1 ст.14, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.198.5, п.198.6 ст.198, п.200.1 ст.200, п.216.12 ст.216, ст.231, пп.16.1.2 п.16.1 ст.16, п.44.1 ст.44, п.176.1 пп.«а» ст.176, п.177.2, пп.177.4.1 п.177.4 ст.177, пп.164.1.3 п.164.1 ст.164, пп.1.3 п.16-1 підрозділу 10 Податкового кодексу України, п.2 ч.1 ст.7, ч.5 ст.8, ч.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», за періоди, зазначені в Акті перевірки №631/08-01-13-05/ НОМЕР_1 від 08.08.2019.

Наданий позивачем до суду Акт №4722/08-01-13-12/ НОМЕР_1 від 24.11.2017 документальної планової перевірки суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 17.08.2015 по 31.12.2016 (т.2, а.с.33-55), не спростовує викладеного в Акті перевірки №631/08-01-13-05/ НОМЕР_1 від 08.08.2019.

За наявності порушень податкового законодавства наявними є і підстави до вжиття заходів, передбачених п.54.3 ст.54, п.58.1 ст.58 Податкового кодексу України, ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Звідси, нарахування податкових зобов`язань, застосування відповідачем штрафних (фінансових) санкцій до позивача є обґрунтованими.

З урахуванням приписів ч.2 ст.2 КАС України суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що відповідачем 19.09.2019 оскаржувані податкові повідомлення-рішення, Вимога про сплату боргу (недоїмки), Рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, винесені обґрунтовано, з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, розсудливо, а отже є правомірними і не підлягають скасуванню.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено у ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню. Доводи позивача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 139, 143, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

У стягненні на користь позивача судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк, визначений ст.295 КАС України, а також інші процесуальні строки щодо апеляційного оскарження, продовжуються на строк дії такого карантину.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Повний текст судового рішення складено 15.05.2020.

Суддя О.О. Прасов