Справа № 320/4192/20
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2020-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

20 травня 2020 року 320/4192/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши в місті Києві заяву про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Київської обласної державної адміністрації, третя особа: Міністерство охорони здоров`я України про визнання протиправним та скасування розпорядження,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Київської обласної державної адміністрації, третя особа: Міністерство охорони здоров`я України, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження від 24.04.2020 №54-к Київської обласної державної адміністрації, за підписом тимчасово виконуючого обов`язки голови адміністрації Володіна В.Г. "Про звільнення ОСОБА_1 " у зв`язку із встановленням невідповідності займаній посаді протягом випробувального строку на підставі пункту 2 частини першої статті 87 Закону України "Про державну службу";

- поновити на посаді директора департаменту охорони здоров`я Київської обласної державної адміністрації ОСОБА_1 . з 04.05.2020.

Позивачем подано заяву про забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії розпорядження від 24.04.2020 №54-к Київської обласної державної адміністрації, за підписом тимчасово виконуючого обов`язки голови адміністрації Володіна В.Г. "Про звільнення ОСОБА_1 " у зв`язку із встановленням невідповідності займаній посаді протягом випробувального строку на підставі пункту 2 частини першої статті 87 Закону України "Про державну службу" до набрання законної сили рішення у даній справі.

В обґрунтування заявленого клопотання позивач зазначив, що його у протизаконний спосіб позбавили займаної посади та місця працевлаштування, чим грубо порушили його трудові права. Невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, оскільки реалізація оскаржуваного розпорядження вплине на порядок управління Департаменту охорони здоров`я та усіх закладів охорони здоров`я на території області, що є недопустимим під час епідемічної ситуації спричиненої коронавірусом.

Відповідно статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Дану заяву передано судді 19.05.2020.

Дослідивши матеріали справи, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України і матеріалів справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з положеннями статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено шляхом: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

В розумінні наведеної норми закону, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

З системного аналізу наведених правових норм вбачається, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Таким чином, у кожному конкретному випадку суд, виходячи з наданих доказів, зобов`язаний встановити, чи є хоча б одна з обставин для вжиття заходів забезпечення позову, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Позивач стверджує, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист і поновлення його порушених прав та інтересів.

Перевіряючи обґрунтованість заяви про забезпечення позову, суд зазначає, що в п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" № 2 від 06.03.2008 року, Пленум надав роз`яснення, згідно яких в адміністративних справах щодо визнання незаконним рішення про звільнення з посад позовними вимогами є скасування правових актів індивідуальної дії та поновлення на посаді.

Забезпечуючи такий позов шляхом зупинення дії правового акта індивідуальної дії про звільнення з посади, суд фактично продовжує службові відносини між позивачем та роботодавцем (суб`єктом владних повноважень) з відповідними наслідками виконанням службових обов`язків, виплатою заробітної плати тощо. Таким чином, судом фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Таким чином, враховуючи роз`яснення Пленуму та спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що забезпечивши даний адміністративний позов у спосіб визначений позивачем, він фактично ухвалить рішення без розгляду справи по суті та вийде за межі підстав забезпечення позову передбачених статтями 150-151 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також, суд зазначає, що заявник будь-яких фактичних даних, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову в даному випадку може ускладнити виконання рішення суду чи призвести до необхідності докладати значні зусилля для відновлення прав позивача - суду не надав.

Крім цього, оцінюючи доводи заявника, суд зазначає, що законодавство передбачає ефективні засоби відновлення в судовому порядку прав незаконно звільненої особи, а саме: 1) рішення суду про поновлення на посаді підлягає до негайного виконання; 2) звільнення особи, яка займає посаду незаконно звільненого працівника у випадку задоволення позову про поновлення на роботі; 3) за весь час вимушеного прогулу на користь незаконно звільненої особи стягується середній заробіток; 4) у випадку затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді особа вправі позиватися про стягнення середнього заробітку за весь час затримки виконання рішення суду.

Таким чином, суд констатує недоведеність позивачем підстав для забезпечення позову, визначених нормами Кодексу адміністративного судочинства України, а тому приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись статтями 150 - 157, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Василенко Г.Ю.