Справа № 640/4548/19
Суддя: Черпіцька Людмила Тимофіївна
Дата ухвалення: 2020-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/4548/19 Суддя (судді) першої інстанції: Вєкуа Н.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого-судді: Черпіцької Л.Т.
суддів:Пилипенко О.Є., Собківа Я.М.
за участю секретаря:Закревської І.Л.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АПТ-Україна" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АПТ-Україна" до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АПТ-Україна» звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило суд скасувати податкове повідомлення-рішення № від 08 серпня 2018 року, винесене Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 листопада 2019 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову з підстав не підтвердження позивачем реальності здійснення господарських операцій з ТОВ «Білгороденерго» та ТОВ «Арффін буд».

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги мотивовані протиправністю та необґрунтованістю висновків, що містяться в акті перевірки про безтоварний характер господарських операцій ТОВ «Білгороденерго» та ТОВ «Арффін буд», оскільки господарські операції з ними підтверджуються належним чином складеними первинними документами. А також тим, що відповідачем при проведенні перевірки не було дотримано вимог пункту 78.4 статті 78 податкового кодексу України, оскільки повідомлення про перевірку та ознайомлення з направленням на перевірку представника підприємства відбулося лише через три дні після початку проведення перевіри.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач, посилаючись на те, що вимоги апеляційної скарги є необґрунтовані та не можуть бути задоволені, просить в її задоволенні відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Позивач в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце слухання справи сторони повідомлялися належним чином. Відповідно до частини 2 статті 313 КАС України неявка сторін належним чином повідомлених про час, дату та місце розгляду справи, не перешкоджає слуханню справи.

Колегія суддів вважає за можливе не відкладати розгляд апеляційної скарги, а розглянути справу в порядку письмового провадження, враховуючи відсутність необхідності заслуховування заперечень відповідача та наявність поданого ним відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що наказ та направлення на проведення перевірки ТОВ «АПТ-Україна» датовані 06.07.2018 (п`ятниця), а перевірку призначено провести з 06.07.2018 тривалістю 5 робочих днів. Копією направлення на проведення перевірки від 06.07.208 №693/26-15-14-07-02-18 підтверджується факт ознайомлення представника позивача за довіреністю - Красун М.Г. з направленням на проведення перевірки та вручено копію наказу саме 09.07.2018 о 12:00, і після вручення наказу та направлення розпочато перевірку у понеділок - 09.07.2018.

Посадовими особами ГУ ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «АПТ-Україна» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства під час проведення фінансово-господарських операцій з ТОВ «Білгороденерго» та ТОВ «Арфін-Буд», за результатами якої складено акт від 19.07.2018 №183/26-15-14-07-02-10/38036913, згідно висновків якого встановлено порушення ТОВ «АПТ-Україна» наступних вимог податкового законодавства:

- пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування з податку на прибуток на загальну суму 13773183 грн.;

- п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 2754637,00 грн.;

- п.44.6 ст. 44, п. 85.2 ст. 85в частині неподання посадовим особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки.

На підставі акта перевірки контролюючим органом винесено податкове повідомлення рішення від 08.08.2018 №, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 13773183,00 грн.

За результатами адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення від 08.08.2018 №, рішенням Державної фіскальної служби України від 16.10.2018 №33545/6/99-99-11-01-02-28 про результати розгляду скарги, податкове повідомлення-рішення від 08.08.2018 № залишено без змін, а скаргу позивача - без задоволення.

Судом першої інстанції також встановлено, що між ТОВ «АПТ-Україна» та ТОВ «Білгороденерго» були укладені два договори субпідряду від 10.01.2017 №10/01/17-1 та від 10.02.2017 №10/02/17-2, за умовами яких підрядник (ТОВ «Білгороденерго») зобов`язується за завданням замовника (ТОВ «АПТ-Україна») на свій ризик, власними або залученими силами засобами виконати комплекс монтажних пусконалагоджувальних робіт з влаштування обладнання автоматизованої системи моніторингу та управління (АСМУ), комплексної системи безпеки (КСБ) на об`єкті будівництва за адресою: м. Київ, вул. Проф. Підвисоцького, а замовник зобов`язується надати підряднику фронт робіт, здійснювати прийняття виконаних підрядником робіт та проводити оплату робіт відповідно до умов цього договору. А за договором від 10.02.2017 №10/02/17-1 сторони домовились, що підрядник бере на себе зобов`язання по виконанню робіт (СКД - система контролю доступу, СВН - система відеонагляду) на об`єкті: «Житловий будинок» з комплексом об`єктів громадського обслуговування та критими автостоянками на бул. Л. Українки, 7-9 (11 черга) з включенням до складу проекту житлового будинку з підземним паркінгом на вул. Л. Первомайського у Печерському районі м. Києва, а замовник зобов`язується надати підряднику фронт робіт, здійснювати прийняття виконаних підрядником робіт та проводити оплату робіт відповідно до умов цього договору.

На підтвердження реальності здійснення господарських операцій згідно з умовами даних договорів позивачем надано суду копії вказаних договорів, копії додатків до договорів щодо визначення договірної ціни, копії актів приймання виконання комплексу робіт та копії довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат.

Всі документи з боку контрагента позивача - ТОВ «Білгороденерго» було підписано від імені директора - ОСОБА_2

Відповідно до висновку аналітичного дослідження ГУ ДФС у Хмельницькій області від 03.11.2017 №7/16-22-01-16-27/ НОМЕР_1 директор ТОВ «Білгороденерго» ОСОБА_2 з показань рідних та близьких по кримінальному провадженню №0000020 від 23.02.2017, в 90-х роках виїхала до Кіпру чи Греції, де в 2015 році померла.

Також, між позивачем та ТОВ «Арфін Буд ЛТД» укладено договір субпідряду від 20.10.2016 №20/10/2016-1, за умовами якого підрядник (ТОВ «Арфін Буд ЛТД») зобов`язується за завданням замовника ТОВ «АПТ-Україна» на свій ризик, власними або залученими силами і засобами виконати комплекс опоряджувальних та ремонтних робіт згідно угодженого сторонами графіку виконання робіт на об`єкті робіт (нежитловому приміщенні №4 будинку №9 площею 141, 50 м2, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Драгоманова Михайла, а замовник зобов`язується надати підряднику фронт робіт, здійснювати прийняття виконаних підрядником робіт та проводити оплату робіт відповідно до умов цього договору.

Крім того, за умовами договору субпідряду від 02.11.2016 №02/11/2016-1 підрядник (ТОВ «Арфін Буд ЛТД») зобов`язується за завданням замовника ТОВ «АПТ-Україна» на свій ризик, власними або залученими силами і засобами виконати комплекс монтажних пусконалагоджувальних робіт з влаштування обладнання структурованої кабельної системи (СКС) на об`єкті : Житловий квартал з об`єктами соціально-громадського призначення та підземними паркінгами за адресою: вул. проф. Підвисоцього (територія військового містечка №2) в Печерському районі м. Києва. Черга будівництва 2.3.4. за ГП №23, а замовник зобов`язується надати підряднику фронт робіт, здійснювати прийняття виконаних підрядником робіт та проводити оплату робіт відповідно до умов цього договору.

На підтвердження реальності здійснення господарських операцій згідно з умовами даних договорів позивачем надано суду копії вказаних договорів, копії додатків до договорів щодо визначення договірної ціни, копії актів приймання виконаних будівельних робіт.

Втім, згідно ЄДРПН встановлено ланцюг постачання товару (послуг), які в подальшому реалізовувались на користь ТОВ «АПТ-Україна», а саме: ТОВ «Білгороденерго» (директор якого померла в 2015 році за кордоном) - ТОВ «Мактуб плюс» - ТОВ «Арфін Буд ЛТД» - ТОВ «АПТ-Україна».

Контролюючим органом також встановлено, що за даними руху коштів банківських рахунків ТОВ «Білгороденерго» та ТОВ «Арфін Буд ЛТД», грошові кошти на рахунки та з рахунків ТОВ «Мактуб плюс» не надходили та не перераховувались. Згідно даних банківських рахунків ТОВ «АПТ-Україна», ТОВ «Мактуб плюс» та ТОВ «Арфін Буд ЛТД» безготівкові рахунки між ними не проводились.

Позивачем не було надано суду копій платіжних документів чи виписок з банківських рахунків, які б свідчили про оплату послуг згідно зазначених вище договорів субпідряду та підтверджували б факт перерахування коштів на користь контрагентів позивача та наявність підстав для декларування витрат по операціям з придбання товарів та послуг у ТОВ «Білгороденерго» та ТОВ «Арфін Буд».

Приписами розділу ІІІ Податкового кодексу України встановлено, що фінансовий результат до оподаткування (прибутку або збитку), визначається у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Відповідно до пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Проведення господарських операцій суб`єкта господарювання, за змістом статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підтверджується первинними документами, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік. Згідно частини 2 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» на даних бухгалтерського обліку базується фінансова, податкова, статистична та інша звітність. Таким чином первинні документи по відображенню господарчих операцій є основою для податкового обліку.

Разом з цим, відповідно до пунктів 44.1, 44.2 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Платники податку, які відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають об`єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.

Згідно з частиною 1 статті 11 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" фінансова звітність підписується керівником (власником) підприємства або уповноваженою особою у визначеному законодавством порядку та бухгалтером або особою, яка забезпечує ведення бухгалтерського обліку підприємства.

Зважаючи на вимоги вищенаведених норм суд першої інстанції, вирішуючи спір по суті, дійшов правильного висновку, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування фінансового результату, в тому числі і податкового кредиту, наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів, робіт та послуг з метою їх використання у власній господарській діяльності, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами, які містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

Колегія суддів звертає увагу, що неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, однак за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Отже, підписані директором ТОВ «Білгороденерго» ОСОБА_2 , яка з 90-х років виїхала за кордон, первинні документи складені на реалізацію договорів, укладених позивачем з ТОВ «Білгороденерго», не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами, відповідно посвідчувати факт придбання товарів/робіт/послуг.

Зважаючи на встановлені обставини, суд першої інстанції правомірно здійснив ретельне дослідження первинних документів, внаслідок чого правильно зауважив, що дані про рух активу на шляху від виробника до кінцевого вигодонабувача свідчать про ланцюг постачання товарів/робіт/ послуг, які в подальшому реалізовувались на користь ТОВ «АПТ-Україна», а саме: ТОВ «Білгороденерго» (директор якого померла в 2015 році за кордоном) - ТОВ «Мактуб плюс» - ТОВ «Арфін Буд ЛТД» - ТОВ «АПТ-Україна».

В той же час, відсутня наявність зв`язку між фактом продажу товарів/робіт/ послуг з понесенням інших витрат із господарською діяльністю платника податку, оскільки за даними руху коштів банківських рахунків ТОВ «Білгороденерго» та ТОВ «Арфін Буд ЛТД», грошові кошти на рахунки та з рахунків ТОВ «Мактуб плюс» не надходили та не перераховувались. Згідно даних банківських рахунків ТОВ «АПТ-Україна», ТОВ «Мактуб плюс» та ТОВ «Арфін Буд ЛТД» безготівкові рахунки між ними не проводились.

Під час судового розгляду справи представником позивача також не було надано суду копій платіжних документів чи виписок з банківських рахунків, які б свідчили про оплату товарів/послуг/робіт придбаних у ТОВ «Білгороденерго» та ТОВ «Арфін Буд».

Надаючи оцінку обставинам справи та досліджуючи правильність врахування позивачем у податковому обліку витрат на оплату придбаних у контрагентів робіт, суд першої інстанції цілком обґрунтовано звернув увагу на те, що з наданих суду доказів на підтвердження фактичного придбання у спірних контрагентів робіт та послуг неможливо зробити висновок про те, що відбувся дійсний рух активів між учасниками досліджуваних операцій, а також про відсутність у позивача підстав для формування спірних сум податкових вигод.

З цього приводу також звертається увага, що обов`язок підтвердити правомірність та обґрунтованість сформованих витрат належними документами первинного обліку покладається на платника-покупця товарів/робіт/послуг, позаяк саме він є суб`єктом, який зменшує суму податкового зобов`язання з податку на прибуток, що підлягають перерахуванню до бюджету.

Дійсно площині процесуального регулювання презумпції добросовісності платника податків відповідає обов`язок доведення контролюючим органом правомірності прийнятого рішення в судовому процесі, порушеному за позовом платника податків про скасування рішення як неправомірного (частина 2 статті 77 КАС України).

Натомість, у разі надання контролюючим органом доказів, які спростовують дійсність чи повноту даних поданої платником податків податкової звітності, платник податків відповідно до встановленого частиною 1 статті 77 КАС України обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу), повинен довести наявність законних підстав, для врахування задекларованих в податковому обліку даних при визначені суми його податкового обов`язку.

Інших переконливих доводів ніж зазначено в апеляційній скарзі, в тому числі і в ході розгляду у суді першої інстанції, на підтвердження того, що відомості у первинних документах, складенням яких були опосередковані правовідносини між позивачем та контрагентом, є належними, позивачем не представлено.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції, який, встановивши безтоварність операцій між позивачем та його контрагентами, не знайшов підстав вважати правомірним формування позивачем витрат, які є базою для визначення фінансового результату, та як наслідок, і від`ємного значення податку на прибуток.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АПТ-Україна" залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 листопада 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 19 травня 2020 року.

Головуючий суддя:Л.Т. Черпіцька
Судді:О.Є. Пилипенко
Я.М. Собків