Справа № 520/4083/2020
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2020-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

18 травня 2020 р. Справа № 520/4083/2020

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Супрун Ю.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, м. Харків, майдан Свободи, буд. 5 Держпром, під. 3, пов. 2, 61022), Відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, м. Харків, майдан Свободи, буд. 5 Держпром, під. 3, пов. 2, 61022) про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області стосовно не врахування трудового стажу та неперерахування щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці неправомірними;

- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, відділ з питань призначення пенсій управління за № 18 від 20.03.2020;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, відділ з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства зарахувати в трудовий стаж для нарахування щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці службу в армії в період з 15.05.1957 по 01.06.1977 (2 рок 16 днів), навчання в Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського на денному відділенні з 01.09.1977 по 01.08.1979 (1 рік 11 місяців) та стаж роботи на посаді помічника прокурора Харківського району, прокурора Борівського району Харківської області в період з 24.03.1982 по 03.05.1995;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, ОСОБА_1 , починаючи з 12.09.2017, з врахуванням трудового стажу у розмірі 90% заробітної плати судді працюючого на відповідній посаді без обмеження граничного розміру з урахуванням раніше проведених виплат з проведенням коригування вказаних виплат.

Суд зазначає, що дана адміністративна справа не належить до переліку справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження та має незначну складність.

Відповідно до положень ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Ухвалою судді Харківського окружного адміністративного суду від 15.04.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі у відповідності до положень ст. 257 КАС України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч. 2,3,4,5 ст.262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області надавши необхідних пакет документів, а саме: довідку про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. позивачем вказано, що відповідно до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 21.09.2017 року, виданого Борівським районним судом Харківської області загальний стаж роботи позивача становить 39 років 5 місяців 3 дні, з яких: з 15.05.1975 року по 01.06.1977 року - служба в армії (2 роки 16 днів); з 01.09.1977 року по 01.08.1979 року - студент Харківського юридичного інституту імені Ф.Е. Дзержинського за денною формою навчання (1 рік 11 місяців); з 24.03.1982 року по 03.05.1995 року - помічник прокурора Харківського району, прокурор Борівського району Харківської області (13 років 1 місяць 9 днів); з 04.05.1995 року по 12.09.2017 року - суддя, заступник голови, суддя Борівського районного суду (22 роки 4 місяці 8 днів). Однак при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання позивачу було нараховано лише 84% заробітку судді. Не погоджуючись з таким рішенням позивач звернувся Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо уточнення трудового стажу на займаних посадах, які дають право на нарахування щомісячного довічного грошового утримання судді відставці, та провести перерахунок пенсії з урахуванням наявного трудового стажу. На вказане звернення Головне управління Пенсійного фонду України прийняло рішення про відмову у перерахунку розміру довічного грошового утримання. Вважаючи таку відмову протиправною позивач звернувся до суду з означеним позовом.

До канцелярії Харківського окружного адміністративного суду 13.05.2020 року за вх.№01-26/36847/2020 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якій зазначив, що відповідно до частини 1 ст. 116 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що суддя, який має стаж роботи на посаді судді менше 20 рові, що визначаються відповідно до ст.137 цього Закону, має право подати заяву про відставку. Нормами статті 142 та пункту 25 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено право судді, який вийшов у відставку, зокрема, на щомісячне довічне грошове утримання. При цьому, частиною 3 статті 142 та абзацом 2 пункту 25 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено збільшення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці за кожний повний рік роботи на посаді судді. Також зазначив, що застування ст. 137 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" при обчисленні зазначеного збільшення розміру щомісячного грошового утримання судді у відставці не передбачено. З огляду на зазначене рішення №18 від 20.03.2020 року ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку розміру довічного грошового утримання судді у відставці.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Згідно з записами у трудовій книжці позивач працював: з 15.05.1975 року по 01.06.1977 року - служба в армії (2 роки 16 днів); з 01.09.1977 року по 01.08.1979 року - студент Харківського юридичного інституту імені Ф. Е. Дзержинського за денною формою навчання (1 рік 11 місяців); з 24.03.1982 року по 03.05.1995 року - помічник прокурора Харківського району, прокурор Борівського району Харківської області (13 років 1 місяць 9 днів); з 04.05.1995 року по 12.09.2017 року - суддя, заступник голови, суддя Борівського районного суду (22 роки 4 місяці 8 днів).

Рішенням Вищої Ради Правосуддя від 12.09.2017 року №2759/0/15-17 позивача звільнено з посади судді Борівського районного суду Харківської області з зв`язку з поданням зави про відставку.

Наказом Борівського районного суду Харківської області від 22.09.2017 року №05-04/73 ОСОБА_1 , відраховано із штату суддів Борівського районного суду Харківської області 22.09.2017 року, у зв`язку з поданням заяви про звільнення у відставку, відповідно до рішення Вищої Ради Правосуддя від 12.09.2017 року №2759/0/15-17.

25.09.2017 року Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Харківської області складено довідку №04-50/456 про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, відповідно до якої розмір заробітної плати, яка враховується при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача склала - 28800,00 грн.

Відповідно до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , складеного Борівським районним судом Харківської області стаж роботи позивача становить 39 років 5 місяців 3 дні.

З метою здійснення перегляду розміру відсоткового значення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивач 06.03.2020 року письмово звернувся з відповідною заявою до відповідача.

Листом управління повідомило позивача, що розмір щомісячного довічного грошового утримання позивача становить 80% суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VI від 07.07.2010 року. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на 2% грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90% суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до значеного Закону. За матеріалами пенсійної справи стаж роботи ОСОБА_1 , становить 22 роки, тобто розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці становить 84% заробітку судді, а саме обчислено пропорційно кількості повних років роботи на посаді судді. З огляду на означене 13.03.2020 року прийнято рішення про відмову щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання у 90%.

16.03.2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок розміру довічного грошового утримання судді, а саме щодо врахування періоду роботи на посаді прокурора як такого, що дає право на щомісячне довічне грошове утримання суддів.

Відповідач листом повідомив, що рішенням від 20.03.2020 року №18 позивачу відмовлено у перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Вважаючи зазначені дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з означеним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

На момент виходу заявника у відставку та призначення заявнику щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці питання обчислення розміру відсоткового значення утримання відносно суддівської винагороди було регламентовано нормами Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року № 1402-VIII (надалі за текстом - Закон № 1402).

Так, ст.142 Закону України №1402 передбачено, що судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Відповідно до пункту 25 Розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402 право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року № 2453-VI. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Таким чином, суд доходить до переконання про те, що при вирішенні спору слід керуватись нормами Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року № 2453-VI (надалі за текстом - Закон №2453).

Відповідно до положень частини першої статті 135 Закону № 2453-VI, до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; 2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Частиною 3 ст.141 Закону № 2453-VI у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12.02.2015р. №192-VIII, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року №1-8/2016, визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Пунктом 11 Перехідних положень Закону № 2453-VI (в редакції, чинній до 28.03.2015р.) передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач був призначений на посаду судді Борівського районного суду Харківської області - 04.05.1995 року.

На указану дату правила обчислення стажу роботи особи на посаді судді були унормовані приписами Законом України "Про статус суддів" від 15.12.1992р. №2862-ХІІ (надалі за текстом - Закон № 2862-ХІІ).

Відповідно до частини першої ст.43 Закону № 2862-ХІІ кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень.

Абзацом другим частини четвертої цієї статті передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Згідно з частиною четвертою статті 43 Закону № 2453-VI, судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді.

До стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно із частиною першої статті 25 Конституційного Договору від 08 червня 1995 року № 1к/95-ВР між Верховною Радою України та Президентом України «Про основні засади організації та функціонування державної влади і місцевого самоврядування в Україні на період до прийняття нової Конституції України» Президент України в межах своїх повноважень видає укази і розпорядження, які є обов`язковими для виконання на всій території України, дає їх тлумачення (зазначений Договір був чинний на момент видання Президентом України указу Президента України від 10 липня 1995 року N 584/95 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів" та втратив чинність із набранням чинності Конституції України 28 червня 1996 року).

Відповідно до пункту 1 Розділу XV «Перехідні положення» Конституції України закони та інші нормативні акти, прийняті до набуття чинності цією Конституцією, є чинними у частині, що не суперечить Конституції України.

Згідно частини третьої статті 106 Конституції України Президент України на основі та на виконання Конституції і законів України видає укази і розпорядження, які є обов`язковими до виконання на території України.

Відповідно до частини першої статті 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.

Згідно із статтею 1 Указу Президента України від 10 липня 1995 року N 584/95 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів" (стаття втратила чинність 20 березня 2008 року), до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Крім того, згідно з абзацом 2 пункту 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» (яка діяла одночасно із Законом № 2862-ХІІ; втратила чинність 01 січня 2012 року), доповненим згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11 червня 2008 року № 545, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Оскільки стаж роботи заявника на посаді судді перевищує показник у 10 років, то положення наведених актів права підлягають застосуванню до спірних правовідносин в частині періоду трудової діяльності, котрий включається до стажу роботи заявника на посаді судді.

Це міркування суду ґрунтується також і на положеннях Закону України "Про Вищу раду правосуддя" від 21.12.2016р. №1798-VIII, яким були внесені зміни до Закону України "Про судоустрій і статус суддів", зокрема, пункт 34 Прикінцевих та перехідних положень якого було доповнено абз.4 такого змісту: "Судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання)".

Окремо суд бере до уваги, що єдиним спеціальним суб`єктом права, уповноваженим згідно з наданими Конституцією України повноваженнями розраховувати стаж роботи особи на посаді судді є Вища Рада правосуддя, рішенням якої було встановлено, що стаж роботи заявника складає саме 39 років 5 місяців 3 дні.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 06.03.2018р. у справі № 308/6953/17, від 11.09.2018р. у справі № 428/4671/17, від 01.10.2018р. у справі № 541/503/17, від 17.10.2018р. у справі №140/263/17, від 23.10.2018р. у справі №686/10100/15-а.

Таким чином, не включення до відповідного стажу роботи на посаді судді, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та періоду проходження строкової військової служби в лавах радянської армії, і врахування відповідачем для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання лише періоду роботи на посаді судді, слід визнати неправомірним.

Вказані висновки також наведені і в постановах Верховного Суду від 09.11.2018 року по справі №607/8146/17 та від 30.08.2019 по справі №750/1280/17.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що до стажу роботи позивача на посаді судді підлягає зарахуванню також і служба в армії в період з 15.05.1957 по 01.06.1977 (2 рок 16 днів), половину навчання в Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського на денному відділенні з 01.09.1977 по 01.08.1979 (1 рік 11 місяців) та стаж роботи на посаді помічника прокурора Харківського району, прокурора Борівського району Харківської області в період з 24.03.1982 по 03.05.1995 (13 років 1 місяць 9 днів).

Таким чином, загальний стаж роботи позивача суддею дорівнює - 39 років 5 місяців 9 днів.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що відповідачем при призначенні та нарахуванні довічного грошового утримання судді у відставці безпідставно не враховано у повному обсязі вищевказаний стаж роботи, який підлягає зарахуванню до стажу роботи на посаді судді і який, з урахуванням дати його звільнення становить 39 років 5 місяців 9 днів і це дає право позивача на виплату щомісячного довічного утримання судді у розмірі 90 %.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 5-10, 19, 77, 139, 241-246, 250, 255, 263, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, м. Харків, майдан Свободи, буд. 5 Держпром, під. 3, пов. 2, 61022), Відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, м. Харків, майдан Свободи, буд. 5 Держпром, під. 3, пов. 2, 61022) про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, м. Харків, майдан Свободи, буд. 5 Держпром, під. 3, пов. 2, 61022) стосовно не врахування трудового стажу та неперерахування щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці неправомірними.

Скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, м. Харків, майдан Свободи, буд. 5 Держпром, під. 3, пов. 2, 61022) відділ з питань призначення пенсій управління (, м. Харків, майдан Свободи, буд. 5 Держпром, під. 3, пов. 2, 61022) за № 18 від 20.03.2020.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, м. Харків, майдан Свободи, буд. 5 Держпром, під. 3, пов. 2, 61022), відділ з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства (, м. Харків, майдан Свободи, буд. 5 Держпром, під. 3, пов. 2, 61022) зарахувати в трудовий стаж для нарахування щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці службу в армії в період з 15.05.1957 по 01.06.1977 (2 рок 16 днів), навчання в Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського на денному відділенні з 01.09.1977 по 01.08.1979 (1 рік 11 місяців) та стаж роботи на посаді помічника прокурора Харківського району, прокурора Борівського району Харківської області в період з 24.03.1982 по 03.05.1995.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, м. Харків, майдан Свободи, буд. 5 Держпром, під. 3, пов. 2, 61022) здійснити перерахунок призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), починаючи з 12.09.2017, з врахуванням трудового стажу у розмірі 90% заробітної плати судді працюючого на відповідній посаді без обмеження граничного розміру з урахуванням раніше проведених виплат з проведенням коригування вказаних виплат.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, м. Харків, майдан Свободи, буд. 5 Держпром, під. 3, пов. 2, 61022) за рахунок бюджетних асигнувань витрати по сплаті судового збору на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) у розмірі 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) гривня 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду із врахуванням приписів Закону України № 540-IX від 30 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019)».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення виготовлено та підписано 18 травня 2020 року.

Суддя Ю. О. Супрун