Справа № 756/15791/19
Суддя: Румянцев О. П.
Дата ухвалення: 2020-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2020 року Суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Румянцев О.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого лейтенанта поліції 1 роти 1 батальйону Патрульної поліції у м. Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Снігура Романа Миколайовича про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

23 січня 2020 року на адресу Самарського районного суду м. Дніпропетровська на підставі ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 20 грудня 2019 року надійшла справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого лейтенанта поліції 1 роти 1 батальйону Патрульної поліції у м. Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Снігура Р.М. про скасування постанови. В обґрунтування свої вимог позивач посилається на те, що 23.04.2019 відносно нього, старшим лейтенантом поліції роти №1 батальйону №1 патрульної поліції м. Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Снігуром Р.М. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення, серія ЕАВ №1091914 про визнання його винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на суму 425,00 грн. Розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливив виконання вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування усіх обставин відповідної справи. Відповідач виніс оскаржувану постанову, але будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були досліджені докази та заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Відповідач грубо порушив вимоги ст.ст.278, 279 КУпАП. Постанова не містить посилань на жодні належні та допустимі докази. Правила дорожнього руху він не порушував. Так, 23.04.2019 о 05:44 год., він рухався у крайній лівій смузі, здійснюючи об`їзд перешкоди на дорозі - пошкодження дорожнього покриття. У цей момент його зупинив екіпаж патрульної поліції і повідомив, що він їде не у тій смузі. На прохання надати докази цього, його повідомили що все є на відео, але з відеозаписом йому ознайомитися не дали. В розмові він повідомив інспектору поліції, що здійснював маневр: об`їзд пошкодження дорожнього покриття на правій смузі. У даному місці немає жодних знаків, що забороняють пересування правою смугою. Якщо б він рухався по правій смузі, він міг би спричинити ДТП або потрапити у ДТП, оскільки потрапивши у велику яму на своєму шляху, ймовірно, він би не справився з керування або пошкодив автомобіль. Тому у той момент, він прийняв рішення переїхати у ліву смугу, за усіма правилами ПДД показуючи маневр. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення і він безпідставно притягнутий до відповідальності, оскільки є лише два випадки, коли поліцейський може перевірити поліс страхування, а саме: при складанні протоколу щодо порушень ПДР та при оформленні ДТП. Він повідомив інспектору поліції, що поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності у нього є і пропонував через доступ з мобільного телефону до єдиної централізованої бази даних МТСБУ перевірити його чинність, але це залишилося поза увагою. Постанова складена лише у зв`язку з непред`явленням працівнику поліції полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Також у постанові не вказано місця вчинення правопорушення. Він не погоджувався з винесеною постановою, тому не підписував та не отримував її. Просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення, а провадження по справі - закрити.

04 лютого 2020 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська адміністративний позов було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків (а.с.24-26).

28 лютого 2020 року позивачем на виконання ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 04 лютого 2020 року було подано клопотання про долучення пояснень та поновлення строку з додатками (а.с.30-38).

18 березня 2020 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська було відкрито провадження у справі за правилами у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (а.с.41-42).

07 квітня 2020 року від відповідача - старшого лейтенанта поліції 1 роти 1 батальйону Патрульної поліції у м. Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Снігура Р.М. надійшов відзив на позову заяву в якому він заперечував проти позовних вимог посилаючись на те, що чинним законодавством закріплений безумовний обов`язок при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особи, яка керує ним, мати при собі страховий поліс (сертифікат). У відповідача були достатні підстави вважати, що особа вчинила правопорушення, що зумовило виникнення в інспектора поліції права на реалізацію повноважень вимагати у позивача пред`явлення документів, що підтверджують відповідне право особи. При розгляді інспектором поліції справи про адміністративне правопорушення, позивач жодних клопотань не заявляв. Позивач скористався своїм правом на власний розсуд і не надав поліцейським письмового пояснення по суті вчиненого ним правопорушення. Винесення постанови відповідачем у порядку скороченого провадження на місці вчинення правопорушення позивачем було здійснено відповідно до, та в межах чинного законодавства. Відсутність захисника про складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення. Транспортний засіб позивача TOYOTA CAMRY, державний номер НОМЕР_1 , не мав чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів станом на 23.04.2019, тобто в день винесення оскаржуваної постанови, ні навіть в день складення даного відзиву на позовну заяву, станом на 30.03.2020. Позивач не надав жодних доказів своєї тези, які б підтвердили його твердження про наявність пошкодженого дорожнього покриття. Твердження позивача, викладені у позові, є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом. Позивач звернувся з позовною заявою до суду з метою уникнути адміністративної відповідальності за вчинене ним правопорушення. Проте сама незгода позивача щодо його притягнення до адміністративної відповідальності не є підставою для звільнення позивача від адміністративної відповідальності та скасування постанови. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Дослідивши надані письмові докази, суддя вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою серії ЕАВ №1091914 від 23 квітня 2019 року позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУАП, визнаний винним у тому, що керуючи транспортним засобом TOYOTA CAMRY, державний номер НОМЕР_1 , рухався в крайній лівій смузі при вільній праві без наміру здійснити розворот або поворот ліворуч, коли права смуга була вільною, та не мав при собі полісу обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1 ПДР України та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. (а.с.19).

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

В силу ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.ч.1, 2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245).

Відповідно до ст.251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил,норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З огляду на положення ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За правилами ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пункту 21.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Пунктом 21.2. вказано вище Закону визначено, що контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Відповідно до пункту 21.3 вищезазначеного Закону при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Відповідно до пункту 21.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

З огляду на положення статті 16 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року №3353-XII, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно зі статтею 53 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

В силу ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до абз.2 ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з п.1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п.2.1. ґ) в редакції Постанов КМ № 16 від 06.01.2005, № 258 від 27.03.2019 водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

За правилами п.2.4(а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2011 №1029 (далі - ПДР України), на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 ПДР України.

Частиною 1 статтею 126 КУАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") та тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положенням ст.72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За правилами ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У відповідності до ч.3 ст.77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач обґрунтовуючи свої вимоги посилається на те, що він рухався у крайній лівій смузі, здійснюючи об`їзд перешкоди на дорозі - пошкодження дорожнього покриття на праві смузі, про що повідомив інспектора поліції. У даному місці немає жодних знаків, що забороняють пересування правою смугою. Якщо б він рухався по правій смузі, він міг би спричинити ДТП або потрапити у ДТП, оскільки потрапивши у велику яму на своєму шляху, ймовірно, він би не справився з керування або пошкодив автомобіль. Тому у той момент, він прийняв рішення переїхати у ліву смугу. Однак, позивачем не надано жодного доказу, який би підтверджував зазначені позивачем обставини, а саме доказу того, що дорожнє покриття в дійсності мало пошкодження у зв`язку з чим, він змушений був переїхати на ліву смугу.

Разом з тим, позивачем не було надано жодного належного та допустимого доказу, який би спростовував обставини викладені у постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності, у тому числі не надано доказу того, що у позивача на момент його зупинення інспектором поліції дійсно був наявний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

З огляду на наведене, суддя вважає адміністративний позов ОСОБА_1 таким, що не підлягає задоволенню, оскільки на момент вимоги старшого лейтенанта поліції 1 роти 1 батальйону Патрульної поліції у м. Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Снігура Р.М., 23.04.2019 до позивача пред`явити поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, такий поліс в останнього був відсутній, що підтверджує те, обставини правопорушення, що викладені у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності є об`єктивними та такими, що вказують на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що в діях ОСОБА_1 містився склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, старшим лейтенантом поліції 1 роти 1 батальйону Патрульної поліції у м. Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Снігуром Р.М., 23 квітня 2019 року було правомірно винесено постанову серії ЕАВ №1091914, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 425,00 грн., а позивачем не доведено незаконність винесення оскаржуваної постанови, суддя вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19, 129 Конституції України, п.п. 21.1-21.4, 53 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.14, 16 Закону України «Про дорожній рух», ст.23 Закону України «Про національну поліцію», п.1,3, п.2.1 ПДР України, ст.ст. 7, 126, 245, 251, 252, 258, 280, 293 КУпАП України, ст.ст.6, 8, 9, 72-77, 90, 139, 241-242, 244-246, 250-251, 255, 257-262, 286, 295 КАС України, суддя -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_2 ) до старшого лейтенанта поліції 1 роти 1 батальйону Патрульної поліції у м. Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Снігура Романа Миколайовича (м. Київ, вул. Академіка Туполєва, буд.19) про скасування постанови - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.П.Румянцев