Справа № 209/790/20
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2020-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

19 травня 2020 року Справа № 209/790/20

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Олійник Віктор Миколайович, перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Дніпропетровської митниці ДФС, Дніпровського ВДВС міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання постанови такою, що не підлягає виконанню та зобов`язання державного виконавця вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

11 березня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська з позовом до Дніпропетровської митниці Держаної фіскальної служби, Дніпровського ВДВС міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, в якому просить:

визнати виконавчий документ, у вигляді постанови про адміністративне правопорушення Дніпропетровської митниці ДФС № 0307/11000/17 від 22.02.2018 року, таким, що не підлягає виконанню;

зобов`язати Дніпровський відділ ДВС міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», - вирішити питання про закінчення виконавчого провадження № АСВП: 58272394 від 05.02.2019 року за постановою Дніпропетровської митниці ДФС в справі про порушення митних правил № 0307/11000/17 від 22 лютого 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (постанови Дніпропетровської митниці ДФС № 0307/11000/17 від 22.02.2018 р.).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 16 березня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до Дніпропетровської митниці ДФС, Дніпровського ВДВС міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання постанови Дніпропетровської митниці ДФС такою, що не підлягає виконанню та зобов`язання державного виконавця вчинити певні дії - передано за підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 травня 2020 року адміністративну справу №209/790/20 передано судді Олійнику В.М.

Відповідно до пунктів 3 та 6 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України, та чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вказаним нормам, суд встановив наступні обставини.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Кодексу адміністративного судочинства України позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.

Однак, як вбачається з позовної заяви, позовні вимоги не є пов`язаними між собою, оскільки перша частина вимог адресована до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби та предметом цієї вимоги є фактично оскарження правомірності постанови про адміністративне правопорушення Дніпропетровської митниці ДФС № 0307/11000/17 від 22.02.2018 року, а вказаний спір підлягає вирішенню місцевим загальним судом як адміністративним відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України.

В той же час друга частина позовних вимог адресована до Дніпровського ВДВС міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області і предметом цієї вимоги є зобов`язання державного виконавця вирішити питання про закінчення виконавчого провадження, а вказаний спір підлягає вирішенню окружним адміністративним судом відповідно до вимог ст. 287 КАС України.

При цьому стаття 287 КАС України також містить особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які не можуть розповсюджуватися на розгляд справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином, заявлені позивачем в одному позову позовні вимоги не є пов`язаними між собою, що виключає їх сумісний розгляд.

Відповідно до частини 1 статті 318 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25-28 цього Кодексу.

Отже, порушення окружним адміністративним судом правил предметної підсудності є підставою для скасування судового рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Суд зазначає, що необхідність дотримання правил підсудності також узгоджується з вимогами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практикою Європейського суду з прав людини.

Так, у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року по справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини наголосив на тому, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, і, як зазначено Європейською комісією з прав людини у рішенні у справі «Занд проти Австрії» (доповідь від 12 жовтня 1978 року), термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з ... питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів ...».

Відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Згідно ч. 6 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення. Копія позовної заяви залишається в суді.

Відповідно до ч. 8 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст. ст. 20, 21, 160, 161, 169, 171, 243, 248, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Дніпропетровської митниці ДФС, Дніпровського ВДВС міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання постанови такою, що не підлягає виконанню та зобов`язання державного виконавця вчинити певні дії - повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачу разом із копією позовної заяви й усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст. 256 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. ст. 293, 295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України

Суддя В.М. Олійник