Справа № 185/515/16-а (2-а/185/20/19)
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2020-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 травня 2020 року м. Дніпросправа № 185/515/16-а (2-а/185/20/19)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Новошицької О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.11.2019 року (суддя Гаврилова В.А., м. Павлоград, повний текст рішення складено 19.11.2019 року) у адміністративній справі №185/515/16-а(2-а/185/20/19) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про стягнення заборгованості по виплаті компенсації за невчасно одержану пенсію, -

в с т а н о в и в:

У січні 2016 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до Павлоградського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, в якому, з урахування змінених та уточнених позовних вимог, просив зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому компенсацію за невчасно одержану пенсію за період із лютого 2010 року по листопад 2015 року з нарахуванням на цю суму встановленого індексу інфляції за весь час прострочення виплати йому грошових коштів, відповідно до ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та п.4 Порядку про проведення індексації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, стягнути з відповідача на його користь 45365,03 грн., заборгованість по виплаті компенсації за невчасно одержану пенсію з урахуванням встановленого індексу інфляції станом на 01.10.2018 року, з нарахуванням на цю суму встановленого індексу інфляції за весь час прострочення виплати грошових коштів, відповідно до п.4 Порядку про проведення індексації громадянам втрати частини грошових доходів.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 1411.2017 року, яка залишена без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.01.2018 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 18.07.2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.11.2017 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.01.2018 року скасовано та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Скасовуючи рішення судів першої та апеляційної інстанції, Верховний Суд послався на положення ч.2 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно законом. Верховний Суд зазначав, що використане у ст.3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та п.4 Порядку про проведення індексації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого доходу» за відповідний місяць означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення. Водночас компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення. Водночас, зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», окремих положень Порядку про проведення індексації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй нараховані, але невиплачені.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.01.2019 року замінено відповідача Павлоградське об`єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі по тексту - відповідач).

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.11.2019 року позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 33412 грн.

З рішенням суду першої інстанції не погодилось Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги обґрунтувало тим, що до прийняття постанови Вищим адміністративним судом України від 13.08.2015 року у справі №К/800/34499/15, якою було зобов`язано пенсійний орган зарахувати період перебування ОСОБА_1 на військовій службі з 0.11.1981 року по 17.07.1989 року в м. Петропавлівськ-Камчатському в районі Крайньої Півночі колишнього СРСР у кратному розмірі (один місяць служби за два місяці) та провести перерахунок пенсії з 08.02.2010 року, не існувало однакового тлумачення позиції законодавства з цього питання. Апелянт зазначав, що, одержавши 25.08.2015 року постанову, добровільно виконало рішення суду, після проведеного перерахунку пенсії сума доплати до пенсії за період з 08.02.2010 року по 30.11.2015 року склала 49798,87 грн., яка була перерахована 22.12.2015 року на поточний рахунок ОСОБА_1 , тобто без порушення строків виплати. Апелянт зазначав, що відповідно до положень ч.2 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статей 1, 4, 7 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсація втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати стосується нарахованих сум пенсії, але не виплачених з вини пенсійного органу.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно з постановою Вищого адміністративного Суду України від 13.08.2015 року ОСОБА_1 пенсійним органом було перераховано пенсію, з урахуванням періоду перебування його на військовій службі з 10.11.1981 року по 17.07.1989 року в районі Крайньої Півночі СРСР за період з 08.02.2010 року по 30.11.2015 року, сума доплати 49798,87 грн. була виплачена без суми компенсації, яка складає 33412,77 грн., чим порушив положення ч.2 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 1, 4, 7 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати». Суд зазначив, що пенсійний орган не спростував розрахунок компенсації.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Управлінні та до 08.02.2010 року отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб». З 08.02.2010 року ОСОБА_1 отримує пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», при призначенні якої йому було зараховано до загального трудового стажу період перебування на військовій службі з 10.11.1981 року по 17.07.1989 року в м. Петропавлівськ-Камчатському в районі Крайньої Півночі колишнього СРСР.

Встановлено, що постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.02.2011 року зобов`язано визнано протиправною відмову УПФ України в м. Павлограді Дніпропетровської області в зарахуванні ОСОБА_1 в загальний трудовий стаж при призначенні пенсії за віком на загальних підставах стаж проходження військової служби у Камчатській області з 10.11.1981 року по 17.1989 року - сім років вісім місяців, сім днів в кратному (пільговому) обчисленні один рік за півтора роки та зобов`язано УПФ України в М. Павлограді Дніпропетровської області зарахувати в загальний трудовий стаж ОСОБА_1 при призначенні пенсії за віком вказаний стаж у пільговому (кратному) обчисленні з 08.02.2010 року.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.08.2011 року рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.02.2011 року було скасовано, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 13.08.2015 року постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.02.2011 року змінено в частині визначення кратності обчислення вислуги років ОСОБА_1 за період військової служби з 10.11.1981 року по 17.07.1989 року, якою вважати один місяць служби за два місяці. В решті постанову залишено без змін.

Встановлено, що відповідач добровільно виконав судове рішення згідно розпорядження про перерахунок пенсії від 11.11.2015 року №180441, сума доплати за період з 08.02.2010 року по 30.11.2015 року склала 49798,87 грн. Відповідно до ст.47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» вказана сума була перерахована ОСОБА_1 22.12.2015 року на його поточний рахунок разом з поточною щомісячною пенсією. Встановлено, що ОСОБА_1 не оспорює суму доплати.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Постановою Верховного Суду від 18.07.2018 року у даній справі встановлено, що відповідно до ч.2 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсій, не отримані з вини пенсійного органу, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно з законом. Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», окремих положень Порядку про проведення індексації громадянам втрати частини грошових доходів дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Відповідно до ч.2 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Відповідно до статей 1, 2, 3, 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3, 4, 5 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року №159 дія цього Порядку поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року. Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат). Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. Сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Судовими рішеннями у справі №2-а-18/11 встановлено протиправною відмову УПФ України в м. Павлограді Дніпропетровської області в зарахуванні ОСОБА_1 в загальний трудовий стаж при призначенні пенсії за віком на загальних підставах стаж проходження військової служби в районі Крайньої Півночі колишнього СРСР з 10.11.1981 року по 17.07.1989 року - сім років, вісім місяців, сім днів у кратному (пільговому) обчисленні один рік за два роки., тобто з вини пенсійного органу ОСОБА_1 з 08.02.2010 року одержував не повний розмір пенсії, доплата з 08.02.2010 року по 30.11.2015 року склала 49798,87 грн.

З системного аналізу вище приведеного законодавства прослідковується, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Встановлено, що ОСОБА_1 у своїй позовній заяві розраховано суму компенсації за несвоєчасну виплату пенсії, з урахуванням суми виплаченої доплати за період з 08.02.2010 року по 30..11.2015 року, станом на жовтень 2018 року, яка складає 33412 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не оспорювалась сума компенсації за несвоєчасну виплату пенсії, також відповідач не навів свій розрахунок. Спір стосувався лише законної підстави для виплати такої компенсації.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для сумнівів у визначенні суми компенсації за несвоєчасну виплату пенсії.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 242, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.11.2019 року у адміністративній справі №185/515/16-а(2-а/185/20/19 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду відповідно до статей 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова