Справа № 160/1305/20
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2020-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2020 року Справа № 160/1305/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
03.02.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява АТ "Дніпроважмаш" до ГУ ДПС у Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області № 000589511 від 07.11.2019 року.
Означені позовні вимоги вмотивовані тим, що у акті перевірки не зазначено належно доведених фактів, на підставі яких можна було б зробити висновок про відсутність господарських операцій між АТ "Дніпроважмаш" та ТОВ "ФЕРРОМЕТГРУПП", ТОВ «СТОЛИЦЯ ЛТД». Придбання феросплавів є звичайною (і необхідною) господарською операцією для металургійного заводу. Дії посадових осіб контрагентів стосовно третіх осіб, можливе порушення контрагентами чинного законодавства, несплата податків і таке інше, не мають впливати на податкові зобов`язання Товариства позивача за здійсненими ним реальними господарськими операціями. Отже, спірне податкове повідомлення-рішення № 000589511 від 07.11.2019 року винесене без встановлених законом підстав та підлягає скасуванню.
За результатами аналізу ЄРПН ТОВ «ФЕРРОМЕТГРУПП» встановлено, що
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.02.2020 року зазначена вище справа розподілена та 04.02.2020 року передана судді Пруднику С.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.02.2020 року вказану позовну заяву було залишено без руху через невідповідність вимогам ст. ст. 160, 161 КАС України.
У встановлений ухвалою суду від 10.02.2020 року строк позивач усунув недоліки адміністративного позову.
21.02.2020 року суддя Прудник С.В. перебував у щорічній відпустці.
Ухвалою суду від 26.02.2020р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
У період з 03.03.2020 року по 04.03.2020 року суддя Прудник С.В. перебував у щорічній відпустці, а в період з 05.03.2020 року по 19.03.2020 року суддя перебував на лікарняному.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити з огляду на таке.
Копію наказу від 15.08.2019 №4889-п вручено під підпис 28.08.2019 в.о. головного бухгалтера - АТ "Дніпроважмаш" згідно наказу №95отп від 23.08.2019 Маневській Н.В.
З направленням на право проведення перевірки ознайомлено під підпис 28.08.2019 в.о. головного бухгалтера підприємства АТ "Дніпроважмаш" Маневську Н.В.
Перевірку проведено з відома директора АТ "Дніпроважмаш" Биба К.Є.
Журнал реєстрації перевірок платника податків АТ "Дніпроважмаш" вчинено запис від 28.08.2019 №15.
Перевірка проводилась з 28.08.2019 по 03.09.2019.
У періоді, за який проводилась перевірка, відповідальними за фінансово-господарську діяльність платника податків були (є):
- директор - ОСОБА_7 (ідентифікаційний код НОМЕР_8 ), за період з 12.06.2019 року по день підписання акту перевірки (призначений на посаду згідно наказу №597к від 12.06.2019 року);
- директор - Винник О.М. за період з 28.08.2018 по 11.06.2019 (призначений на посаду згідно наказу №478к від 28.08.2019 року, звільнений з посади згідно наказу №5-95к від 11.06.2019);
- головний бухгалтер - ОСОБА_8 (ідентифікаційний код НОМЕР_9 ), за період з 13.08.2018 року по день підписання акту перевірки (призначений на посаду згідно наказу №455п від 13.08.2018 року).
Податковий номер платника податків: 00168076.
Взято на податковий облік в органах державної податкової служби 15.04.1994 за №7540. Станом на дату складання акту перевірки перебуває на обліку в 467 - ГУ ДПС у Дніпропетровській області, Правобережне управління, Новокодацька ДПІ (Новокодацький район м. Дніпра).
Судовим розглядом встановлено, що реєстр направлених запитів/отриманих результатів проведення зустрічних звірок з питань підтвердження отриманих від платника податків відомостей стосовно відносин з суб`єктами господарювання - контрагентами - запити не направлялись.
В перевіряємому періоді та на момент перевірки АТ "Дніпроважмаш" у своїй діяльності власне нерухоме майно (основне):
- витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 28.04.2018 №3048279, реєстраційний нрмер №916106, тип об`єкта: будівля бібліотеки, загальною площею 1131,3 кв.м.;
- витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17.05.2013 №3577775, реєстраційний номер №912347, тип об`єкта: будівеля, приміщення поліклініки, загальною площею 1565,3 кв.м.;
- витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20.04.2013 №2699630, реєстраційний номер №915520, тип об`єкта: будівеля лекційної зали, загальною площею 1031,3 кв.м.;
- витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17.05.2013 №3577146, реєстраційний номер №912812, тип об`єкта; будівеля їдальні №373 (цех «5), загальною площею 1549,6 кв.м.;
Інформація щодо проведення інвентаризації основних фондів, нематеріальних активів,
товарно-матеріальних цінностей, коштів тощо.
У періоді, за який здійснювалась перевірка інвентаризації основних фондів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, коштів тощо не проводились.
За повноту та достовірність наданої інформації та її документального підтвердження для проведення перевірки відповідальність несуть керівник та головний бухгалтер ".
Під час проведення перевірки АТ "Дніпроважмаш" контролюючим органом встановлено порушення:
1. п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п. 200.4 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010р, №2755-VІ (зі змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 423 581,0 грн., що призвело до:
- завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р. 21) за період вересень 2018 року у сумі 190 849,0 грн.
- завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р. 21) за період листопад 2018 року у сумі 232 732,0 грн.
У зв`язку з незгодою з висновками, викладеними в акті перевірки, АТ "Дніпроважмаш" 24.10.2019 року направило до ГУ ДПС у Дніпропетровській області заперечення до акту перевірки за вих. № 65-101.
Також, 07.11.2019 року ГУ ДПС у Дніпропетровській області винесене податкове повідомлення-рішення № 000589511, яке надійшло на адресу АТ "Дніпроважмаш" 14.11.2019 року.
Посилаючись на наведені обставини, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
ПАТ "Дніпроважмаш" укладено договір поставки з ТОВ "ФЕРРОМЕТГРУПП" від 30.01.2013 № 61/70, згідно якого:
ТОВ «ФЕРРОМЕТРГРУПП», м. Дніпропетровськ, що іменується надалі ПОСТАЧАЛЬНИК, в особі директора Шпонки Валерія Григоровича, що діє на підставі Статуту, з одного боку і ПАТ "Дніпроважмаш",м. Дніпропетровськ, що іменується ПОКУПЕЦЬ, в особі комерційного директора-першого заступника голови Правління Долгова Сергія Юрійовича, що діє на підставі довіреності №2681 від 14.12.12 р., з Іншого боку, разом іменовані «Сторони», прийняли на себе наступні зобов`язання:
1.1.За цим договором Постачальник зобов`язується в порядку і терміни , встановлені цим Договором, передати у власність Покупцеві продукцію в певній кількості, відповідної якості і по цінах, що вказані в специфікаціях, а Покупець зобов`язується прийняти продукцію, і сплатити її на умовах визначених у цьому Договорі.
1.2.Кількість, асортимент та ціни продукції, що поставляється, вказуються у
специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього Договору. Специфікації оформляються на
кожну партію продукції, що поставляється.
1.3.Загальна кількість продукції, що постачається за даним договором, визначається як наростаюча кількість по всіх поставках, проведених згідно оформлених специфікацій і накладних.
2.1. Загальна сума цього Договору визначається як наростаюча сума по всіх поставках, проведених протягом всього терміну дії цього Договору.
3.1. Покупець розраховується за продукцію згідно умов, що вказується в
3.2. Оплата проводиться в національній валюті України. Датою оплати вважається
дата списання грошових коштів з банківського рахунку Покупця.
4.1. Термін постачання протягом 3 календарних днів після перерахування передплати або надання заявки.
4.2.Базисні умови постачання вказуються в специфікаціях.
4.3 Датою постачання вважається дата, що вказується на накладній (транспортній накладній).
5.1.Якість продукції ,що поставляється за даною угодою, повинна відповідати ТУ, ДСТУ (ТОСТ) підтверджуватися сертифікатом якості.
11.1. Цей договір набуває чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2013 р., але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором.
АТ "Дніпроважмаш" надано до перевірки наступні первинні документи: видаткові накладні, податкові накладні, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, товарно-транспортні накладні, сертифікати якості на товар.
Позивачем здійснено розрахунки у безготівковій формі на поточний рахунок ТОВ «ФЕРРОМЕТРГРУПП», що підтверджується платіжними дорученнями.
Операції з ТОВ «ФЕРРОМЕТГРУПП» за період вересень 2018 року відображені
АТ "Дніпроважмаш" в бухгалтерському обліку наступним чином:
Д-т631 К-т311-578 829,95 грн.
Д-т201 К-т 631-819 118,3 грн.
Д-т 6444 К-т 631 - 163 823,65 грн.
Згідно наданої до перевірки картки рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» за період вересень 2018 року АТ "Дніпроважмаш" відображено операції з повернення матеріалів постачальнику наступними проводками бухгалтерського обліку:
25.09.2018 Д-т 201 -К-т 631 -«-135 125,0» грн.
Операції з ТОВ «ФЕРРОМЕТГРУПП» за період листопад 2018 року відображені АТ "Дніпроважмаш" в бухгалтерському обліку наступним чином:
Д-т631 К-т311-557 899,99 грн.
Д-т201 К-т631 - 1 163 660,51 грн.
Д-т,6444 К-т631-232 732,1грн.
- перебуває на обліку в ГУ ДПС у Дніпропетровській обл.(Новокодацький р-н м.Дн-(467);
- стан платника: 0 - платник податків за основним місцем обліку;
- основний вид діяльності: _46.72-оптова торгівля металами та металевими рудами;
свідоцтво платника ПДВ від 01.12.2012 - діюче.
Так, ПАТ "Дніпроважмаш" укладено договір поставки з ТОВ "СТОЛИЦЯ ЛТД" від 20.01.2018 № 61/11, згідно якого ТОВ «СТОЛИЦЯ ЛТД», іменоване надалі ПОСТАЧАЛЬНИК ,в особі директора Корж С.М., що діє на підставі Статуту, з одного боку та ПАТ «ДНІПРОВАЖМАШ», м. Дніпропетровськ, що іменоване надалі ПОКУПЕЦЬ, в особі директора з матеріально-технічного забезпечення Петренко А.Б. що діє на підставі довіреності №10юр/18 від 12.01.18 р., з іншого боку, разом іменовані «сторони», уклали даний договір про наступне:
1. ПОСТАЧАЛЬНИК зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі передати у власність ПОКУПЦЮ продукцію, а ПОКУПЕЦЬ зобов`язується в порядку та на умовах визначених у цьому договорі прийняти продукцію.
2. Найменування, асортимент , одиниці виміру, кількість та ціна продукції, що є предметом поставки за цим договором визначаються сторонами специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього Договору.
3. Ціна на продукцію, що поставляється за цим договором, узгоджується сторонами в специфікаціях.
4. У разі зміни ціни на продукцію сторони підписують додаткову угоду до цього
договору не менш ніж за 5 днів , до виставлення ПОСТАЧАЛЬНИКОМ рахунку-фактури. З
моменту перерахування передоплати, ціна на сплачену продукцію зміні не підлягає.
5. Загальна сума договору становить суму всіх підписаних Сторонами специфікацій.
6. ПОКУПЕЦЬ сплачує попередню оплату в сумі 100% вартості замовленої Продукції протягом 5-ти банківських днів з моменту виставлення рахунку, якщо інші умови не вказуються в специфікації.
7. Оплата здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок ПОСТАЧАЛЬНИКА.
8. Умови поставки продукції вказуються в специфікаціях.
9. Строк постачання продукції узгоджується сторонами в специфікації.
10. ПОСТАЧАЛЬНИК зобов`язаний надати Покупцеві при постачанні продукції наступні документи: сертифікат якості або паспорт якості на продукцію, рахунок ТТН.
11. Якість Продукції, яка поставляється за цим договором, повинна відповідати стандартам, технічним умовам або іншому документу , підтверджуючого якість продукції.
12. Цей договір набирає чинності після його підписання і діє до 31.12.2018 року. Закінчення строку цього Договору не звільняє Сторони від виконання зобов`язань та відповідальності за його порушення, які мали місце під час дії цього договору.
Згідно специфікацій до договору поставки від 20.01.2018 № 61/11: базисні умови постачання - FСА - склад Постачальника згідно «Інкотермс-2000».
Як свідчать матеріали справи, АТ "Дніпроважмаш" надано до перевірки первинні документи: податкові накладні, сертифікати якості.
АТ "Дніпроважмаш" до складу податкового кредиту включено суми ПДВ по вищевказаним податковим накладним:
Слід зазначити, що податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Розрахунки між підприємствами здійснювались у безготівковій .формі згідно платіжних доручень, які були надані позивачем до перевірки.
Операції з ТОВ «СТОЛИЦЯ ЛТД» за період листопад 2018 року відображені АТ "Дніпроважмаш" в бухгалтерському обліку наступним чином:
Д-т 631 К-т 311 - 566 998,79 грн.
Д-т 209 К-т 631 - 547 158,3 грн.
Д-т 6444 К-т 631 - 109 431,67 грн.
- перебуває на обліку в 2651 .ГУ ДПС у м.Києві (Дарницький р-н м.Києва);
- стан платника: 0. платник податків за основним місцем обліку;
- основний вид діяльності: _46.90-неспеціалізована оптова торгівля;
- свідоцтво платника ПДВ №200321654 від 01.02.2017 - діюче.
По суті позовних вимог суд зазначає, що відповідно до п.п. 4.1.4 п.4.1. ст. 4 Податкового кодексу України одним із основних засад податкового законодавства України є принцип презумпції правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно правових актів приписують неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.
Відповідно до п. 109.1 ст. 109 Податкового кодексу України податковим порушенням є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Змістом акту перевірки не наведено фактичних даних, які б обґрунтовано на впевнено вказували на порушення платником податків положень податкового законодавства, акт перевірки містить низку суперечностей за змістом, які у належний спосіб не перевірені та не усунуті, та необґрунтованих припущень, отже його висновки не можуть бути підставою для застосування до платника податків будь-яких заходів податкової відповідальності.
Щодо обґрунтування факту невірного визначення суми доходу, заниження податку на додану вартість та завищення від`ємного значення із визначенням їх конкретних сум, про що зазначається в акті перевірки, суд зазначає на наступне.
Відповідно до п. 187.1. ст. 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Відповідно до п. 187.8. ст. 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення.
Відповідно до п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України базою оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).
Під час проведення податкової перевірки відповідачем встановлено, що позивач у перевіряємому періоді мав господарські відносини із ТОВ «ФЕРРОМЕТГРУП» та з ТОВ «СТОЛИЦЯ ЛТД», які ставляться під сумнів. Так, податковим органом фактично не прийняті до уваги ані наявні первинні документи, надані на підтвердження реальності господарських операцій, ані той факт, що контрагенти платника є належним чином зареєстрованими юридичними особами.
Між тим, у пункті 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України визначено, що об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу. Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку). Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).
Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.
Таким чином, платник податку на прибуток підприємств з метою визначення об`єкта оподаткування - прибутку визначає фінансовий результат до оподаткування (прибутку або збитку) шляхом коригування (збільшення або зменшення), використовуючи дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування. При цьому показники обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, визначаються на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат доходів, витрат та фінансового результату у фінансовій звітності підприємства визначаються відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.
Відповідно до частини другої статті 6 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність Україні" від 16 липня 1999 року N 996-XIV (зі змінами та доповненнями) регулювання питань методології бухгалтерського обліку та фінансової звітності здійснюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики, який затверджує національні положення (стандарти) бухгалтерського обліку, інші нормативно-правові акти щодо ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності.
Згідно з пунктом 5 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 29 листопада 1999 року N 290 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 грудня 1999 року за N 860/4153 (зі змінами), дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.
Критерії визнання доходу, наведені в цьому Положенні (стандарті), застосовуються окремо до кожної операції. Проте ці критерії потрібно застосовувати до окремих елементів однієї операції або до двох чи більше операцій разом, якщо це випливає із суті такої господарської операції (операцій).
Отже, під час збільшення активу підприємства, що зумовлює зростання власного капіталу, за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена, визнається дохід такого підприємства.
Підпунктом 14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України визначено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду ( п. 198.3 ст. 198 ПК України).
За приписами п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (п. 201.7 ст. 201 ПК України).
Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу (п. 201.8 ПКУ).
Пунктом 201.10 ст.201 ПКУ передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Виходячи із вищезазначеної норми, податкова накладна є документом, що підтверджує факт сплати покупцем ПДВ у ціні товару.
Положеннями п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію (згідно із Законом N 1724-VIII від 03.11.2016, до внесення змін Законом 1724-VIII від 03.11.2016 в наступній редакції - первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення).
Відповідно до пунктів 1 та 2 статті 9 Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Згідно з пунктом 2.1 та 2.4 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за №168/704 (далі - Положення), в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.
Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.
Суд зазначає, що правочини, укладені між позивачем та ТОВ «ФЕРРОМЕТГРУП», ТОВ «СТОЛИЦЯ ЛТД» є такими, що укладені між правоздатними та дієздатними юридичними особами, за формою та змістом не суперечать закону, предметом спірних правочинів не є речі, що обмежені в цивільному обороті. Отже, такі договори є належними та допустимими доказами наявності між Позивачем та його контрагентами факту вчинення правочинів в розумінні ст.202 Цивільного кодексу України.
Згідно ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Доказів повернення коштів позивачу від контрагентів після їх перерахування, наявності у позивача та його контрагентів спільного інтересу щодо фіктивного отримання коштів за поставлений товар (що могло б мати місце у разі пов`язаності цих осіб), відповідачем не надано.
Щодо висновків відповідача в акті перевірки наявністю в інформаційних базах податкового органу інформації відносно контрагентів позивача ТОВ «ФЕРРОМЕТГРУП» та ТОВ «СТОЛИЦЯ ЛТД», згідно якої у вказаних суб`єктів господарювання відсутні необхідні умови для здійснення господарських операцій, відсутні ідентифікаційні номера підприємців-перевізників, основні фонди, необхідний технічний персонал, виробничі активи, складські приміщення, транспортні засоби, тощо, суд зазначає, що як встановлено Верховним Судом у постанові від 16.01.2018 року у справі №820/4648/13-а, твердження податкового органу про відсутність у контрагентів позивача необхідної для ведення господарської діяльності кількості працівників, технічних, транспортних, інших виробничих ресурсів, відсутність за юридичною адресою на момент звірки не свідчить про безтоварність угод поставки з позивачем.
Аналогічний висновок Верховного Суду наведений у постанові від 16.01.2018 року по справі №826/1398/14.
Отже, враховуючи викладене, твердження відповідача щодо неспроможності контрагентів позивача надати обумовлені договорами послуги і роботи та поставити товари, - не підтверджені жодними належними доказами з боку контролюючого органу. Твердження про відсутність у контрагента позивача трудових ресурсів, дані щодо мінімальної кількості працівників також не можуть спростовувати фактичне виконання господарських операцій, адже контролюючим органом в акті перевірки не наведено, які саме ресурси необхідні для надання спірних послуг, а також не доведено зв`язку цього факту з неможливістю виконати розглядувані послуги, роботи із залученням інших осіб та /чи орендованого майна.
Таким чином, доки не має вироку по кримінальній справі щодо контрагента (посадових осіб контрагента), сам факт наявності інформації щодо відкритих кримінальних проваджень не є належними та допустимими доказами в адміністративній справі.
Також суд зазначає, що посилання відповідача на результати опрацьованих податкових інформацій у підтвердження нереальності господарських операцій позивача, містять лише загальну оцінку господарської діяльності контрагентів позивача та їх наступних контрагентів, без оцінки діяльності у відносинах з позивачем, зокрема, щодо реальності здійснення досліджуваних господарських операцій.
Окрім того, податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від перебування його контрагента за юридичною адресою, дотримання ним податкової дисципліни та правильності ведення податкового або бухгалтерського обліку. Тобто, у разі підтвердження реального характеру здійснених поставок, платник не може відповідати за порушення, допущені його постачальником, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цієї особи.
Проте, посадовими особами відповідача під час здійснення перевірки таких обставин не встановлено.
Так, відповідно до статті 47 Податкового кодексу України складання податкової звітності покладено на кожного окремого платника податку. При цьому такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.
Крім того, чинне законодавство не покладає на підприємство обов`язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів.
Так, предметом господарських операцій, про «нереальність» яких зазначено у акті, було придбання феросиліцію ФС45 та ферросилікомарганцю МнС 17. У вересні 2018 р. було придбано 23,4 т. феросиліцію ФС45 та 9,24 т. ферросилікомарганцю МнС 17. У листопаді 2018 р. відповідно -30,57 т. та 11,585 т. Загалом, в акті мова йде про 53,97 т. феросиліцію ФС45 та 20,825 т. ферросилікомарганцю МнС 17.
Феросиліцій та ферросилікомарганець є феросплавами, що застосовуються у металургійному виробництві при виплавці продукції. АТ «Дніпроважмаш» є великим металургійним підприємством, яке постійно використовує феросплави у виробництві готової продукції.
У вересні та листопаді 2018 р. підприємство використало в повному обсязі вищевказані матеріали, які є складовою частиною виробленої продукції.
Як було встановлено судом під час розгляду справи, АТ «Дніпроважмаш» надало до перевірки відповідні первинні документи, про що зазначено в акті. Зауважень до наданих документів відповідачем не наводиться. Висновки зроблено на підставі «аналізу» взаємовідносин між ТОВ «ФЕРРОМЕТГРУПП» та його контрагентами, та аналізу діяльності цих контрагентів. Яким чином формувався перелік контрагентів, є він повним чи вибірковим, чому аналіз проводився тільки за 2018 рік - цього з акту суду незрозуміло.
До того ж, по-перше: не виправлення помилки у податковій накладній не є доказом відсутності поставки.
По-друге: виявляється, що ТОВ «ФЕРРОМЕТГРУПП» здійснює і реальні операції, то ж твердження про відсутність поставок має бути доведено належним чином.
Саме такий феросиліцій ФС45 (що не містить магнію) і отримувався АТ «Дніпроважмаш». Таким чином, мова дійсно йде про помилки у податкових деклараціях, а ТОВ «ФЕРРОМЕТГРУПП» мало відповідний товар.
Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено порушення позивачем податкового законодавства та як наслідок правомірність прийняття 07.11.2019 року податкового повідомлення-рішення № 000589511.
Відтак, доводи позивача щодо протиправності податкового повідомлення-рішення від 07.11.2019 року № 000589511 є обґрунтованими, та відповідно, позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.
Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.
Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Наведене свідчить, що право позивача порушено. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 6353,73 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням № 1879 від 31.01.2020 року.
Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 6353,73 грн. підлягає стягненню з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 242-243, 245-246, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № 000589511 від 07.11.2019 року.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С. В. Прудник