Справа № 164/1769/17
Суддя: Токарська І. С.
Дата ухвалення: 2020-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа: 164/1769/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2020 року Смт. Маневичі

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Токарської І.С.,

з участю: секретаря Панасюк Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Маневичі справу за позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 31 грудня 2019 року поштовою кореспонденцією отримав постанову серії ВП № 59797217 від 27 грудня 2019 року відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного ТУЮ у Волинській області, винесену державним виконавцем Трофимюком П.В., якою виконавче провадження при примусовому виконанні виконавчого листа № 164/1769/17 від 24 листопада 2017 року - закінчено. Вказану постанову позивач вважає протиправною та незаконною, а тому просив визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Трофимюка П.В. при здійсненні примусового виконання виконавчого листа від 24 листопада 2017 року, скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження серії ВП № 59797217 від 27 грудня 2019 року та видати повторно виконавчий лист справі № 164/1769/17 з метою подання до виконавчої служби для належного його виконання.

Позивач Намонюк В.А. в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити із наведених у позові підстав.

Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області свого представника для участі в розгляді справи не направили, хоча про місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином. Будь яких заяв, заперечень чи клопотань до суду не подали.

Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить наступних висновків.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів, що, відповідно до закону, підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку є Закон України «Про виконавче провадження».

У відповідності до ч. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 18, ст. 26 вищевказаного Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Із матеріалів справи встановлено, що постановою Маневицького районного суду Волинської області від 25 жовтня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано недійсним розпорядження Камінь-Каширського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області за № 3 від 20 квітня 2016 року про відмову в перерахунку пенсії. Зобов`язано Камінь Каширське об`єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, врахувавши заробітну плату за роботу в зоні відчуження, згідно довідки № 4 Відкритого акціонерного товариства «Маневицьке ремонтно транспортне підприємство» від 6 квітня 2017 року.

Постановою відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного ТУЮ у Волинській області було відкрито виконавче провадження щодо виконання вказаного рішення, проте постановою про закінчення виконавчого провадження серії ВП № 55305673 від 10 грудня 2018 року провадження закінчено на підставі повідомлення Камінь-Каширського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області № 5504/02-30-17 від 11 вересня 2018 року.

Рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 26 червня 2019 року ОСОБА_1 поновлено строк звернення до суду з позовом до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження. Скасовано постанову серії ВП № 55305643 від 10 грудня 2018 року, винесену старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного ТУЮ у Волинській області Новосадом О.Ю. Зобов`язано видати повторно виконавчий лист у справі № 164/1769/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Камінь-Каширського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання недійсним розпорядження та зобов`язання провести перерахунок і виплату пенсії.

Постановою про закінчення виконавчого провадження серії ВП № 59797217 від 27 грудня 2019 року, винесеною державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного ТУЮ у Волинській області Трофимюком П.В., виконавче провадження згідно виконавчого листа № 164/1769/17 від 24 листопада 2017 року закінчено, оскільки Камінь-Каширським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області пенсія ОСОБА_1 перерахована відповідно до вимог законодавства, про що позивача повідомлено відповідним листом.

Приписами п. 9 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» унормовано, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. У разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

В судовому засіданні встановлено, що 13 серпня 2019 року ОСОБА_1 звертався з письмовою заявою до управління ДВС Головного ТУЮ у Волинській області, в якій просив зобов`язати Камінь-Каширське об`єднане управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату пенсії за довідкою ВАТ «Маневицьке РТП» № 4 від 6 квітня 2017 року з 1 квітня 2017 року по 1 липня 2019 року. Крім того, 15 жовтня 2019 року та 4 грудня 2019 року позивач звертався з письмовими заявами до відповідача про повідомлення щодо стадії виконання виконавчого листа № 164/1769/17 від 24 листопада 2017 року. Проте лише 31 грудня 2019 року поштовою кореспонденцією отримав постанову про закінчення виконавчого провадження серії ВП № 59797217 від 27 грудня 2019 року, згідно якої виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 164/1769/17 від 24 листопада 2017 року закінчено з підстав виконання рішення у повному обсязі. Припинено заходи примусового виконання рішення, проте в оскаржувальній постанові не вказано чи вживалися дії щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії позивачу за період з 1 квітня 2017 року по 1 липня 2019 року, а також вжиття відповідних виконавчих дій за його заявами щодо примусового виконання рішення суду.

Відповідно до вимог ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Зінченко проти України», ст. 13 Конвенції гарантує на національному рівні доступність засобу юридичного захисту, здатного забезпечити втілення в життя змісту конвенційних прав і свобод, незалежно від того, в якій формі вони закріплені в національному правовому порядку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги відсутність поданих відповідачем належних та допустимих доказів у заперечення позову, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 2, 72-77, 229, 243-246, 268, 271-272, 286, 287 КАС України, на підставі ст. 19 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного ТУЮ у Волинській області Трофимюка П.В. при здійсненні примусового виконання виконавчого листа № 164/1769/17 від 24 листопада 2017 року.

Скасувати постанову серії ВП № 59797217 від 27 грудня 2019 року, винесену державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного ТУЮ у Волинській області Трофимюком П.В.

Видати повторно виконавчий лист у справі № 164/1769/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Камінь-Каширського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання недійсним розпорядження та зобов`язання провести перерахунок і виплату пенсії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення через Маневицький районний суд Волинської області.

Роз`яснити, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 КАС України, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя Маневицького районного суду І.С. Токарська