Справа № 260/1513/19
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2020-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2020 рокуЛьвівСправа № 260/1513/19 пров. № А/857/2147/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Довгої О.І., Матковської З.М.,

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Готельно-туристичний комплекс "Інтурист-Закарпаття" на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2019 року, ухвалене суддею Рейті С.І. у м. Ужгороді Закарпатської області, у справі №260/1513/19 за адміністративним позовом Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області до Публічного акціонерного товариства "Готельно-туристичний комплекс "Інтурист-Закарпаття" про застосування заходів реагування, -

ВСТАНОВИВ:

22 жовтня 2019 року позивач - Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області звернувся до суду із позовом до відповідача - Публічного акціонерного товариства "Готельно-туристичний комплекс "Інтурист-Закарпаття", у якому просив застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення роботи шляхом опечатування входу та відключення від джерел енергоживлення готельно-туристичного комплексу за адресою: 88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Кирила і Мефодія, 5, до повного усунення порушення вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки.

В обґрунтування вимог зазначає, що за наявності виявлених порушень вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, готельно-туристичний комплекс «Інтурист-Закарпаття» не може експлуатуватися до повного усунення виявлених порушень.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2019 року адміністративний позов задоволено.

Рішення мотивоване тим, що не усунені на час розгляду справи порушення, вказані в акті від 11.10.2019 №645, викликають необхідність застосування до відповідача заходів реагування у вигляді повного зупинення роботи суб`єкта господарювання шляхом опечатування входу та відключення від джерел енергоживлення до повного усунення виявлених порушень.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що оскільки протягом тривалого часу товариство перебувало в процедурі банкрутства та в ході відновлення його платоспроможності з власності вибуло належне товариству майно, ПАТ «ГТК «Інтурист-Закарпаття» не є належним відповідачем у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що на підставі наказу управління ДСНЗС у Закарпатській області "Про проведення позапланових перевірок закладів відпочинку і оздоровлення у серпні-листопаді 2019 року" №251 від 20.08.2019 та посвідчення на проведення перевірки від 10.09.2019 № 34/74, у період з 07 по 10 жовтня 2019 року посадовими особами Ужгородського МРВ УДСНС України в Закарпатській області здійснено позапланову перевірку дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки ПАТ "ГТК "Інтурист -Закарпаття".

В ході перевірки виявлено порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, про що складено акт №642 від 11.09.2019.

Перевіркою встановлено порушення:

п. 1 На об`єкті не встановлений протипожежний режим відповідним документом (наказом, інструкцією тощо), (Пункт 3 розділу II ППБУ, Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014);

п. 2 На об`єкті не вивішені на видимих місцях плани (схеми) евакуації людей на випадок пожежі (Пункти 5 розділу II ППБУ. Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014);

п. 3 До схематичного плану евакуації не розроблена та не затверджена керівником інструкція, що визначає дії персоналу щодо забезпечення безпечної та швидкої евакуації людей, за якою не рідше одного разу на півроку мають проводитися практичні тренування всіх задіяних працівників. Для об`єктів, у яких передбачається перебування людей уночі, інструкції повинні передбачати також дії у нічний час (Пункти 5 розділу II ППБУ, Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014);

п. 4 Посадові особи та працівники не пройшли навчання, протипожежний інструктаж і перевірку знань з питань пожежної безпеки (Пункти 15, 16. 20 розділу II ППБУ, Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014);

п. 5 Приміщення не забезпечені в повному обсязі відповідними знаками безпеки. Знаки безпеки, їх кількість, а також місця їх встановлення повинні відповідати ДСТУ 180 6309:2007 "Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форма та колір" (180 6309:1987, ШТ) та ГОСТ 12.4.026-76 "ССБТ. Цвета сигнальные и знаки безопасности" (Пункт 8 розділу II ППБУ, Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014);

п. 6 Для працівників охорони (сторожів, вахтерів, вартових) не розроблено інструкцію, в якій необхідно визначити їхні обов`язки щодо контролю за додержанням протипожежного режиму, огляду території і приміщень, порядок дій в разі виявлення пожежі, спрацювання систем протипожежного захисту, а також указати, хто з посадових осіб об`єкта має бути викликаний у нічний час у разі пожежі;

Працівники охорони повинні мати список посадових осіб об`єкта із зазначенням їх місць проживання, службових, домашніх (мобільних) телефонів. (Пункти 10 розділу II ППБУ, Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014);

п. 7 Працівники при прийнятті на роботу на робочому місці не пройшли інструктажі з питань пожежної безпеки (далі - протипожежні інструктажі) (Пункти 15 розділу II ППБУ, Наказ МВС України №1417 від ЗО. 12.2014);

п. 8 Об`єкт не забезпечений адресним вказівником (назва вулиці, номер будинку), який повинен встановлюватися на фасаді будівлі або в інших видних місцях і освітлюватись у темний час доби (Пункт 2.22 глави 2 розділу III ППБУ. Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014);

п. 9 Не представлений сертифікат на килими та килимові доріжки щодо відповідності групам поширення полум`я РІП. РП2. Килими, килимові доріжки не прикріплені до підлоги на шляхах евакуації. (Пункт 2.28 глави 2 розділу III ППБУ, Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014);

п. 10 Сходові клітки, внутрішні відкриті, коридори, проходи та інші шляхи евакуації не забезпечені евакуаційним освітленням (Пункт 2.31 глави 2 розділу III ППБУ, Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014);

п. 11 Допускається замикання на замки, що важко відчиняються зсередини дверей на шляхах евакуації та евакуаційних виходах (Пункт 2.37 розділу III ППБУ. Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014);

п. 12 З`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів не здійснено за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів, а здійснено за допомогою "скруток" (Пункт 1.6 глави 1 розділу IV ППБУ, Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014);

п. 13 Допускається встановлення та експлуатація тимчасових електромереж (Пункт 1.8 глави 1 розділу IV ППБУ, Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014);

п. 14 Електророзетки, та інші подібні апарати встановлені на горючій основі (конструкції), без підкладанням під них суцільного негорючого матеріалу, що повинен виступати за габарити апарата не менше ніж на 0,01 метра (Пункт 1.17 глави 1 розділу IV ППБУ, Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014);

п. 15 Не проведено замір опору ізоляції і перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання (Пункт 1.20 глави 1 розділу IV ППБУ, Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014);

п.16 Електрощити, групові електрощитки не оснащені схемою підключення споживачів з пояснювальними написами і вказівним значенням номінального струму апарата захисту (плавкої вставки) (Пункт 1.16, глави 1 розділу IV ППБУ Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014);

п. 17 Допускається відкрите прокладання незахищених та захищених проводів (кабелів) з оболонками з горючих матеріалів відстань від яких до горючих основ (конструкцій, деталей) становить менше 0,01 метра. (Пункт 1.12, розділу IV ППБУ, Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014);

п. 18 Допускається експлуатація кабелів і проводів з пошкодженою або такою, що в процесі експлуатації втратила захисні властивості ізоляції (Пункт 1.18. розділу IV ППБУ, Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014);

п. 19 Захист будівель, споруд та зовнішніх установок від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів, а також їх перевірку не виконано відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5- 38:2008 "Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавко захисту будівель і споруд" (Пункт 1.21, розділу IV ППБУ, Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014);

п. 20 Відстань між калориферами і конструкціями з горючих та важкогорючих матеріалів є меншою за 1,5 м за наявністю вогневого або електричного підігріву (Пункт 2.25, розділу IV ППБУ, Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014);

п. 21 Наявні системи протипожежного захисту (далі - СПЗ) не справні і не утримуються в постійній готовності до виконання роботи (Пункт 1.1 глави 1 розділу V ППБУ, Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014);

п. 22 Не всі приміщення та споруди обладнано системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 "Системи протипожежного захисту" (Пункт 1.2 глави 1 розділу V ППБУ, Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014);

п. 23 Підтримання експлуатаційної придатності наявної СПЗ не проводиться відповідно до вимог ДБН В.2.5-56:2014 "Системи протипожежного захисту" (Пункт 1.4 глави 1 розділу V ППБУ. Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014);

п. 24 Наявні пожежні гідранти не справні та не утримуються таким чином, щоб забезпечити безперешкодний забір води пожежними автомобілями;

Біля місць розташування пожежних гідрантів не встановлено (відповідальні за встановлення - згідно з підпунктом 8 цього пункту) покажчики (об`ємні зі світильником або плоскі із застосуванням світловідбивних покриттів) з нанесеними на нього: літерного індекса ПГ, цифровими значеннями відстані в метрах від покажчика до гідранта, внутрішнього діаметра трубопроводу в міліметрах, зазначенням виду водопровідної мережі (тупикова чи кільцева); (Пункт 2.1 розділу V ППБУ. Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014);

п. 25 Наявні пожежні кран-комплекти не укомплектовані в повному обсязі пожежним рукавом однакового з ним діаметра та стволом (Пункт 2.2 розділу V ППБУ, Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014);

п. 26 Технічне обслуговування і перевірка на працездатність шляхом пуску води з реєстрацією результатів перевірки у спеціальному журналі обліку технічного обслуговування пожежних кран-комплектів не рідше одного разу на рік не проводиться (Підпункт 9 пункту 2.2 глави 2 розділу V ППБУ. Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014);

п. 27 Насосні станції захаращенні, опалення відсутнє, трубопроводи не пофарбовані у відповідний колір. Не проводилася перевірка надійності переведення пожежних насосів з основного на резервне електропостачання (у тому числі від дизельних агрегатів) з реєстрацією результатів у журналі. Відсутній напис (табло) "Пожежна насосна станція" з освітленням уночі (Пункт 2.3 глави 2 розділу V ППБУ, Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014);

п. 28 Технічне обслуговування первинних засобів пожежогасіння не здійснюється (Пункт 3.17 глави 3 розділу V ІІПБУ, Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014);

п. 29 Переносні вогнегасники не розміщуються шляхом навішування на вертикальні конструкції на висоті 1,5 м від рівня підлоги до нижнього торця вогнегасника і на відстані від дверей, достатньої для її повного відчинення (Абзац третій пункту 3.10, глави 3 розділу V ППБУ, Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014);

п. 30 Наявні пожежні щити не укомплектовані згідно вимог. До комплекту засобів пожежогасіння, які розміщуються на пожежному щиті, входять: вогнегасники - 3 шт., ящик з піском - 1 шт., протипожежне покривало - 1 шт., багор або лом та гак - 2 шт., лопати - 2 шт., сокири -2 шт (Пункт 3.11 розділу V ППБУ. Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014);

п. 31 Допускається користування безпосередньо в номерах електронагрівальними приладами, спеціальні місця для цього не обладнані адміністрацією (Пункт 5.7 розділу VI ППБУ. Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014);

п. 32 Черговий персонал готелю, а також мешканці цього об`єкту не забезпечені засобами індивідуального захисту органів дихання для само рятування під час пожежі (Пункт 5.6 розділу VI ППБУ, Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014);

п. 33 У житлових номерах готелю, де мешкають іноземні громадяни, пам`ятки правила пожежної безпеки та поведінка людей під час пожежі не виконані англійською мовою (Пункт 5.2 розділу VI ППБУ, Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014); п. 34 У житлових номерах не вивішено на видимих місцях:

план евакуації з відповідного поверху із зазначенням даного номера, кімнати, евакуаційних виходів та шляхів руху до них, місць розміщення первинних засобів пожежогасіння та ручних пожежних сповіщувачів. а також необхідний пояснювальний текст і пам`ятка про дії на випадок виникнення пожежі;

стисла пам`ятка для мешканців про правила пожежної безпеки (Пункт 5.1 розділу VI ППБУ, Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014);

п. 35 Власниками готелю не надано договори оренди приміщення. Орендарями приміщень готелю не подано декларації відповідності матеріально-технічної бази з питань пожежної безпеки (Абзац перший частини другої статті 57 КЦЗУ);

п. 36 Допускається захаращення меблями та сторонніми предметами технічний поверх (Пункт 2.12 розділу III ППБУ, Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014);

п. 37 Власниками готелю не розміщено інформацію про заходи безпеки та відповідну поведінку мешканців у разі виникнення аварії (Пункт 3 частини першої статті 20 КЦЗУ);

п. 38 Евакуаційні заходи щодо працівників та майна суб`єкта господарювання під час виникнення надзвичайних ситуацій не організовано та не здійснюються (Пункт 4 частини першої статті 20 КЦЗУ);

п. 39 Навчання керівного складу, працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної безпеки, не здійснено (Пункт 8 частини першої статті20 КЦЗУ);

п. 40 Штатні працівники (спеціальні підрозділи) цивільного захисту або спеціально призначені особи з питань цивільного захисту відсутні (Частина друга статті 20 КЦЗУ);

п. 41 Працівників об`єкта засобами колективного та індивідуального захисту не забезпечено (Пункт 2 частини першої статті 20 КЦЗУ).

Примірник акту позапланової перевірки №642 вручений керівнику суб`єкта господарювання 11.10.2019, що підтверджується підписом, здійсненим у акті перевірки (а.с.22). В даному акті перевірки відсутні пояснення відповідача щодо допущених порушень.

Наявність допущених відповідачем порушень законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки зумовило звернення Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області до суду з адміністративним позовом про застосування до суб`єкта господарювання заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю).

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального та процесуального права, з огляду на таке.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V (далі - Закон № 877-V).

В розумінні ст.1 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до ч.1 ст.4 1 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

За результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт (ч.6 ст. 7 Закону № 877-V).

Частиною 7 статті 7 Закону №877-V визначено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

Статтею 47 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що державний нагляд (контроль) з питань цивільного захисту здійснюється за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах техногенної та пожежної безпеки, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій природного і техногенного характеру, за діяльністю аварійно-рятувальних служб, а також у сфері промислової безпеки та гірничого нагляду, поводження з радіоактивними відходами відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відповідно до статті 64 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб. Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення. До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять, зокрема, органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду.

Згідно із Положенням про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженим Указом Президента України від 16.01.2013 №20/2013, Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра оборони України.

ДСНС України здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, а також міжрегіональні (повноваження яких поширюються на кілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи (у разі їх створення).

До основних завдань ДСНС України віднесено здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, за діяльністю аварійно-рятувальних служб.

Відповідно до статті 66 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Пунктом 12 частини 1 статті 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки віднесено звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Відповідно до частини 2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що захід реагування у вигляді повного зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки є крайнім заходом, обрання якого є доцільним лише у разі, якщо допущенні порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, а тому необхідність вжиття таких заходів слід оцінювати з урахуванням принципу пропорційності, що передбачає дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані такі заходи. При цьому, підстави для застосування заходів реагування мають бути підтверджені та існувати на день винесення судового рішення.

Крім того, в силу вимог ч.5 ст.4 Закону № 877-V виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду. Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст. 90 КАС України).

Враховуючи цільове призначення наведеного об`єкта відповідача та виявлені під час його експлуатації порушення, ненадання відповідачем доказів вжиття заходів, спрямованих на їх усунення, в колегії суддів не виникає сумнівів щодо обгрунтованості доводів позивача про наявність за цих умов загрози безпосередньо життю та здоров`ю людей та співмірності заходу реагування виявленим порушенням відповідачем законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки.

Покликання скаржника на те, що у спірних відносинах ПАТ «ГТК «Інтурист Закарпаття» не є належним відповідачем у справі, суд апеляційної інстанції вважає безпідставним з огляду на те, що згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ПАТ «ГТК «Інтурист Закарпаття» () зареєстровано юридичною особою, основним видом діяльності якої є: код КВЕД 79.11 Діяльність туристичних агенств; код КВЕД 55.10 Діяльність готелів і подібних засобів тимчасового розміщування (основний); код КВЕД 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування; Місцезнаходження юридичної особи - 88000, Закарпатська область, місто Ужгород, площа Кирила і Мефодія, будинок 5; керівник - Гудзяєва Алла Миколаївна .

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30 грудня 2014 року № 1417 затверджено Правила пожежної безпеки в Україні, які є обов`язковими для виконання суб`єктами господарювання, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування (далі - підприємства), громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах.

Вказані Правила встановлюють загальні вимоги з пожежної безпеки до будівель, споруд різного призначення та прилеглих до них територій, іншого нерухомого майна, обладнання, устаткування, що експлуатуються, будівельних майданчиків, а також під час проведення робіт з будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, технічного переоснащення будівель та споруд.

Приписами пункту 4 розділу І Правил пожежної безпеки в Україні передбачено, що пожежна безпека повинна забезпечуватися шляхом проведення організаційних заходів та технічних засобів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж.

В силу пунктів 1, 2, 3 розділу ІІ Правил пожежної безпеки в Україні, діяльність із забезпечення пожежної безпеки є складовою виробничої та іншої діяльності посадових осіб і працівників підприємств та об`єктів.

Керівник підприємства повинен визначити обов`язки посадових осіб щодо забезпечення пожежної безпеки, призначити відповідальних за пожежну безпеку окремих будівель, споруд, приміщень, дільниць, технологічного та інженерного устаткування, а також за утримання й експлуатацію засобів протипожежного захисту.

Обов`язки щодо забезпечення пожежної безпеки, утримання та експлуатації засобів протипожежного захисту передбачаються у посадових інструкціях, обов`язках, положеннях про підрозділ.

На кожному об`єкті відповідним документом (наказом, інструкцією тощо) повинен бути встановлений протипожежний режим.

Пунктом 6 Розділу І Правила пожежної безпеки в Україні, визначено, що у разі передачі в оренду цілісного майнового комплексу або окремих його частин, приміщень, інших об`єктів за домовленістю сторін цивільно-правового договору визначаються права та обов`язки орендаря та орендодавця щодо забезпечення пожежної безпеки та відповідальності за порушення вимог пожежної безпеки на об`єкті оренди.

За п. 3.22 Розділу V Правил, відповідальними особами за своєчасне і повне оснащення об`єктів вогнегасниками та іншими засобами пожежогасіння, забезпечення їх технічного обслуговування, навчання працівників правилам користування вогнегасниками є власники цих об`єктів (або орендарі згідно з договором оренди).

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що встановлення факту порушення суб`єктами господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, та у подальшому може призвести до тяжких наслідків у цій сфері, є достатньою підставою для застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежо-небезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту.

При цьому, забезпечення виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки покладено саме на суб`єкта господарювання незалежно від того чи є він власником або користувачем об`єкта підвищеної небезпеки.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 20 листопада 2018 року (справа № 826/1024/18), а відповідно до ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Зі змісту акту перевірки слідує, що перевірка здійснювалась суб`єкта господарювання - ПАТ «ГТК «Інтурист Закарпаття» за його юридичною адресою в присутності його керівника - голови Гудзяєвої Алли, керівником отримано примірник акту перевірки під підпис без зауважень.

Слід зазначити, що ні позивач, ні відповідач до суду першої інстанції з заявами щодо заміни неналежного відповідача не зверталися. Також, ПАТ «ГТК «Інтурист Закарпаття» жодним чином не вказував на те, що таким приміщення за адресою 88000, Закарпатська область, місто Ужгород, площа Кирила і Мефодія, будинок 5, не експлуатується, не орендується/не перебуває у власності.

Відтак, з матеріалів справи вбачаються достатні дані, що саме відповідач за вказаною адресою здійснював на час перевірки господарську діяльність.

Отже, ПАТ «ГТК «Інтурист-Закарпаття» у відповідності до Закону є відповідальною особою за дотримання законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки.

Аналізуючи наведені правові норми та обставини справи, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для застосування до Публічного акціонерного товариства "Готельно-туристичний комплекс "Інтурист-Закарпаття" заходів реагування у вигляді повного зупинення роботи суб`єкта господарювання шляхом опечатування входу та відключення від джерел енергоживлення до повного усунення виявлених порушень.

Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Керуючись статтями 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Готельно-туристичний комплекс "Інтурист-Закарпаття" залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2019 року у справі №260/1513/19 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді О. І. Довга
З. М. Матковська
Постанова складена в повному обсязі 18.05.2020.