Справа № 274/8181/19
Суддя: Хуторна І. Ю.
Дата ухвалення: 2020-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 274/8181/19
Провадження № 2-а/0274/25/20
РІШЕННЯ

Іменем України

12.05.2020 м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Хуторна І.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти 2 батальйону 1 патрульної поліції в с. Чайки Управління патрульної поліції в Київській області ДПП старшого сержанта поліції Марченка Віталія Миколайовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Київській області ДПП, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся з вказаним позовом, у якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1898837 від 24.12.2019, а провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Постанову серії ЕАК № 1898837 від 24.12.2019 вважає протиправною, оскільки 24.12.2019 він керував транспортним засобом «MAN TGA 18.410», д.н.з. НОМЕР_1 , буксируючи напівпричіп «KRONE SDP 24EL», д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Ушакова в м.Києві, та був безпричинно зупинений відповідачем. На вимогу поліцейського, він пред`явив документи, після чого відповідач продовжив огляд автомобіля та повідомив, що напівпричіп переобладнаний в лісовоз з порушенням норм та стандартів, та склав вищевказану постанову. При цьому, йому не було роз`яснено його права та не забезпечено права на правову допомогу. Поліцейський до постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не додав жодних матеріалів, які б доводили вчинення ним порушень норм чинного законодавства. У постанові не вказано технічного засобу, яким фіксувалося порушення.

Крім того, в порушення Наказу № 534 від 13.10.2008 МВС України «Про затвердження порядку здійснення контролю за технічним станом колісних транспортних засобів під час їх експлуатації» поліцейським перед винесенням постанови не складено акту перевірки транспортного засобу.

Вважає помилковим висновок інспектора, що напівпричіп переобладнаний з порушенням норм та стандартів, оскільки візуальне обстеження транспортного засобу, без застосування відповідної вимірювальної техніки або без проведення технічної експертизи є недопустимим.

Ухвалою суду від 02.01.2020 у справі відкрито спрощене провадження без виклику сторін та до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог залучено Управління патрульної поліції в Київській області.

Ухвала суду направлялася за місцем служби відповідача. Відзиву на позовну заяву відповідач не направив.

Представник третьої особи у визначений судом строк подав відзив на позовну заяву, який суд розцінює як пояснення третьої особи.

У зазначених поясненнях представник Управління патрульної поліції в Київській області у задоволенні позовних вимог просив відмовити, стверджуючи, що при прийнятті оскаржуваної постанови інспектор УПП діяв у межах наданих йому повноважень та відповідно до вимог законодавства. Зазначає, що факт порушення зафіксовано на відеореєстратор інспектора.

Позивач надав відповідь на відзив, у яких вказав, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності не містить відомостей про фіксацію порушення, тому долучений відеоматеріал не може вважатись належним доказом. Габарити причепа не перевищували допустимих параметрів та даний транспортний засіб визнано технічно-справним. Заперечив факт роз`яснення йому прав інспектором поліції.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи, спірна постанова про притягнення до адміністративної відповідальності складена з підстав висновків інспектора про порушення позивачем вимог п.п. 31.3а п. 31 Правил дорожнього руху та вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Частиною 1 статті 121 КУпАП передбачено, що керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 31.3. а Правил дорожнього руху України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

Встановлено, що 24.12.2019 поліцейським роти 2 батальйону 1 патрульної поліції в с. Чайки Управління патрульної поліції в Київській області ДПП Марченко В.В. була винесена постанова серії ЕАК № 1898837, згідно якої ОСОБА_1 24.12.2019 року о 07-56 год. в м. Києві по вул. Ушакова, 2, керував транспортним засобом «MAN TGA 18.410», д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричіпом «KRONE SDP 24EL» д.н.з. НОМЕР_2 , який був переобладнаний під лісовоз для перевезення лісу з порушенням норм та стандартів, чим порушив п. 31.3 "а" ПДР України - експлуатація ТЗ у разі їх виготовлення, переобладнання, з порушенням вимог стандартів, правил і норм, що стосуються безпеки дорожнього руху.

ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.9).

Частиною другою та четвертою статті 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в тому числі ст. ст. 122, 126 КУпАП). У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Частиною 5 ст. 258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо порушення.

Аналогічне положення міститься і в підпунктах 1, 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Отже, у разі скоєння правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься відразу на місці вчинення правопорушення, що і було вчинено відповідачем.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 10.11.2015 року за № 1408/27853 затверджена Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі - Інструкція).

Зазначеною Інструкцією передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка (п. 9 Інструкції).

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (п. 10).

Згідно зі ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Вбачається, що постанова серії ЕАК № 1898837 від 24.12.2019 не містить посилання на будь-яку фіксацію встановлення факту переобладнання транспортного засобу.

Пункт 5.2 ДСТУ 3649:2010 «Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» визначає, що не дозволено вносити зміни у конструкцію КТЗ, а також застосовувати додаткове обладнання та експлуатаційні матеріали та рідини без узгодження таких дій за встановленим законодавством порядком.

Згідно із ст.32 Закону України «Про дорожній рух» переобладнання транспортних засобів, тобто зміна типу або марки (моделі), призначення чи параметрів конструкції транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, шляхом установки кабіни, кузова чи їх деталей, спеціального обладнання і номерних агрегатів, не передбачених нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб, повинно відповідати правилам, нормативам і стандартам України.

Не дозволяється без погодження з виробниками транспортних засобів та їх складових частин або іншої спеціально уповноваженої на це Кабінетом Міністрів України організації переобладнання, що призводить до зміни повної маси та її розподілу по осях, розміщення центру ваги, типу двигуна, його ваги і потужності, колісної бази чи колісної формули, системи гальмового і рульового керування та трансмісії.

Переобладнання, що призвело до зміни облікових даних механічного транспортного засобу, повинно бути відображено у його реєстраційних документах.

Переобладнання транспортних засобів здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.1 Порядку переобладнання транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2010 року №607 (далі - Порядок), цей Порядок визначає процедуру переобладнання транспортних засобів, призначених для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, що призводить до зміни повної маси та її розподілу по осях, розміщення центру ваги, типу двигуна, його ваги і потужності, колісної бази чи колісної формули, системи гальмового і рульового керування та трансмісії, зокрема для роботи на газовому моторному паливі та альтернативних видах рідкого і газового палива (далі - переобладнання транспортного засобу).

Пунктом 3 Порядку передбачено, що переобладнання транспортного засобу проводиться суб`єктом господарювання, який має нормативно-технічну документацію на відповідний вид переобладнання, узгоджену з МВС та Мінінфраструктури, і свідоцтво про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, або власником такого засобу в індивідуальному порядку.

Згідно з п.5 Порядку, для переобладнання транспортного засобу в індивідуальному порядку власник або його представник подає до спеціально уповноваженої організації заяву про погодження переобладнання транспортного засобу (далі - заява про погодження), в якій зазначаються відомості про транспортний засіб, вид переобладнання, а також технічна та інша інформація, необхідна для проведення переобладнання.

Пунктом 6 Порядку визначено, що спеціально уповноважена організація розглядає заяву про погодження і визначає технічну можливість та умови (вимоги) переобладнання транспортного засобу з урахуванням того, що його конструкція повинна відповідати вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища.

Відповідно до п.7 Порядку, за результатами розгляду заяви про погодження спеціально уповноважена організація видає документ про погодження або надає обґрунтовану відмову в погодженні переобладнання транспортного засобу.

Отже, переобладнанням транспортних засобів, серед іншого, також є установка спеціального обладнання не передбаченого нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб, що призводить до зміни повної маси та її розподілу по осях, розміщення центру ваги, типу двигуна, його ваги і потужності, колісної бази чи колісної формули, системи гальмового і рульового керування та трансмісії.

Між тим, відповідач не надав доказів, які б доводили, що автомобіль позивача був переобладнаний та таке переобладнання призвело до зміни повної маси та її розподілу по осях, розміщення центру ваги, або ж типу двигуна, його ваги і потужності, колісної бази чи колісної формули, системи гальмового і рульового керування та трансмісії.

Відповідно до протоколів перевірки технічного стану транспортного засобу №00771-01285-19 від 02.05.2019 року та №00750-05942-19 від 06.11.2019 року напівпричіп KRONE SDP 24EL д.н.з. НОМЕР_2 , автомобіль, після технічного контролю визнано технічно справним (а.с.14, 15).

Наведене свідчить про те, що станом на час притягнення позивача до адміністартивної відповідальності, відсутні відомості, які свідчили про те, що напівпричіп KRONE SDP 24EL д.н.з. НОМЕР_2 є переобладнаним.

Наданий третьою особою відеозапис із відеореєстратора поліцейського, на якому видно, що автомобіль «MAN TGA 18.410», д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричіпом «KRONE SDP 24EL» д.н.з. НОМЕР_2 був лише візуально обстежений поліцейським не є належнім та достовірним доказом, що доводить факт переобладнання даного транспортного засобу.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За положеннями статей 72, 75 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Посилання на жоден із доказів, які передбачені ст.251 КУпАП, у винесеній постанові відсутні.

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірність свого рішення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, а постанова скасуванню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Поряд з цим, положеннями частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне скасувати постанову серії серії ЕАК № 1898837 від 24.12.2019 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень за порушення ч. 1 ст. 121 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись статтями 241, 242, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову серії ЕАК № 1898837 від 24.12.2019, винесену поліцейським роти 2 батальйону 1 патрульної поліції в с. Чайки Управління патрульної поліції в Київській області ДПП Марченко Віталієм Миколайовичем, якою ОСОБА_1 . притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду або через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня складення.

Позивач: ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

Відповідач: поліцейський роти 2 батальйону 1 патрульної поліції в с. Чайки Управління патрульної поліції в Київській області ДПП старший сержант поліції Марченко Віталій Миколайович, місце служби: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Чайки, вул. Лобановського, 32-А,

Суддя: І.Ю. Хуторна