Справа № 440/4722/19
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2020-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/4722/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

судді Супруна Є.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Лисака С.В.,

представника позивача адвоката Пістряка М.С.,

представника відповідача (самопредставництво) Шевченко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/4722/19 за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

03 грудня 2019 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі - ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області (надалі - ГУ ДПС у Полтавській області, відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 01.04.2019 №144 щодо анулювання реєстрації платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 .

Мотивуючи свої вимоги, позивач вказує на безпідставність спірного рішення з огляду на обставини своєчасної сплати позивачем усіх податкових зобов`язань. При цьому незважаючи на те, що ФОП ОСОБА_1 у платіжному дорученні №0.0..1 від 19.04.2019 про перерахування коштів на сплату податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки помилково зазначив невірний реєстраційний номер власної облікової картки платника податків (ідентифікаційний код), це не призвело до ненадходження коштів на єдиний казначейський рахунок.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 09.12.2019 позовну заяву було залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Після усунення недоліків, ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 23.12.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач позов не визнав. У відзиві на позов зазначив, що в інтегрованій картці платника ФОП ОСОБА_1 по податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки сплачений фізичною особою, який перебуває на обліку як платник за не основним місцем обліку в ГУ ДПС у м. Києві, у період з 01.10.2018 по 31.03.2019 числиться заборгованість у розмірі 389,37 грн. З огляду на факт непогашеної заборгованості, яка триває протягом двох послідовних кварталів, контролюючий орган, відповідно до п. 299.10 ст. 299 Податкового кодексу України, анулював реєстрацію ФОП ОСОБА_1 платником єдиного податку 31.03.2019 (рішення №144 від 01.04.2019). При цьому, позивач, виявивши факт допущеної ним помилки при заповнені одного з реквізитів платіжних документів, не вжив заходів та не подав до ГУ ДПС в Полтавській області листа щодо перерахування помилково сплачених коштів. Так само, позовна заява не містить доказів звернення позивача до установи банку або казначейства, чи податкового органу із проханням спрямувати кошти на сплату грошового зобов`язання, що на думку відповідача, свідчить про відсутність підстав вважати ФОП ОСОБА_1 таким, що вчасно виконав обов`язок зі сплати податку. Додав, що станом на 31.12.2019 сплата в ІК 18010200 по податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки сплачений фізичною особою, який перебуває на обліку як платник за не основним місцем обліку в ГУ ДПС у м. Києві, відсутня (а.с. 34-36).

24.01.2020 позивач надіслав до суду відповідь на відзив, у якій вказує на помилковість твердження відповідача про відсутність станом на 31.12.2019 сплати позивачем боргу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, оскільки позивач оскаржив рішення контролюючого органу від 01.04.2019 у судовому порядку. Зазначив, що про наслідки помилки у коді платника податку дізнався лише в момент отримання повідомлення відповідача про анулювання реєстрації платником єдиного податку (а.с. 40-42).

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 24.02.2020 задоволено клопотання представника ГУ ДПС у Полтавській області та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засідання на 11.03.2020.

У судове засідання 11.03.2020 позивач не прибув, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 31.03.2020 для його повторного інформування про час і місце розгляду справи.

В подальшому розгляд справи неодноразово відкладався у зв`язку із запровадженими Урядом карантинними заходами.

У судовому засіданні 14.05.2020 присутні представники сторін підтримали власні позиції, кожен наполягаючи на своєму.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ДПІ у м. Полтаві як фізична особа - підприємець з 23.07.2010 і по теперішній час (а.с. 48). З 01.10.2017 ФОП ОСОБА_1 перебував на спрощеній системі оподаткування із застосуванням третьої групи єдиного податку.

01.04.2019 головним державним ревізором-інспектором відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб Управління у м. Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області за наслідками проведеної перевірки був складений Акт про результати камеральної перевірки щодо порушення платником єдиного податку вимог перебування на спрощеній системі оподаткування за №19086/16-31-50-13, яким встановлено факт порушення платником податків умов перебування на спрощеній системі оподаткування у зв`язку з несплатою протягом двох послідовних кварталів податкових зобов`язань по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичною особою, а саме - заборгованість станом на: 01.10.2018 - 389,37 грн, на 01.11.2018 - 389,37 грн, на 01.12.2018 - 389,37 грн, на 01.01.2019 - 389,37 грн, на 01.02.2019 - 389,37 грн, на 01.03.2019 - 389,37 грн, на 31.03.2019 - 389,37 грн (а.с. 31).

У зв`язку з цим ревізором сформульовано висновок щодо наявності порушення з боку ФОП ОСОБА_1 , за вчинення якого, відповідно до абз. 8 пп. 298.2.3 ст. 298 Податкового кодексу України, передбачено анулювання реєстрації платника єдиного податку з огляду на наявність податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, а саме - за період з 01.10.2018 по 31.03.2019 у сумі 389,37 грн.

На підставі висновків даного акту Рішенням начальника управління у м. Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області А. Вітренко від 01.04.2019 №144 (а.с. 30) було анульовано реєстрацію платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Вважаючи дане рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом, вимагаючи його скасування.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно з пунктом 291.2 статті 291 Податкового кодексу України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 вказаного Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених вказаною главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Пунктом 299.10 статті 299 Податкового кодексу України передбачено, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу, зокрема, у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу.

Так, абзацом 8 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України визначено, що у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів платник єдиного податку зобов`язаний в останній день другого із двох послідовних кварталів перейти на сплату інших податків і зборів, визначених вказаним Кодексом.

Пунктом 299.11 статті 299 Податкового кодексу України передбачено, що у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

Отже, Податковим кодексом України передбачено, що однією з підстав для анулювання реєстрації платника єдиного податку є факт існування у такого платника податкового боргу.

Спростовуючи звинувачення відповідача, ФОП ОСОБА_1 наполягає на тому, що жодної перевірки податковий орган не здійснював, акту про порушення вимог чинного законодавства, на підставі якого прийнято рішення про анулювання свідоцтва платника єдиного податку, не складалося.

Разом з тим, суд вже встановив, що відповідно до акту камеральної перевірки від 01.04.2019 №19086/16-31-50-13 щодо наявності підстав для анулювання реєстрації платника єдиного податку, контролюючим органом встановлено, що за позивачем обліковується податковий борг на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів у сумі 389,37 грн (а.с. 31).

Вказаний акт направлений за адресою позивача, зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ( АДРЕСА_1 ), проте конверт повернувся до Управління у м. Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області з відміткою пошти "за закінченим терміном зберігання" (а.с. 32).

Таким чином судом встановлено факт об`єктивного існування акту камеральної перевірки від 01.04.2019 №19086/16-31-50-13, у зв`язку з чим твердження позивача протилежного змісту суд відкидає як безпідставні.

Позивач також зауважував, що підставою для прийняття оскаржуваного рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку стало відображення податкового боргу в картці особового рахунку позивача, позаяк позивач своєчасно та в повному обсязі сплатив податкові зобов`язання з єдиного податку до місцевого бюджету, на підтвердження чого надав платіжне доручення від 19.04.2019 №0.0..1 (а.с. 9). При цьому, помилка у реквізитах не може вважатися підставою для висновку про несплату позивачем податкового зобов`язання та застосування до нього відповідних санкцій.

Натомість представник відповідача вказав, що сума податкового зобов`язання позивача 389,37 грн так і не була ним сплачена, а відповідні ризики настання негативних наслідків у зв`язку із помилками у розрахункових документах повинен нести сам платник податків.

Перевіряючи повідомлені сторонами у справі обставини з цього приводу, суд встановив наступне.

Згідно з п.п.16.1.4 п.16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податковим обов`язком, відповідно до п. 36.1 ст. 36 Податкового кодексу України, визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку, згідно з п. 36.5 ст. 36 Податкового кодексу України, несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

При цьому, згідно з п. 38.1 ст.38 Податкового кодексу України, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником податків відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою (п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України).

Згідно з п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Національного банку України від 21.01.2004 №22 (надалі - Інструкція), безготівкові розрахунки - перерахування певної суми коштів з рахунків платників на рахунки отримувачів коштів, а також перерахування банками за дорученням підприємств і фізичних осіб коштів, унесених ними готівкою в касу банку, на рахунки отримувачів коштів. Ці розрахунки проводяться банком на підставі розрахункових документів на паперових носіях чи в електронному вигляді; платіжне доручення - це розрахунковий документ, що містить письмове доручення платника обслуговуючому банку про списання зі свого рахунку зазначеної суми коштів та її перерахування на рахунок отримувача (пункт 1.4. Інструкції).

Відповідно до п. 2.3 глави 2 Інструкції відповідальність за правильність заповнення реквізитів розрахункового документа несе особа, яка оформила цей документ і подала до обслуговуючого банку.

Викладене у взаємозв`язку з приписами податкового законодавства свідчить на користь висновку про те, що у разі, коли платник податків неправильно заповнив реквізити платіжних документів або спрямував кошти на неправильний код бюджетної класифікації (тобто не на код, за яким повинні бути погашені податкові зобов`язання), то кошти не надійдуть до відповідного рахунку відповідного району, а отже вказана сума податкового зобов`язання платника податків не буде сплачена. При цьому, відповідні ризики настання негативних наслідків у зв`язку із помилками у розрахункових документах несе саме платник податків.

Суд з`ясував, що виявивши факт допущеної помилки при заповненні реквізитів платіжного документа, позивач дотепер не вжив будь-яких заходів на їх виправлення, не звернувся до установи банку або казначейства чи податкового органу із проханням спрямувати кошти на сплату грошового зобов`язання, що свідчить про відсутність наміру з боку ФОП ОСОБА_1 виконати податковий обов`язок у спосіб встановлений чинним законодавством.

Відтак, доводи позивача про неправомірність рішення відповідача від 01.04.2019 №144 щодо анулювання реєстрації платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, тоді як відповідач з допомогою належних та допустимих доказів довів правомірність оскаржуваного рішення.

Зважаючи на вищевикладене суд приходить до висновку про відсутність фактичних та юридичних підстав для задоволення позову.

За таких обставин підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36014, ) про визнання протиправним та скасування рішення - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням положень пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 19.05.2020.

Суддя Є.Б. Супрун