Справа № 500/824/20
Суддя: Шульгач Микола Петрович
Дата ухвалення: 2020-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/824/20

14 травня 2020 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд в складі:
Головуючого судді : Шульгача М.П.,

при секретарі: Музиці О. М.,

за участю:

представника позивача: Дрозда В. П.,

представника відповідача: Одудько Д. Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, суд,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, а саме просить:

1. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати мені індексації грошового забезпечення за період з 08.01.2016 р. до 28.02.2018р.

2. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити мені індексацію грошового забезпечення за період з 08.01.20 і 6 р. до 28.02.2018р.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що 25.02.2020р. ОСОБА_1 звернувся із заявою до командира військової частини НОМЕР_1 , в якій просив нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення за період з 08.01.2016р. по 28.02.2018р., проте листом від 13.03.2020р. №1569 йому було відмовлено.

Таким чином вважає, що відповідачем було допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті йому індексації грошового забезпечення з 08.01.2016р. по 28.02.2018р.

Вважає дані дії протиправним та просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив та пояснив, що у доведених до військових частин роз`ясненнях Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 16.07.2015 №10685/0/14- 15/10, від 09.06.2016 №252/10/136-16, від 08.08.2017 №13700/з, від 08.08.2017 №78/0/66-17 вказано наступне: Відповідно до статті 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та пункту 6 Постанови №1078, проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Механізму нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за попередні роки немає.

Таким чином, Відповідач у своїй діяльності керувався:

-Бюджетним кодексом України (стаття 51 передбачає, що керівники бюджетних установ здійснюють фактичні видатки на грошове забезпечення лише в межах фонду грошового забезпечення);

- Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» та Постановою №1078, де вказано, що індексація грошових доходів населення здійснюється в межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів на відповідний рік;

- Роз`ясненнями Мінсоцполітики від 16.07.2015 №10685/0/14-15/10, від 09 06.2016 №252/10/136-16, від 08.08.2017 №13700/з, від 08.08.2017 №78/0/66-17.

Отже, як у Законі України «Про індексацію грошових доходів населення», так і у Постанові №1078, так і відповідно ж у роз`ясненнях Мінсоцполітики передбачено, що проведення індексації грошових доходів, зокрема грошового забезпечення військовослужбовців, здійснюється в межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів па відповідний рік.

Військова частина НОМЕР_1 утримується за рахунок кошторису Міністерства оборони України, є державною організацією, яка фінансується виключно за рахунок коштів державного бюджету та проводить видатки у відповідності до статті 51 Бюджетного кодексу України на основі наданого кошторису на відповідний рік.

Відповідно до статті 51 Бюджетного Кодексу України керівники бюджетних установ здійснюють фактичні видатки на грошове забезпечення лише в межах фонду грошового забезпечення.

Таким чином, вважає, що командування військової частини НОМЕР_1 діяло у межах визначених повноважень та у відповідності до норм чинного законодавства України.

Просить в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши в судовому засіданні пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, встановив наступні факти.
З 08 січня 2016 р. до 18.06.2019 р. ОСОБА_1 проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 (44 окрема артилерійська бригада).

У вказаний період він отримав статус та посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_2 від 26 жовтня 2016 року.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18 червня 2019 року №129 ОСОБА_1 було звільнено з військової служби у запас та виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 18 червня 2019 року.

25.02.2020р. ОСОБА_1 звернувся із заявою до командира військової частини НОМЕР_1 , в якій просив нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення за період з 08.01.2016р. по 28.02.2018р.

Листом від 13 березня 2020 року № 1569 ОСОБА_1 було відмовлено у нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення за період з 08.01.2016р. по 28.02.2018р.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до статті 4 вказаного Закону, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Статтею 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» обумовлено, що у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок №1078), згідно з пунктом 11 якого, підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 р. №491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби (пункт 2 Порядку №1078).

Відповідно до пункту 4 Порядку №1078, індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Згідно з пунктом 5 Порядку №1078, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що місяць, в якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації.

Пунктом 6 Порядку №1078 визначено, що виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню: 1) підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів; 2) підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету; 3) об`єднання громадян підвищують розміри оплати праці за рахунок власних коштів; 4) індексація пенсій, страхових виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, щомісячного довічного грошового утримання, що виплачується замість пенсії, інших видів соціальної допомоги провадиться відповідно за рахунок Пенсійного фонду, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування та коштів державного бюджету; 5) підпункт 5 пункту 6 виключено 6) індексація стипендій особам, які навчаються, провадиться за рахунок джерел, з яких вони сплачуються; 7) індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів.

Підсумовуючи викладене слід зауважити, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці. Відповідно до вимог чинного законодавства, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

В той же час, нормами Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку №1078 визначено джерело коштів на проведення індексації. Пунктом 6 Порядку №1078 безпосередньо не скасовано виплату індексації заробітної плати (грошового забезпечення) та не пов`язано індексацію з надходженням коштів до власника підприємства, установи, організації.

Відповідно до статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути, позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Слід врахувати рішення у справі «Кечко проти України» (заява №63134/00), яке, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», підлягає застосуванню судами як джерело права. У вказаному рішенні Європейський суд з прав людини встановив, що мало місце порушення статті 1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

Так, реалізація особою права, яке пов`язане з отриманням коштів і базується на спеціальних та чинних, на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не залежить від бюджетних асигнувань, відсутність яких не може бути підставою для порушення прав громадян.

У зв`язку з цим, Європейський суд з прав людини не прийняв аргумент Уряду України щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Зважаючи на викладене слід прийти до висновку, що твердження відповідача про відсутність підстав для нарахування і виплати індексації грошового забезпечення, оскільки у бюджеті відповідача відсутні кошти на проведення такої індексації та відсутній механізм нарахування та виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям є необгрунтованими.

Аналогічна правова позиція викладена у рішенні Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 червня 2019 р. у справі №640/18168/18 за аналогічним позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, залишеному без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.11.2019 р.

Виходячи з вищенаведеного суд вважає, що даний позов слід задовольнити.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , номер і серія паспорта НОМЕР_4 ) індексацію грошового забезпечення за період з 08.01.2016 р. до 28.02.2018р.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в строки передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України
Повне судове рішення складено 18 травня 2020 року.

Головуючий суддя Шульгач М.П.

копія вірна

Суддя Шульгач М.П.