Справа № 826/13791/18
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2020-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2020 року м. Київ №826/13791/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Костенка Д.А., розглянув-ши у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управ-ління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі - ГУ ПФУ в м. Києві) про зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Представник позивача звернулась суду з позовом, в якому просить:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови в поновленні виплати пози-вачу пенсії за віком, яка проживає за межами України;

- зобов`язати відповідача поновити виплату раніше призначеної пенсії за віком, 29.08.1927, яка проживає за межами України з 18.08.2018 з урахуванням усіх перерахунків та індексацій.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач у жовтні 1992 року виїхала на постійне місце проживання до США. З 30 серпня 1982 року позивачу була призначена пенсія за віком довічно, яка виплачувалась їй до її виїзду до США. У зв`язку з виїздом до США по-зивачу виплачено пенсію за шість місяців та припинено в подальшому її виплату. Представ-ник позивача звернулась до відповідача із заявою від 18.06.2018 про поновлення виплати раніше призначеної пенсії позивачу. Листом від 12.07.2018 №37752/02 позивачу відмовлено у поновленні виплати пенсії, у зв`язку з недотриманням вимог особистого звернення із такою заявою та відсутністю місця реєстрації на території України за місцем знаходження територіального органу, що призначає пенсію. вважає такі дії протиправними.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог відповідач у відзиві послався на від-сутність правових підстав для поновлення виплати пенсії, у зв`язку з тим, що ані позивач, ані її представник не звертались особисто до територіального органу Пенсійного фонду України з відповідною заявою. Щодо проведення індексації пенсії, то чинне законодавство не перед-бачає проведення такої індексації особам, які постійно проживають за межами України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи і відповідні їм правовідносини.

Позивач є громадянином України та виїхала на постійне місце проживання до США 29.10.1992, що підтверджується наданою суду копією паспорту позивача (Т.1, а.с. 27-38).

Згідно з копією листа Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації від 26.12.2017 №104-11038 позивач з 11.03.1982 по 21.04.1992 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а.с. 41).

Із 30.08.1982 позивач перебувала на пенсійному обліку та отримувала пенсію за віком довічно, що підтверджується копією посвідчення № НОМЕР_1 (Т.1, а.с. 43-46).

У зв`язку з виїздом за кордон позивачу було припинено виплату пенсії за віком на території України, що визнається обома сторонами.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_2 звернулась до від-повідача із заявою від 15.06.2018 про поновлення виплати пенсії позивачу (Т.1, а.с. 49-55). Вказана заява одержана відповідачем 18.06.2018, що підтверджується копіями опису вкла-дення у цінний лист (Т. 1, а.с. 56), фіскального чеку від 15.06.2018 і поштового повідомлення про вручення №338 (Т. 1, а.с. 57).

Листом від 12.07.2018 №37752/02 відповідач відмовив у задоволенні заяви представ-ника позивача, у зв`язку з обов`язковістю особистого звернення позивача або її представника до управління з відповідною заявою (Т.1, а.с. 58).

Спірні правовідносини виникли у сфері пенсійного забезпечення і стосуються виплати пенсії особі, яка виїхала на постійне місце проживання за кордон.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 49 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообо-в`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що виплата пенсії за рішенням терито-ріальних органів ПФУ або за рішенням суду припиняється на весь час проживання за кордо-ном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно із ст. 51 цього ж Закону у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від`їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Рішенням Конституційного Суду України №25-рп/2009 від 07.10.2009 визнано некон-ституційним п. 2 ч. 1 ст. 49, друге речення ст. 51 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" щодо припинення виплати пенсії на весь час проживання (перебування) пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Тобто, саме з цього часу територіальні управління Пенсійного Фонду України мають відновити виплату пенсій громадянам України, які виїхали на постійне місце проживання за кордон.

Отже, з дати прийняття рішення Конституційним Судом України №25-рп/2009, яким визнано неконституційними положення Закону, на підставі яких позивачу було припинено виплату пенсії, у неї виникло право на відновлення виплати пенсії за віком. Поновлення права на виплату пенсії здійснюється не автоматично, а передбачає виконання ряду проце-дурних дій, пов`язаних з поновленням виплати, серед яких: подання заяви про поновлення виплати з дотриманням строків звернення, наявність документів, які підтверджують факт призначення пенсії, припинення її виплати чи право на поновлення її виплати.

Така правова позиція виловлена у постанові Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №441/1239/17 у подібних правовідносинах, яку суд враховує при вирішенні цієї справи.

Зважаючи на вказаний висновок Верховного Суду, суд вважає необґрунтованими заперечення відповідача у цій частині та відхиляє їх.

Стосовно доводів відповідача, що позивачем та її представником не подано заяву про відновлення виплати пенсії особисто, суд зазначає наступне.

Згідно з п. 1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перера-хунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005(у редакції постанови правління Пенсійного фонду України №13-1 від 07.07.2014), заява про поновлення виплати пенсії подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Феде-рації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України.

У постанові Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №441/1239/17 зроблено висновок про те, що п. 1.5 цього Порядку передбачено можливість подачі заяви як особисто пенсіо-нером, так і його уповноваженим представником, при цьому, відсутні вказівки на те, що останній повинен звертатися до органу Пенсійного Фонду України особисто та позбавлений можливості надіслати заяву та належні документи поштою.

Зважаючи на вказаний висновок Верховного Суду і враховуючи те, що заява про поновлення виплати раніше призначеної пенсії від 15.06.2018 подана повноваженим пред-ставником позивача за довіреністю, що підтверджується матеріалами справи і відповідачем не заперечується, суд дійшов висновку про неправомірність оспорюваної відмови відпові-дача у задоволенні заяви та відхиляє заперечення відповідача, наведені у відзиві.

Положення п. 1.7 цього Порядку, яким передбачено, що якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вва-жається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви, суд не бере до уваги, оскільки дане положення не встановлює порядок подання заяви, а врегульовує час (день) звернення за пенсією.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимоги про визнання протиправними (неправомірними) дій відповідача щодо відмови в поновленні виплати позивачу пенсії за віком, тому дана вимога підлягає задоволенню.

З метою поновлення порушеного права позивач на отримання пенсії, суд дійшов вис-новку про наявність підстав для задоволення вимоги про зобов`язання відповідача поновити виплату позивачу раніше призначеної пенсії за віком з 18.08.2018.

Водночас, дана вимога у частині зобов`язання відповідача поновити виплату пенсії з урахування усіх перерахунків та індексації пенсії не підлягає задоволенню, зважаючи на висновки Верховного Суду у вищевказаній постанові. Так, питання розміру виплати пенсії, як і визначення базового місяця, належить до компетенції пенсійного органу при поновленні пенсії, нарахуванні та виплаті відповідних сум. При цьому, у разі незгоди з діями відповідача щодо наявності чи відсутності підстав для нарахування індексації та її розмірів, позивач не позбавлений права звернутися за захистом своїх прав до суду.

Враховуючи відсутність підстав вважати, що право на отримання належних позивачу виплат при відновленні виплати пенсії буде порушене відповідачем, задоволення позову в цій частині буде свідчити про вирішення спору, який ще відсутній, тобто на майбутнє, що суперечить засадам адміністративного судочинства та його принципам, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Підсумовуючи все вищевикладене Згідно із ст. 139 КАС України сплачений позива-чем згідно з квитанцією від 22.08.2018 №13 судовий збір у сумі 704,80 грн. підлягає стягненню на її користь з відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 90, 139, 241-246, 257-263 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 частково.

2. Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у поновленні виплати ОСОБА_1 раніше призначеної пенсії за віком.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві поновити ОСОБА_1 виплату пенсії за віком, починаючи з 18.06.2018.

4. Відмовити у задоволені позову в іншій частині.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок).

Позивач: ОСОБА_1 ;

адреса: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , РНОКПП відсутній:

адреса листування: АДРЕСА_4 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду в м. Києві;

04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому ст.ст. 293-297 КАС України. Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Дата рішення є днем складення його у повному обсязі.

Суддя Д.А. Костенко