Справа № 160/3707/20
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2020-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2020 року Справа № 160/3707/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Дєєва М.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛСПЛАВТЕХНОЛОГІЇ»
до Дніпровської митниці Державної митної служби України
про визнання протиправним та скасування рішення, -
В обґрунтування своїх вимог позивач, зазначив, що ним було подано митну декларацію разом з усіма необхідними документами з метою митного оформлення товару, в якій задекларовано товар, за яким ставка ввізного мита складає 0% від митної вартості товару, при цьому відповідач виніс рішення, яким визначено інший код товару за яким ставка ввізного мита становить 5%. Позивач не погоджується із вказаним рішенням та вважає його протиправним та таким, що не відповідає вимогам законодавства, у зв`язку з чим просив задовольнити позовні вимоги.
07.04.2020 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін.
04.05.2020 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відзив на позовну заяву відповідно до якого вказано, що оскаржуване рішення є правомірним та таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки під час проведення контролю було встановлено невідповідність визначеного позивачем коду товару, у зв`язку з чим відповідачем було самостійно класифіковано товар та прийнято оскаржуване рішення, у зв`язку з чим відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
12.05.2020 року від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, відповідно до якої вказано, що позивач заперечує всі доводи відповідача наведені у відзиві на позовну заяву, оскільки вони є необґрунтованими та не відповідають вимогам чинного законодавства. Також, вказав, що оскаржуване рішення відповідача прийнято на підставі висновку, який має неточності, розбіжності та базується лише на припущеннях, що вказує на неоднозначність результатів досліджень, що у свою чергу не можуть бути підставою для прийняття оскаржуваного рішення.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, 03.03.2020 року для здійснення митного контролю та митного оформлення декларантом позивача ( ОСОБА_1 ) була подана митна декларація №UА110160/2020/002283, відповідно до якої для проведення Відповідачем митного оформлення було заявлено товар (згідно з гр.31): «Вольфрамовий скрап (брухт) металевий в кусках зі сплаву марки ВНЖ 7-3, ТУ 48-19-54-91, ТУ 48-19-28-82. Хімічний склад: ІУ(вольфрам) - основа, № -6,8% - 7,4%; Де- 2,8%-3,4%. Вага нето - 6 080,00 кг. Вага брутто - 6 200,00кг.
Вказаний товар поставлявся на підставі зовнішньоекономічного контракту №08/05-5МО від 08.05.2018 року, специфікації №25 від 03.03.2020 року, укладеного між позивачем та компанією «STELLATA Invest s.r.o.», Чеська Республіка (Прага).
Відповідачем було проведено контроль митного оформлення із застосуванням Автоматизованої системи аналізу ризиків (АСАУР) відповідно до с.337 МК України, за результатом якого відбулось генерування форм митного контролю, в т.ч.:
202-1 «Проведення часткового митного огляду - з розкриттям до 20 відсотків пакувальних місць і вибірковим обстеженням транспортного засобу, з метою перевірки відповідності кількості та опису товарів і транспортних засобів даним, зазначеним у митній декларації»;
911-1 «Забезпечення ідентифікації товарів та /або транспортній: засобів шляхом здійснення цифрової фотозйомки».
За результатами згенерованих вищевказаних форм митного контролю відповідачем 03.03.2020 року направлено декларанту відповідне електронне повідомлення про необхідність проведення огляду.
03.03.2020 року в присутності декларанта відповідачем проведено огляд товару, про що складено відповідний Акт від 03.03.2020 №UА110160/2020/002283.
На підставі зазначеного митним постом «Дніпро-Аеропорт» направлено до відділу кодування та класифікації товарів управління контролю митної вартості, класифікації, походження товарів та прогнозування надходжень Дніпровської митниці Держмитслужби запит від 04.03.2020 року №002283/КТ/16 щодо перевірки правильності класифікації товару, заявленого за ЕМД від 03.03.2020 №UА110160/2020/002283, з описом причини направлення запиту: «107-3 - Контроль правильності класифікації товарів згідно з УКТЗЕД».
За результатами митного огляду встановлено, що товар має ознаки металевих виробів, у зв`язку з чим відділом кодування та класифікації товарів на митний пост «Дніпро-Аеропорт» направлено службову записку від 04.03.2020 року №24/7.5-15-04-2, за якою запропоновано здійснити відбір проб та зразків товарів для проведення лабораторних досліджень.
Позивач не погоджується із вищевказаним рішенням про визначення коду товару та вважає його такими, що не відповідає вимогам законодавства, що і стало підставою для звернення з даною позовною заявою до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів. Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Згідно зі статтею 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Відповідно до частин 1, 2, 3, 4, 5 статті 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.
Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.
На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.
У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.
Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.
Згідно з частинами 7, 8 статті 69 Митного кодексу України рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер.
Згідно з пунктами 1 3 розділу ІІІ Порядку №650 декларант або уповноважена ним особа класифікує товари згідно з УКТ ЗЕД при їх декларуванні відповідно до статті 69 Кодексу.
Посадові особи ПМО чи митного поста, ВМП здійснюють контроль правильності класифікації товарів під час проведення митних формальностей при митному оформленні товарів. Обсяг контролю, достатнього для забезпечення додержання правил класифікації товарів при митному оформленні, визначається на основі результатів застосування системи управління ризиками.
Рішення приймається за результатами класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД у разі необхідності зміни задекларованого коду товару згідно з УКТ ЗЕД, у тому числі за результатами спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками у складних випадках митних формальностей.

Відповідно до пункту 4 розділу ІІІ Порядку №650 контроль правильності класифікації товарів здійснюється шляхом перевірки відповідності: опису товару в митній декларації процедурі декларування згідно з вимогами статті 257 Кодексу; відомостей про товар та коду товару згідно з УКТ ЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо), зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, з врахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи відповідно до вимог статті 68 Кодексу; заявленого коду товару відомостям, наведеним у базі даних "Класифікаційні рішення" програми "Інспектор 2006" ЄАІС.

Пунктами 5, 6 розділу ІІІ Порядку №650 передбачено, що у разі неможливості однозначно перевірити правильність класифікації товару на підставі задекларованих відомостей відповідно до вимог статті 69 Кодексу декларант або уповноважена ним особа письмово повідомляється про необхідність надання додаткових документів чи відомостей, необхідних для підтвердження задекларованого ним коду товару згідно з УКТ ЗЕД. При електронному декларуванні посадова особа ВМП або ПМО чи митного поста за допомогою АСМО створює та передає декларанту або уповноваженій ним особі засвідчене електронним цифровим підписом електронне повідомлення про необхідність подання документів, які підтверджують класифікацію товару.

У разі відмови у наданні декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів чи відомостей посадовою особою митного органу здійснюються митні формальності за наявними документами та відомостями з використанням довідкової інформації. При проведенні цих митних формальностей або підтверджується код товару, або надається відмова в митному оформленні та за наявності достатньої інформації виноситься Рішення.

Згідно з пунктами 9, 10 розділу ІІІ Порядку №650 якщо для вирішення питання класифікації товару виникає потреба в спеціальних знаннях з різних галузей науки, техніки, мистецтвознавства тощо або у використанні спеціального обладнання і техніки, то митний орган може звернутися до спеціалізованого митного органу з питань експертного забезпечення або до іншої експертної установи (організації).

Залучення спеціалізованого митного органу з питань експертного забезпечення або іншої експертної установи (організації) здійснюється у разі: виникнення необхідності ідентифікації або лабораторної перевірки характеристик товарів, визначальних для їх класифікації; виникнення складних питань при класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує експертних досліджень.

Узяття проб (зразків) товарів здійснюється відповідно до вимог статті 356 Кодексу. Операції з узяття проб (зразків) товарів здійснюються відповідно до вимог статті 357 Кодексу. Результати досліджень доводяться до підрозділу митного органу, який ініціював процедуру взяття проб (зразків) товарів.

Відповідно до пунктів 11, 13, 14 розділу ІІІ Порядку №650 у разі виникнення складного випадку класифікації товару ПМО або митним постом готується запит до ВМП у паперовому або електронному вигляді. Запит має бути обґрунтований і містити такі відомості: причина подання запиту до ВМП, позиція ПМО чи митного поста з відповідного питання класифікації товару та пропозиції щодо запропонованого коду товару згідно з УКТ ЗЕД.

Класифікація товарів за запитами ПМО або митного поста здійснюється посадовими особами ВМП на основі документів та відомостей, які передаються до ВМП разом із запитом.

Рішення приймається посадовими особами ВМП або уповноваженими особами ПМО чи митного поста на підставі встановлених характеристик товару, які є визначальними для класифікації товару, згідно з Основними правилами інтерпретації УКТ ЗЕД.

Судом встановлено, що під час митного оформлення товару, задекларованого позивачем в МД №UА110160/2020/002283, митний орган виявив неправильну класифікацію товару та у зв`язку з виникненням складного питання при класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД дійшов до висновку про необхідність залучення спеціалізованого митного органу з питань експертного забезпечення.

Так, у запиті про проведення дослідження №2/7.5-28-09-02-46 від 05.03.2020 року до експертного підрозділу сформульовано таке завдання для дослідження: 1) провести ідентифікацію товару та визначити відповідність чи невідповідність опису товару у графі 31 ВМД; 2)визначити елементний склад товару; 3) визначити чи відповідає товар марці - ВНЖ (7-3); 4) визначити фізичні характеристики товару (маса, розмір, наявні пошкодження, іржа, тощо); 5) визначити чи відповідає товар примітці 8 (а) до розділу ХV; 6) визначити відповідність товару ТУ 48-19-54-91, ТУ 48-19-28-82 зазначених у графі 31 МД; 7) визначити відповідність товару ДСТУ 3211:2009/ГОСТ 1639:2009; 8) визначити чи відноситься товар до виробів з металокераміки, виробів з чорних металів тощо; 9) визначити чи відноситься товар до виробів бувших у використанні та непридатних для використання, або такі, що втратили експлуатаційну цінність; 10) визначити чи відноситься товарів військового призначення та подвійного призначення та подвійного використання або їх частин; 11) відповідно до ч.10 ст.357 Митного кодексу України у разі виявлення істотних обставин з приводу яких не було поставлено запитань включити їх до висновку.

Згідно з висновком Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень складено №-0056 від 26.03.2020 року за результатами досліджень вказано наступе:

«Надана на дослідження проба має вигляд чотирьох металевих порожнистих виробів з одного боку конічної а з іншого циліндричної форми з різьбою, сірого кольору, (зобр. 1-4). На поверхні виробів наявні вм`ятини, надрізи, сліди пошкодження. Надані на дослідження предмети мають середню масу 822 г. Середні розміри зразків наведені в дослідній частині на зобр. № 4 у п. 11.3 Висновку.

За результатами досліджень якісного елементного складу наданої на дослідження проби виявлено наступні елементи: вольфрам (основа), нікель, залізо а також виявлено домішки хрому, молібдену, цинку.

Визначені фізико-хімічні та органолептичні показники наданої на дослідження проби не суперечать можливості їх ідентифікації як виробів з вольфрамових сплавів типу ВНЖ (вольфрам, нікель, залізо), а також опису товару в гр. 31 МД від 03.03.2020 №ІЇАІ 10160/2020/002283 в частині «зі сплаву ВНЖ».

Для встановлення відповідності наданого на дослідження товару до марки сплаву ВНЖ (7-13), ТУ 48-19-54-91, ГУ 48-19-28-82 необхідне проведення кількісного дослідження елементного складу, а також механічних властивостей. На даний момент вказані дослідження в СЛЕД Держмитслужби не проводяться за відсутністю необхідного обладнання (спектрометру з налаштуванням на дослідження сплавів вольфраму та набору відповідних стандартних зразків, а також розривної машини та твердоміру).

Надані на дослідження предмети, що є складовими частинами бронебійних снарядів «ЗБМ-22» (Заколка), а саме демпферами-локалізаторами, що розміщені поперед бронебійних стрижнів, мають ознаки товарів зазначених в Списку товарів військового призначення згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 20.11.2003 № 1807 «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення».

Надані на дослідження складові частини бронебійних снарядів, імовірно, демонтовано та пошкоджено механічним способом, оскільки при прямому використанні даного типу снарядів (пострілі та влучення в ціль) бронебійні стрижні імовірно мають набагато суттєвіші пошкодження (розтріскування, розплавлення тощо). Встановлення фізичного зносу, втрати експлуатаційної цінності частин бронебійних снарядів виходить за межі компетенції -та уповноважень СЛЕД Держмитслужби.

Відповідно до законодавства, Держекспортконтроль України проводить експертизу в галузі державного експортного контролю, одним із основних завдань якої є визначення належності найменувань та описів товарів, поданих на експертизу, до найменувань та описів товарів, внесених до відповідних списків товарів, що підлягають державному експортному контролю.

Згідно Закону України «Про металобрухт» «металобрухт - непридатні для прямого використання вироби або частини виробів, які за рішенням власника втратили експлуатаційну цінність внаслідок фізичного або морального зносу і містять у собі чорні або кольорові метали чи їх сплави, а також вироби з металу, що мають непоправний брак, залишки чорних і кольорових металів і їх сплавів». Враховуючи вищезазначене та оскільки на товар відсутні будь-які документи щодо списання товарів військового призначення внаслідок морального чи фізичного зносу, непоправного браку (для визначення товару металобрухтом), визначити відповідність наданої на дослідження проби ДСТУ 3211:2009/ГОСТ 1639:2009 «Брухт і відходи кольорових металів і сплавів. Загальні умови» не видається можливим.».

Вказаний висновок експерта став підставою для прийняття відповідачем оскаржуваного рішення про визначення коду товару №КТ-UA-2020 від 31.03.2020 року, відповідно до якого визначений декларантом код Товару було змінено на код з описом «складова частина бронебійного снаряду ЗМБ-22 (Заколка), а саме демпфер - локалізатор, що розміщується поперед бронебійних стрижів. Матеріал виготовлення: вольфрамовий сплав типу ВНЖ (вольфрам, нікель, залізо). Середня маса виробу - 822 г. За визначеним відповідачем кодом ( ) ставка ввізного мита складає 5% від митної вартості Товару.

Як зазначено у вищевказаному рішенні, під час його прийняття митний орган зокрема керувався наданими декларантом документами, Законом України від 19.09.13 №584-VІІ «Про Митний тариф України», Пояснення до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затверджені наказом ДФС від 09.06.2015 №401, Висновок спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДМСУ №-0056 від 26.03.2020.

Згідно зі статтею 67 Митного кодексу України Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів. Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду. Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

Відповідно до статті 68 Митного кодексу України ведення УКТ ЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Ведення УКТ ЗЕД передбачає: 1) відстеження та облік змін і доповнень до Гармонізованої системи опису та кодування товарів, пояснень та інших рішень щодо її тлумачення, що приймаються Всесвітньою митною організацією; 2) підготовку пропозицій щодо внесення змін до УКТ ЗЕД; 3) деталізацію УКТ ЗЕД на національному рівні та введення додаткових одиниць виміру; 4) забезпечення однакового застосування всіма митними органами правил класифікації товарів; 5) прийняття рішень щодо класифікації та кодування товарів в УКТ ЗЕД у складних випадках; 6) розроблення пояснень і рекомендацій до УКТ ЗЕД та забезпечення їх опублікування; 7) своєчасне ознайомлення суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності з рішеннями та інформацією (крім тих, що є конфіденційними) щодо питань класифікації товарів та про застосування УКТ ЗЕД; 8) здійснення інших функцій, необхідних для ведення УКТ ЗЕД.

Законом України "Про митний тариф" від 19.09.2013 №584-VII встановлюється Митний тариф України, який невід`ємною частиною цього Закону та містить перелік ставок загальнодержавного податку - ввізного мита на товари, що ввозяться на митну територію України і систематизовані згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД), складеною на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 року №428 затверджено Порядок ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з пунктом 12 цього Порядку пояснення до УКТЗЕД розробляються та затверджуються Держмитслужбою з урахуванням змін, які вносяться Всесвітньою митною організацією до пояснень до Гармонізованої системи та Європейським Союзом до пояснень до Комбінованої номенклатури. У разі потреби Держмитслужба розробляє пояснення до кодів товарів, що деталізовані на національному рівні.

З метою забезпечення виконання Закону України "Про Митний тариф України" та постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 року №428 "Про затвердження Порядку ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України" наказом ДФС України від 09.06.2015 року №401 затверджено Пояснення до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з Розділом "Основні правила інтерпретації УКТЗЕД" додатку до Закону України "Про Митний тариф України" класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється за такими правилами:

1. Назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил:

2. (a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного;

(b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

3. У разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:

(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;

(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;

(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

4. Товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.

6. Для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

Відповідно до УКТЗЕД група 81 розділу XV «Недорогоцінні метали та вироби з них» включаються лише такі недорогоцінні метали, їхні сплави і вироби з них, які ніде більш конкретно не розглянуті в Класифікації: (A) Вольфрам (товарна позиція 8101), молібден (товарна позиція 8102), тантал (товарна позиція 8103), магній (товарна позиція 8104), кобальт, включаючи кобальтові штейни та інші проміжні продукти металургії кобальту (товарна позиція 8105), вісмут (товарна позиція 8106), кадмій (товарна позиція 8107), титан (товарна позиція 8108), цирконій (товарна позиція 8109), сурма (товарна позиція 8110) і марганець (товарна позиція 8111). (B) Берилій, хром, германій, ванадій, галій, гафній, індій, ніобій (колумбій), реній і талій (товарна позиція 8112). До цієї групи включається також металокераміка (товарна позиція 8113). Недорогоцінні метали, які не ввійшли в цю групу або в попередні групи Розділу XV, відносяться до групи 28..

До товарної позиції 8101, заявленої позивачем у МД №UА110160/2020/002283, відносяться: вольфрам і вироби з вольфраму, включаючи відходи та брухт.

Водночас, до товарної позиції 93, визначеної відповідачем, відносяться: Зброя, боєприпаси; їх частини та приладдя. До цієї групи включаються: (1) Зброя усіх видів, призначена для наземних, морських або повітряних воєнних дій, яку використовують війська, поліція (міліція) або інші організовані (спеціальні) служби (митниця, прикордонна охорона і т.д.). (2) Зброя, яка використовується приватними особами для самозахисту, полювання, стрільби по мішенях (наприклад, на невеликій дальності, у тирах або ярмаркових тирах) і т.д. (3) Інші пристрої, що діють за принципом пострілу заряду вибухової речовини (наприклад, лінемети та ракетниці). (4) Боєприпаси та ракети (крім виробів групи 36). За умови додержання декількох винятків (див. пояснення до товарних позицій 9305 і 9306) до цієї групи також включаються частини і приладдя зброї та частини боєприпасів.

Відповідно до приміток: до цієї групи не включаються: (а) вироби групи 36 (наприклад ударні капсулі, детонатори, ракети освітлювальні); (b) частини загального призначення, зазначені у примітці 2 до розділу ХV, з недорогоцінних металів (розділ XV) або аналогічні вироби з пластмаси (група 39); (c) бойові бронемашини (товарна позиція 8710); (d) телескопічні приціли або інші оптичні пристрої для зброї, якщо вони не встановлені або не подані разом із зброєю, для якої вони призначені (група 90); (e) луки, стріли, фехтувальні рапіри або іграшкова зброя (група 95); або (f) предмети для колекціонування або антикваріат (товарна позиція 9705 або 9706)..

До товарної позиції 9306 включаються: (А) Боєприпаси, наприклад: (1) Снаряди (осколкові, шрапнельні, бронебійні, освітлювальні, трасувальні, запалювальні, димові і т.д.) і всі інші види боєприпасів для гармат, мортир. (2) Патрони усіх видів: холості (включаючи холості патрони для клепального інструменту або для пуску поршневих двигунів внутрішнього згоряння з запаленням від стиску), з кулями, трасувальні, запалювальні, бронебійні, патрони зі сферичними кулями і дробом для спортивних рушниць і т.д. (3) Осердя (кулі), дробинки (порожнисті, сферичні, з проточкою і т.д.) і стріли для пневматичних, газових чи пружинних рушниць, карабінів або пістолетів, крім тих, які застосовуються в іграшках товарної позиції 9503. (B) Балістичні ракети, бойові частини яких повертаються на поверхню Землі після досягнення ними точки апогею і які надають корисному вантажу кінцевої швидкості не більше 7000 м/с. (C) Боєприпаси тих типів, в яких після їх запуску працює власний двигун, наприклад, торпеди, літаки-снаряди, (конструктивно подібні з літаками), авіаційні керовані ракети та активно-реактивні снаряди. (D) Інші засоби для ведення бойових дій, наприклад, наземні та морські міни, бомби глибинні, гранати ручні та гвинтівкові, бомби авіаційні. (E) Гарпуни з вибуховими головками або без них, для гарпунних гармат і т.д. (F) Частини боєприпасів і засоби для ведення бойових дій, наприклад: (1) Корпуси гранат, мін, бомб, снарядів і торпед. (2) Патронні гільзи та інші частини патронів, наприклад, днища (з латуні), внутрішні стаканчики і внутрішні днища та гільзи (з металу або картону), пижі (з фетру або повсті, паперу або пробки і т.д.). (3) Кулі та свинцевий дріб, як приладдя боєприпасів. (4) Підривні механізми (які встановлюються у хвості та голові боєприпасу) сповільненої, ударної або неконтактної дії (електронно-керовані) до снарядів, торпед і т.д.; частини підривних механізмів, включаючи запобіжні пристрої. (5) Механічні частини до деяких видів боєприпасів, такі як спеціальні рушії і гіроскопи до торпед. (6) Боєголовки і камери плавучості до торпед. (7) Ударники, запобіжні чеки, важелі та інші частини гранат. (8) Бомбові стабілізатори.

Відповідач класифікував товар за кодом для військових цілей.

Як вбачається з висновку експерта №-0056 від 26.03.2020 року, що визначені фізико-хімічні та органолептичні показники наданої проби не суперечать можливості їх ідентифікації як виробів з вольфрамових сплавів типу ВНЖ (вольфрам, нікель, залізо) та опису товару в графі 31 митної декларації №UA110160/2020/002283.

Разом з тим, у вказаному висновку зразки ідентифіковано як «складові частини бронебійних снарядів «ЗБМ-22» (Заколка) та зазначено про те, що товар віднести до «брухту і відходів кольорових металів і сплавів» не видається можливим, оскільки на товар відсутні будь які документи щодо списання товарів військового призначення внаслідок морального чи фізичного зносу, непоправного браку.

Також, у висновку №-0056 від 26.03.2020 року зазначено наступне: «За результатами зовнішнього огляду, проведеним вимірюванням, відповідно до інформації, отриманої з загальнодоступної мережі Інтернет, надані на дослідження предмети ідентифіковано як складові частини, імовірно 125 - мм бронебійних снарядів «ЗБМ-22» (Заколка), пострілу «ЗВБМ-9», а саме демпферів-локалізаторів, що розміщуються поперед бронебійних стрижнів. Здійснити більш детальну ідентифікацію наданих на дослідження зразків не видається можливим у зв`язку з відсутністю в загальнодоступних мережах необхідної детальної технічної інформації щодо бронебійних боєприпасів, що використовуються в танкових та протитанкових гарматах».

Таким чином, висновок щодо ідентифікації зразків, як «складові частини бронебійних снарядів «ЗБМ-22» (Заколка) зроблено на підставі інформації з мережі Інтернет.

Суд зазначає, що посилання відповідача на безпідставність віднесення позивачем імпортованого товару до відповідного коду УКТ ЗЕД, оскільки такий товар згідно інформації з мережі Інтернет відноситься до товарів, що мають класифікуватись за іншим кодом УКТ ЗЕД, є безпідставним та не може бути обґрунтованим та прийнятим до уваги, оскільки інформація, що наявна в мережі Інтернет не є належним доказом в розумінні процесуального закону. Крім того, розміщені в мережі Інтернет інформація може використовуватись лише, як рекомендаційна, а не обов`язкова для використання.

Також, зі змісту висновку вбачається, що експертом зроблено лише припущення щодо віднесення зразків до складових частин бронебійних снарядів, разом з тим зазначено про те, що віднесення товарів до товарів військового призначення та подвійного використання або їх частин не входить до повноважень СЛЕД Держмитслужби, а входить до повноважень Держекспортконтролю.

При цьому, в подальшому, у вищевказаному висновку експерта вказано про однозначність віднесення зразків до складових частин бронебійних снарядів «ЗБМ-22» (Заколка) - без імовірності, а саме: «Надані на дослідження предмети є складовими частинами бронебійних снарядів «ЗБМ-22» (Заколка), мають ознаки товарів, зазначених в Списку товарів військового призначення згідно постанови Кабінету Міністрів України від 20.11.2003 №1807 «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення».

Разом з цим, вказано про неможливість проведення СЛЕД Держмитслужби вказаних досліджень із за відсутності необхідного обладнання (спектрометру з налаштування на дослідження сплавів вольфраму та набору відповідних стандартних зразків, а також розривної машини та твердоміру).

Щодо віднесення зразків до виробів бувших у використанні та непридатних до використання, або таких, що втратили експлуатаційну цінність, у Висновку СЛЕД вказано про те, що на поверхні зразків наявні вм`ятини, надрізи, сліди пошкоджень. Також, зроблено припущення того, що зразки демонтовано та пошкоджено механічним способом: «Надані для дослідження складові частини бронебійних снарядів, імовірно, демонтовано та пошкоджено механічним способом, оскільки при прямому використанні даного типу снарядів (пострілів та влучення в ціль) бронебійні стрижі імовірно мають набагато суттєвіші пошкодження (розтріскування, розплавлення, тощо)», при цьому також у висновку СЛЕД зазначено: «встановлення фізичного зносу, втрати експлуатаційної цінності частин бронебійних снарядів виходить за межі компетенції та повноважень СЛЕД Держмитслужби.

Так, зі змісту вищевказаного висновку вбачається, що висновки про ідентифікацію товару про його стан та відповідність придатності до використання є неоднозначними та не підтвердженні будь-якими доказами. Вказаний висновок базується лише на певних припущеннях та доводах, що суперечать один одному.

Таким чином, висновок експертизи не є точним та конкретизованим в тому, що подані на експертизу зразки товару відносяться саме до товару, код якого згідно з УКТ ЗЕД .

Суд зазначає, що рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлений товар, висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Суд наголошує на тому, що висновок експерта по своїй суті є результатом практичної діяльності фахівця щодо визначення характеристик товару, а тому такий висновок може вказувати лише на можливу достовірність характеристики товару та носить консультаційний характер.

Таким чином, посилання відповідача на експертний висновок є безпідставним, оскільки сам висновок не містить конкретної відповіді щодо відповідності товару товарній позиції , оскільки експертом досліджено лише питання характеристики товару, які повністю відповідають зазначеним у супровідних документах на товар.

Суд зазначає, що класифікацію товарів за УКТ ЗЕД здійснює декларант, а митний орган здійснює контроль за такою класифікацією та може самостійно визначити код задекларованого товару лише у тому разі, коли виявить порушення правил класифікації з боку декларанта.

З матеріалів справи вбачається, що разом з митною декларацією №UA110160/2020/002283 декларантом до митниці було надано електронний інвойс компанії продавця «STELLATA Invest s.r.o» від 03.03.2020 року №0305, в якому зазначено, що товар - це лом вольфраму, в графі 31 митної декларації №UA110160/2020/002283 зазначено найменування товару з посиланням саме на вказаний інвойс.

Крім інвойсу, до митної декларації серед іншого позивачем було надано наступні документи: зовнішньоекономічний контракт №08/05-5МО, укладений між Продавцем та Покупцем, специфікацію №25 до контракту №08/05-5140, проформу - інвойс від 24.02.2020 №24/02-20 компанії «ІМАСО COMMERCE LP», інвойс компанії «ІМАСО COMMERCE LP» №302 від 03.03.2020, специфікацію № 32 до контракту №29/01-ЗРО, укладеного 29.01.2018 між компанією «ІМАСО COMMERCE LP» та Продавцем, експертна довідка Київської обласної (регіональної) торгово-промислової палати від 24.12.2019 № ФК-19/1220, експортна митна декларація, оформлена митними органами Німеччини №20DE67M1, виписка з сертифікату якості №3328 компанії «ІМАСО COMMERCE LP», виписка з сертифікату якості Покупця, технологічна схема виробництва феровольфраму, затверджена Покупцем 29.05.2019 року.

Таким чином, з вищевказаних документів вбачається, що позивачем надано необхідні документи на підтвердження, того, що товар відповідає товарній позиції 8101 та є вольфрамовим брухтом зі сплаву марки ВНЖ (вольфрам, нікель, залізо).

Вказані документи відповідачем до уваги взяті не були, а причини їх неврахування у спірному рішенні не зазначені та обираючи висновок експерта як підставу для прийняття рішення про зміну коду товару, відповідач не звернув увагу на неоднозначність цього висновку для правильного встановлення характеристик товару, які є визначальними для класифікації товару згідно з вимогами УКТ ЗЕД, та те, що експертом не надано конкретних висновків щодо характеристики товару.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач, декларуючи товар, заявив у митній декларації точні відомості про товар, що містять достатній перелік інформації для його розпізнання та однозначної класифікації за кодом УКТ ЗЕД , при цьому відповідач безпідставно самостійно класифікував вказаний товар та необґрунтовано відніс його до іншої товарної позиції.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідач суду не надав. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.1 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 2102,00 грн., що документально підтверджується квитанцією №72 від 03.04.2020 року.

Враховуючи, що адміністративний позов задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в розмірі 2102,00 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛСПЛАВТЕХНОЛОГІЇ» (92701, Луганська область, Старобільський район, м.Старобільськ, вул.Лангемака, буд.76, ) до Дніпровської митниці Державної митної служби України (49038, м.Дніпро, вул.Княгині Ольги, 22, ) про визнання протиправним та скасування рішення про визначення коду товару - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Дніпровської митниці Державної митної служби України про визначення коду товару №КТ-UA-2020 від 31.03.2020 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛСПЛАВТЕХНОЛОГІЇ» () судові витрати у розмірі 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці Державної митної служби України.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Дєєв