Справа № 240/1690/20
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2020 року м. Житомир справа № 240/1690/20

категорія 112030500

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій, та внутрішньо переміщених осіб України в особі Міжвідомчої комісії з питань виплати одноразової грошової допомоги про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом в якому просить:

- визнати протиправним рішення Міністерства у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій, та внутрішньо переміщених осіб України в особі Міжвідомчої комісії з питань виплати одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» Міністерства у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій, та внутрішньо переміщених осіб України щодо призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги у відповідності до Порядку призначення та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), або інвалідності деяких категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2016 № 336;

- зобов`язати Міністерство у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій, та внутрішньо переміщених осіб України в особі Міжвідомчої комісії з питань виплати одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» Міністерства у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій, та внутрішньо переміщених осіб України призначити та виплати йому одноразову грошову допомогу у відповідності до Порядку призначення та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), або інвалідності деяких категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2016 № 336 (далі - Порядок №336) за вирахуванням розміру отриманої ним одноразової грошової допомоги у відповідності до Порядку та Умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 (далі - Порядок №850).

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 зазначив, що відмова у виплаті йому, як інваліду другої групи, одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" №3551-ХІІ від 22.10.1993 (далі - Закон №3551) та Порядку №336 за вирахуванням розміру отриманої ним одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку №850 без установлення інвалідності працівника міліції є протиправною та такою, що не ґрунтується на положеннях чинного законодавства. Вказує, що підстави для відмови у призначенні та виплаті такої допомоги є вичерпними, а підстава з якої було йому відмовлено відсутня у такому переліку. Вважає, що його захворювання пов`язане безпосередньо з участю в АТО а тому він має право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності, внаслідок захворювання одержаного під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, а рішення відповідача про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги позивачу у зв`язку з тим, що одноразова грошова допомога позивачу вже була призначена та виплачена - є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 17.03.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Встановлено строк на подання до суду відзиву на позов.

13.04.2020 відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву №3093/06/12.2-20 від 07.04.2020 (а.с.31-39) в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що позивачу вперше було встановлено інвалідність 2 групи, із причиною інвалідності: «захворювання, так пов`язане з проходженням служби в ОВС», а в подальшому інвалідність вже не змінювалась, а лише було змінено причину встановленої інвалідності на «захворювання, так одержане під час безпосередньої участі в проведенні антитерористичної операції, забезпечення її проведення». Наголошує, що позивачу була вже призначена та виплачена одноразова грошова допомога у зв`язку із встановленням інвалідності, відповідно до виконання постанови суду, а тому відсутні підстави для повторної її виплати. Вказує, що міжвідомчою комісією обґрунтовано, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано було прийнято рішення про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги, а тому скасуванню не підлягає.

16.04.2020 від позивача надійшла відповідь на відзив до суду, в якому він вважає доводи наведені у відзиві безпідставними та необґрунтованими, оскільки право на отримання одноразової грошової допомоги виникло у нього після внесення змін у законодавство, зокрема, у квітні 2017 року МВС України прийняло наказ №285 від 03.04.2017, яким затвердило Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС та визнано таким, що втратив чинність наказ МВС України №85 від 06.02.2001, а наказом МВС України №1061 від 26.12.2018 розділ VIII наказу №285 від 03.04.2017 доповнено новим підпунктом 10. Наголошує, що вказаним наказом було доповнено причинний зв`язок захворювань колишніх поліцейських та військовослужбовців, а тому має право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку, №336 від 29.04.2016 в розмірі 300 прожиткових мінімумів, установлених станом на 01.01.2019 із вирахуванням вже отриманого розміру одноразової грошової допомоги.

Отриману відмову відповідача у нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності, у розмірах встановлених Порядком №336, позивач вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а тому звернувся до суду за захистом порушених прав.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

Встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах Національної поліції та згідно з наказом Департаменту та протидії наркозлочинності Національної поліції України №212 о/с від 27.12.2016 звільнений з 27.12.2016 (а.с.8).

Відповідно до свідоцтва про хворобу №542/198 від 21.12.2016 позивач визнаний непридатним до військової служби із зняттям із військового обліку (а.с.9), а захворювання, так, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

З 31.01.2017 позивачу первинно встановлено ІІ групу інвалідності із зазначенням причини інвалідності "захворювання, пов`язані з проходженнями служби в органах внутрішніх справ".

21.02.2018 позивачу у Міністерстві внутрішніх справ України на виконання постанови Богунського районного суду м. Житомира від 30.10.2017, залишеною без змін постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду 24.01.2018, затверджено висновок про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 2 групи інвалідності в розмірі 320000 грн та 21.03.2018 Міністерством внутрішніх справ України таку допомогу виплачено, відповідно до Порядку №850 на підставі платіжного доручення №335 від 20.03.2018. Вказаний факт підтверджується листом Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ №15/2-2247 від 14.06.2019 (а.с.44) та не оспорюється сторонами, які беруть участь у даній справі.

Як вказує, у позовній заяві ОСОБА_1 , у зв`язку із законодавчими змінами він звернувся до військово-лікарської комісії Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Житомирській області" із заявою про перегляд причинного зв`язку його захворювання, за результатами розгляду якої, постановою такої установи №498 від 16.04.2019 було встановлено, що його захворювання одержане під час безпосередньої участі в антитерористичні операції, забезпеченні її проведення. Рішенням Житомирського обласного центру медико-соціальної експертизи від 17.04.2019 видано довідку до акта огляду МСЕК, яким встановлено, що захворювання позивача одержане безпосередньо під час участі а антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (а.с.12).

28.05.2019 позивач звернувся до Міністерства у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України з відповідною заявою про призначення йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, одержаного під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення згідно з Порядком призначення та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності деяких категорій осіб відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2016 №336 "Деякі питання соціального захисту ветеранів війни та членів їх сімей", відповідно до порядку постанови.

Листом Міністерство у справах ветеранів тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України №146/02/07.1-20 від 08.01.2020 повідомило позивача про те, що за результатами розгляду заяви позивача та доданих до неї матеріалів, на засіданні міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб, відповідно до Закону №3551, згідно з протоколом міжвідомчої комісії №1 від 27.12.2019 прийнято рішення про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги позивачу у зв`язку з призначенням та виплатою такої допомоги на виконання постанови Богунського районного суду від 30.10.2017 у справі №295/11216/17, яка набрала законної сили та позивачу вже була призначена та виплачена така допомога у зв`язку із встановленням 2 групи інвалідності (лист Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ №15/2-2247 від 14.06.2019 (а.с.44)).

Вважаючи рішення відповідача протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до адміністративного суду з вказаною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вказує наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» №580-VIII від 02.07.2015 (далі - Закон №580-VIII).

Одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі: визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті (п.4 ч.1 ст.97 вказаного Закону).

Частиною 3 ст. 100 Закону №580-VIII передбачено, що у разі визначення інвалідності або часткової втрати працездатності без визначення інвалідності поліцейському, особі, звільненій зі служби в органах поліції, який (яка) на день отримання інвалідності, визначення відсотка часткової втрати працездатності без визначення інвалідності або на день його (її) звільнення з органів поліції займав (займала) посаду в державному органі, установі, організації або у вищому навчальному закладі, які виконують роботу в інтересах держави та її безпеки, із залишенням на службі в поліції, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів тих органів державної влади, до яких вони були відряджені.

Як вже зазначалося, позивач звільнений з органів Національної поліції з 27.12.2016, та з 31.01.2017 йому первинно встановлено ІІ групу інвалідності із зазначенням причини інвалідності "захворювання, пов`язане з проходженнями служби в органах внутрішніх справ".

У свою чергу, судовим рішенням, яке набрало законної сили (постанова Богунського районного суду м.Житомира від 31.07.2019 у справі 295/11216/17) встановлено, що необхідною умовою для отримання поліцейським зазначеної допомоги є визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним служби саме в органах поліції, а не в органах внутрішніх справ, а тому на позивача не розповсюджується ст.97 Закону №580-VIII, він має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про міліцію", виплата якої здійснюється відповідно до Порядку №850, тобто за останнім місцем служби саме в органах внутрішніх справ і рішення щодо такої виплати має прийняти саме Міністерство внутрішніх справ України.

Відповідно до статті 23 Закону «Про міліцію» №565-XII від 20.12.1990 (далі - Закон №565-XII) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності, йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Як свідчать матеріали справи, позивач на підставі рішення суду та згідно з платіжним дорученням №335 від 20.03.2018, отримав одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням 2 групи інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 320000 грн. Вказаний факт підтверджується листом Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ №15/2-2247 від 14.06.2019 (а.с.44).

Таким чином, передбачену одноразову грошову допомогу, у зв`язку із встановленням 2 групи інвалідності позивач отримав, що і слугувало причиною для відмови у призначенні та виплаті такої допомоги у розмірах встановлених Порядком №336.

Так, правовий статус ветеранів війни та учасників бойових дій визначено Законом №3551.

Слід зазначити, що відповідно до ст. 7 вказаного Закону до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини.

До осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю, до яких серед інших, віднесено поліцейських, осіб рядового, начальницького складу, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України та стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, а також працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися до забезпечення проведення антитерористичної операції, до забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях і стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах та у період її проведення, під час забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів (п.11 ч.2 ст.7 вказаного Закону).

Алгоритм призначення і отримання одноразової грошової допомоги особам які брали участь в антитерористичній операції, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях визначений Порядок №336.

Як видно з матеріалів справи, позивачу у 2019 році було змінено причину інвалідності, зокрема встановлено, що захворювання, так, одержане під час безпосередньої участі в антитерористичній діяльності, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ від 17.04.2019 (а.с.12), група інвалідності не змінилася.

Таким чином, з встановлених судом обставин, видно, що позивачу при первинному огляді (31.01.2017) встановлено інвалідність, причинами якої зазначено "захворювання, так, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ", а в 2019 році (16.04.2019) останньому змінено причини інвалідності, зокрема, що "захворювання, так, одержане під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпечення її проведення " (група інвалідності не змінювалася).

Як зазначає у позовній заяві ОСОБА_1 в нього виникло право на отримання одноразової грошової допомоги з 16.04.2019, передбаченої Законом №3551, як особі, якій змінено причину встановленої ІІ групи інвалідності, зокрема "захворювання, одержане під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення", у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, передбаченого Порядком №336, у зв`язку із чим 28.05.2019 позивач звернувся із заявою та необхідним пакетом документів, однак отримав відмову у такій виплаті.

Так, механізм призначення та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час участі в антитерористичній операції, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, деяких категорій осіб (далі - одноразова грошова допомога) визначає Порядок №336.

Абз. 3 п.6 вказаного Порядку передбачено, що одноразова грошова допомога в разі встановлення інвалідності внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання призначається та виплачується особам, зазначеним в абзацах другому, третьому, четвертому та п`ятому пункту 2 цього Порядку, залежно від групи інвалідності в таких розмірах, зокрема, 300 прожиткових мінімумів, установлених законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Розмір одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання особам, зазначеним в абзацах другому, третьому, четвертому та п`ятому пункту 2 цього Порядку, визначається виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого на 1 січня календарного року, в якому встановлено інвалідність (абз.5 п.6 Порядку №336).

Якщо протягом двох років особам, зазначеним в абзацах другому - п`ятому пункту 2 цього Порядку, після первинного встановлення інвалідності при повторному огляді встановлено вищу групу інвалідності згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми (абз.6 п.6 Порядку №336).

У разі повторного встановлення (зміни) групи інвалідності, причин її виникнення або ступеня втрати працездатності понад дворічний строк після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється (абз.7 п.6 Порядку №336).

Аналіз вищевикладених норм, дає підстави вважати, що повторне встановлення (зміна) групи інвалідності, причин її виникнення або ступеня втрати працездатності понад дворічний строк після первинного встановлення інвалідності не передбачає виплату одноразової грошової допомоги.

Відповідно до пункту 3 розділу V Положення про міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", затвердженого наказом Міністерства у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України від 07.11.2019 №76, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.12.2019 за №1244/34215, міжвідомча комісія розглядає подані документи, запитує інформацію в органах, уповноважених виплачувати одноразову грошову допомогу відповідно до інших законів, крім Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", стосовно виплати або невиплати такої допомоги особам, щодо яких здійснено запит, а також у разі потреби уточнює інформацію про осіб, стосовно яких подані документи, заслуховує пояснення таких осіб, свідків, представників державних органів і в місячний строк із дня надходження документів (уточненої інформації) приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні за формою, наведеною в додатку 2 до цього Положення.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач на підставі рішення суду отримав одноразову грошову допомогу відповідно до Порядку №850 у розмірі 320000 грн. Одноразова грошова допомога призначена та виплачена позивачу Міністерством внутрішніх справ України у розмірах, встановлених діючим на той час законодавством.

Наведене свідчить, що позивачем було реалізовано право на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності відповідно до Порядку №850 та Закону №565-XII.

З огляду на викладене, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачу вперше інвалідність ІІ групи встановлено 31.01.2017, причинами якої значилося: "захворювання, так, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ", в свою чергу зміна причин інвалідності встановлена з 16.04.2019, тобто понад дворічний строк.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне зазначити, що абзацом 2 частини 4 статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ) передбачено, що у разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється.

Аналіз даної норми чинного законодавства дозволяє суду дійти висновку про те, що виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із зміною причини інвалідності може бути проведена лише у випадку, якщо така зміна відбулась протягом двох років з дня встановлення інвалідності вперше, у інших випадках виплата допомоги не відбувається.

Крім того, згідно з частиною 7 статті 16-3 Закону №2011-ХІІ, якщо особа одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, та одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати, встановлених іншими нормативно-правовими актами, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за її вибором.

А пунктом 4 Порядку №336 передбачено, що у разі коли одержувачі одноразової грошової допомоги одночасно мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", та одноразової грошової допомоги відповідно до інших законів, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за вибором одержувача одноразової грошової допомоги.

Враховуючи той факт, що позивач реалізував у 2017 році своє право на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності, а причину інвалідності змінено з 16.04.2019, тобто, понад дворічний термін з дня первинного встановлення інвалідності, тому суд дійшов до висновку, що позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Закону №3551 та Порядку №336.

Щодо тверджень позивача, що право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Закону №3551 в нього виникло саме 16.04.2019, суд зазначає, що у квітні 2019 року позивачу не встановлювалась група інвалідності, а лише відбулась зміна причини інвалідності, яка йому була встановлена з 2017 року, що свідчить про правомірність прийнятого міжвідомчою комісією відповідача рішення, оформленого протоколом №1 від 27.12.2019 про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги.

Частиною 1 та 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на встановлені судом обставини справи, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 77, 90, 139, 241-246, 263 КАС України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій, та внутрішньо переміщених осіб України в особі Міжвідомчої комісії з питань виплати одноразової грошової допомоги про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 21.05.2020.

Суддя О.В. Єфіменко