Справа № 630/129/20
Суддя: Малихін О. О.
Дата ухвалення: 2020-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 630/129/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 травня 2020 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі головуючого судді Малихіна О.О., розглянувши у письмовому провадженні в м. Люботин Харківської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 3 роти 2 батальйону УПП в Харківській області Козирєва Валентина Валентиновича, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

визнати протиправними дії інспектора 3-ї роти 2-го батальйону УПП в Харківській області Козирєва Валентина Валентиновича при винесенні постанови серія ЕАК № 2218894 від 09 березня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП;

скасувати постанову інспектора 3-ї роти 2-го батальйону УПП в Харківській області Козирєва Валентина Валентиновича серія ЕАК № 2218894 від 09 березня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказував, що 09 березня 2020 pоку він рухався на автомобілі по вул. Полтавський шлях в м. Харків з дотриманням усіх вимог Правил дорожнього руху України та при наближенні до мосту він був зупинений поліцейським патрулем. Інспектор поліції повідомив його про фіксацію за допомогою камери Трукам ТС 00464 перевищення швидкості та почав складати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності. Такі дії інспектора поліції він, ОСОБА_1 , вважає протиправними, а винесену ним постанову незаконною з таких підстав. По-перше, інспектор поліції проігнорував його вимогу надати свідоцтво про повірку та документи на право використання вказаного вище приладу. По-друге, інспектор поліції пред`явив відеозапис фіксації порушення ПДД, на якому не було видно обличчя водія. По-третє, інспектор у постанові зазначив адресу: м . Харків, вул. Полтавський шлях, 247, яка знаходиться на відстані 1,7 км від місця зупинки, що виключає можливість фіксації порушення на такій відстані. Вчетверте, інспектор не встановив, чи дійсно він, ОСОБА_1 , перебував за кермом автомобіля, не ознайомив його з правами, передбаченими ст. 268 та іншими статтями КУпАП, та одразу виніс постанову, позбавивши його можливості підготуватися до розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, але подав заяву, в якій просив справу розглядати без його участі та вказав, що позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач - інспектор 3 роти 2 батальйону УПП в Харківській області Козирєв В.В. подав до суду відзив, в якому виклав такі заперечення. 09 березня 2020 року на вул. Полтавський шлях, 247 в м. Харків ним був зупинений автомобіль MITSUBISHI PAJERO, державний номер НОМЕР_1 , який рухався з перевищенням встановленої п. 12.4 ПДР України швидкості. Під час провадження в справі про адміністративне правопорушення проводилась відео фіксації. Він, інспектор Козирєв В.В., впевнився, що за кермом автомобіля знаходився саме ОСОБА_1 , інших осіб в салоні не було, автомобіль від моменту виявлення правопорушення не зупинявся. Перевищення водієм швидкості руху у населеному пункті на 43 км/год. було зафіксовано за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 серійний № ТС 000464. Водія ОСОБА_1 було ознайомлено з його правами, передбаченими ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, та було запропоновано ознайомитися з наявними матеріали. Лише після цього була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу 255 грн., яка відповідає вимогам ст. 283 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року.

Одночасно з цим, відповідач у своєму відзиві просив в задоволенні позову відмовити та розгляд справи проводити за його відсутності.

За таких обставин суд вирішив можливим розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів в порядку письмового провадження, відповідно до ч. 3 ст. 194, ч. 9 ст. 205 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

09 березня 2020 року інспектором 13 роти 2 батальйону УПП в Харківській області Козирєвим В.В. було складено постанову ЕАА № 2218894 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. За вказаною постановою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, і на нього накладено штраф у розмірі 255,00 грн.

В оскаржуваній постанові вказано, що ОСОБА_1 09 березня 2020 року о 10-41 год. на вул Полтавський шлях, 247 в м, Харків керував автомобілем MITSUBISHI PAJERO, державний номер НОМЕР_1 , зі швидкістю 93 км/год., чим перевищив встановлені обмеження руху у населеному пункті50 км/год. на 43 км/год., чим порушив п. 12.4. ПДР України. В постанові також вказано, що швидкість вимірювалась приладом TruCAM ТС 000464.

З представленого відповідачем відеозапису (відеофайл з № ) вбачається, що інспектор поліції починає розмову з водієм автомобіля MITSUBISHI з того, що пояснює причину його зупинки - це перевищення встановленого обмеження руху у населеному пункті на 43 км/год., що порушенням п. 12.4. ПДР України. Далі, інспектор поліції попереджує водія, що відносно нього буде винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності та розпочинає роз`яснювати йому процесуальні права, передбачені ст. 268 КУпАП, та права, передбачені ст. 63 КУпАП. Після цього інспектор поліції з`ясовує у водія, чи бажає він подати пояснення чи клопотання, пов`язані з виявленим порушенням, та повідомляє про те, що фіксацію порушення здійснено з застосуванням приладу TruCAM, який пред`являє водієві для можливості оглянути відеозапис. На таку пропозицію водій, який пред`явив документи на ім`я ОСОБА_1 , відповів лише тим, що клопотань не має, оскільки вважає, що правила дорожнього руху не порушив. Разом з цим інспектор поліції пояснює водієві, що на його вимогу він може пред`явити своє службове посвідчення, але той не бажає скористатися своїм правом фіксації відомостей про посадову особу, яка проводитиме розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Аналізуючи представлені відповідачем докази, суд приходить до висновку про дотримання ним процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачені ст.ст. 278-280 КУпАП. Відповідно доводи позивача, викладені в позові, що неправомірності дій відповідача, вчинених при винесені постанови в справі про адміністративне правопорушення, необґрунтованими та такими, що не підтверджені належними доказами.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених вище, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Щодо форми та змісту постанови ЕАК № 2218894 від 09 березня 2020 року, то суд, перевіривши її, дійшов висновку про відповідність вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки вона містить в собі усі обов`язкові відомості, в тому числі про технічний засіб, яким було здійснено відеозапис порушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

В позовній заяві та під час розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 наголошував на тому, що не порушував правила дорожнього руху під час керування автомобілем. Від так обов`язком відповідача під час розгляду адміністративної справи в суді є доведення належними та допустимими доказами вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, яке полягає у перевищенні встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів.

Якщо учасник справи, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Відповідно до цього положення закону відповідач повідомлявся належним чином та йому пропонувалося надати відзив на позов з посиланням на відповідні докази. Однак жодного належного і допустимого доказу на підтвердження фіксації до допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 серійний № ТС 000464 перевищення водієм ОСОБА_1 09 березня 2020 року о 10-41 год. швидкості руху у населеному пункті на 43 км/год. відповідач суду не надав.

Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь згідно до ст. 62 Конституції України.

Таким чином, суд розглянув справу з урахуванням положень ст. 77 КАС України, прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а постанова - скасуванню, оскільки відповідачем не надано будь-яких доказів в підтвердження правомірності складеної ним постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Одночасно з цим, у відповідності до ст. 286 КАС України, суд закриває справу про адміністративне правопорушення, оскільки в ній відсутні матеріали, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 ознак відповідного правопорушення. З іншого боку, суд не вбачає підстав для направлення справи на новий розгляд до компетентного органу, оскільки така справа фактично складається з оскаржуваної постанови, а протокол про адміністративне правопорушення не складався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 251, 252 КУпАП, ст.ст. 6-10, 77, 205, 241, 242, 246, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення ЕАК № 2218894 від 09 березня 2020 року, винесену інспектором 3 роти 2 батальйону УПП в Харківській області Козирєвим Валентином Валентиновичем, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В іншій частині позовних вимог в задоволенні відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. У випадку розгляду справи в порядку письмового провадження, строк оскарження обчислюється з дня складання повного рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.О. Малихін