Справа № 826/18546/16
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Кузьменка В.В.,

Чаку Є.В.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.10.2019 у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, треті особи: АТ КБ «Приватбанк», ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» звернулось до суду з адміністративним позовом до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, треті особи: Публічне акціонерне товариство КБ «Приватбанк», ОСОБА_1 , в якому просило:

- визнати незаконними дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, що полягають у висуненні до АТ «Укрексімбанк» вимог про виконання постанови про арешт коштів ПАТ КБ «Приватбанк» від 06.04.2016 ВП № 50527621 за наявності судового рішення, що забороняє вчинення відповідних дій та у накладенні штрафу за невиконання таких вимог;

- скасувати постанову державного виконавця про накладення штрафу від 14.07.2016 ВП № 505227621.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.10.2019 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, при цьому, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Ухвалою судді Шостого апеляційного адміністративного суду ОСОБА_2 від 24 січня 2020 року відкрито апеляційне провадження.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 05 березня 2020 року № 720/0/15-20 ОСОБА_2 звільнено з посади судді Шостого апеляційного адміністративного суду у відставку та наказом голови суду № 20к/гс від 11 березня 2020 року відраховано із штату Шостого апеляційного адміністративного суду.

Рішенням зборів Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2020 року вирішено здійснити повторний автоматизований розподіл адміністративних справ, які перебували у провадженні судді ОСОБА_2

17 березня 2020 року здійснено повторний автоматизований розподіл судових справ, які перебували в провадженні судді ОСОБА_2

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.03.2020 справу прийнято до провадження та призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Так, у відповідності до положень ч. 1 ст. 308 КАС України, справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на виконанні Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві знаходиться виконавче провадження № 50527621 з примусового виконання листа Дарницького районного суду м. Києва № 753/12146/14 від 24.02.2016 про стягнення з ПАТ КБ «Приватбанк» грошових коштів у сумі 26000 доларів та 104284,93 грн. на користь ОСОБА_1 .

У порядку примусового виконання виконавчого листа 06.04.2016, державний виконавець виніс постанову № 50527621 про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти ПАТ КБ «Приватбанк» в розмірі 28600 доларів США та 115213,42 грн., які знаходяться на рахунках боржника. (а.с. 105)

31.05.2016 надійшла відповідь з ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» про те, що постанова № 50527621 від 06.04.2016 про арешт коштів боржника повертається без виконання, у зв`язку з тим, що до банку надійшла ухвала Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20.01.2016 у справі № 202/324/16-ц.

Відповідно до вимоги державного виконавця від 16.05.2016 № 767/24, державний виконавець повідомив, що ухвала Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20.01.2016 у справі № 202/324/16-ц була скасована ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська у справі № 202/324/16-ц від 13.04.2016. Державний виконавець зобов`язав ПАТ «Державний експертно-імпортний банк України» протягом 3 днів з моменту отримання даної вимоги повідомити відділ ДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві про результати виконання постанови № 50527621 від 06.04.2016 про арешт коштів боржника. (а.с. 108-109)

Відповідно до вимоги державного виконавця від 10.06.2016 № 767/24, державний виконавець повідомив, що ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2016 року була скасована ухвала Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2016 року, а також ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 травня 2016 року скасована ухвала Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2016 року. Також, державний виконавець зобов`язав ПАТ «Державний експертно-імпортний банк України» протягом 3 днів з моменту отримання даної вимоги виконати постанову № 50527621 від 06.04.2016. (а.с. 106-107)

За невиконання вимоги державного виконавця, державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Сімерецька Валентина Сергіївна прийняла постанову про накладення на ПАТ « Державний експортно-імпортний банк» штрафу від 14.07.2016 у розмірі 1000 грн. (а.с. 103-104).

Вважаючи неправомірними дії відповідача щодо висунення до АТ «Укрексімбанк» вимог про виконання постанови про арешт коштів ПАТ КБ «Приватбанк» від 06.04.2016 ВП № 50527621 за наявності судового рішення, що забороняє вчинення відповідних дій та у накладенні штрафу за невиконання таких вимог, а також протиправною постанову про накладення штрафу, банк звернувся до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з наступного:

- на момент прийняття вимоги державного виконавця, підстави, які б унеможливлювали виконати зобов`язання відповідно до виконавчого провадження № 50527621 від 06.04.2016, у ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» були відсутні;

- застосування такого заходу реагування як накладання штрафу на боржника, є обов`язком державного виконавця, що націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Нормами ч. 1, п. 1 ч. 2, ч. 4 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Під час розгляду спору по суті, суд першої інстанції вказав на те, що на момент прийняття вимоги державного виконавця, підстави, які б унеможливлювали виконання зобов`язання у виконавчому провадженні № 50527621 від 06.04.2016, у ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» відсутні, а відтак - немає підстав для задоволення позову.

Колегія суддів вважає, що зазначені висновки окружного суду є помилковими, з урахуванням наступного.

Так, під час розгляду спору, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що 17.05.2016 до АТ «Укрексімбанк» надійшла для виконання ухвала Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.03.2016 у справі № 202/1828/16-ц, якою також, зокрема, заборонено вчинення відповідних дій, зазначених в постанові. (а.с. 111-116)

Надалі, 01.06.2016 АТ «Укрексімбанк» на адресу ВДВС Шевченківського РУЮ у місті Києві було направлено повідомлення про знаходження на виконанні ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.03.2016 у справі № 202/1828/16-ц, якою, зокрема, заборонено вчинення відповідних дій, зазначених в постанові. (а.с. 119-122)

16.06.2016 до АТ «Укрексімбанк» надійшла вимога державного виконавця від 10.06.2016 № 767/24, згідно з якою, АТ «Укрексімбанк» повідомлено про скасування ухвал Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20.01.2016 та від 11.02.2016.

29.06.2016 за вих. № 204-03/437-БТ, АТ «Укрексімбанк» на адресу ВДВС Шевченківського РУЮ у місті Києві повторно було направлено повідомлення про перебування на виконанні ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.03.2016 у справі № 202/1828/16-ц, якою також, зокрема, заборонено вчинення відповідних дій, зазначених в постанові. (а.с. 123-126)

25.07.201 до АТ «Укрексімбанк» надійшла постанова ВДВС Шевченківського РУЮ у місті Києві про накладення штрафу на АТ «Укрексімбанк» від 15.07.2016, у зв`язку з невиконанням АТ «Укрексімбанк» постанови та відповідних вимог.

Тобто, під час прийняття державним виконавцем зазначених вимог та постанови про накладення штрафу, а також судом першої інстанції було залишено поза увагою обставини, щодо перебування на виконанні АТ «Укрексімбанк» ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.03.2016 у справі № 202/1828/16-ц, якою також, зокрема, заборонено вчинення відповідних дій, зазначених в постанові. На вказані обставини та докази, позивачем зверталась увага у позовній заяві, проте, судом першої інстанції не було надано правову оцінку вказаним доводам позивача. (а.с. 111-116, 119, 123)

У відповідності до абз. 2 п. 10.1 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (в редакції, чинній станом на дату винесення оскаржуваної постанови) затвердженої постановою Правління НБУ від 21.01.2014 № 22, виконання банком арешту коштів, що зберігаються на рахунку клієнта, здійснюється за постановою державного виконавця чи рішенням суду (у тому числі ухвалою, постановою, наказом, виконавчим листом суду) про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, установленому законом.

Згідно з абз. 3 п. 10.1 Інструкції, банк приймає до виконання постанову державного виконавця та/або рішення суду, які доставлені до банку самостійно державним виконавцем, слідчим, представником суду, органу державної податкової служби або які надійшли рекомендованим або цінним листом, відправником якого є суд, державний виконавець, слідчий, орган державної податкової служби.

Зняття арешту з коштів банк здійснює за рішенням суду, яке надійшло до банку безпосередньо від суду. (п. 10.11 Інструкції)

Таким чином, необхідними умовами для притягнення до відповідальності за невиконання законних вимог державного виконання, є невиконання таких законних вимог без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк, проте, враховуючи наявні в матеріалах справи докази та виходячи з обставин справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги державного виконавця про зобов`язання виконати постанову про арешт коштів боржника, були прийняті державним виконавцем всупереч рішенню суду (ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.03.2016 у справі № 202/1828/16-ц), що забороняла органам, згідно переліку, вчиняти будь-які дії щодо накладення арешту на зазначені нижче рахунки та кошти (грошові кошти) на рахунках, а також будь-яке стягнення, примусове списання коштів (грошових коштів) за платіжними та іншими вимогами ДВС та будь-яких її правонаступників з наступних кореспондентських рахунків ПАТ КБ «Приватбанк» (згідно переліку) (а.с. 115-116) Тобто, невиконання позивачем вимог державного виконавця щодо виконання постанови про арешт коштів боржника є такими, що не були виконані АТ «Укрексімбанк» з поважних причин, адже судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими для виконання на всій території України, у силу приписів ст. 124 Конституції України, а ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Крім того, як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, заходи забезпечення позову, встановлені ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.03.2016 у справі № 202/1828/16-ц були скасовані Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська ухвалою від 22.07.2016, тобто, вже після винесення державним виконавцем вимог та накладення штрафу. Також, ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.11.2016 у справі № 202/1828/16-ц ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2016 року скасовано та постановлено нову ухвалу, якою в задоволенні заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» про забезпечення справи відмовлено.

Отже, ухвала Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.03.2016 у справі № 202/1828/16-ц підлягала виконанню АТ «Укрексімбанк» та органами Державно виконавчої служби України до отримання відповідного рішення (ухвали) суду про скасування зазначеної ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.03.2016 апеляційним судом, або судом який її прийняв.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Висновки суду апеляційної інстанції за наслідком розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України».

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та порушено норми матеріального права, що призвело до помилкового вирішення спору, а тому, рішення суду першої інстанції необхідно скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Оскільки, колегія суддів дійшла до висновків про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення позовних вимог, наявні підстави для нового розподілу судових витрат на сплату судового збору, що понесені позивачем при поданні позовної заяви та апеляційної скарги, згідно з приписами ст. ст. 139, 322 КАС України. При зверненні до суду першої інстанції, позивачем було сплачено 1378,00 грн., за подання апеляційної скарги - 2067,00 грн., що підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 139, 243, 315, 317, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.10.2019 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, треті особи: АТ КБ «Приватбанк», ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та скасування рішення - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві щодо висунення до АТ «Укрексімбанк» вимог про виконання постанови про арешт коштів ПАТ КБ «Приватбанк» від 06.04.2016 ВП № 50527621 за наявності судового рішення, що забороняє вчинення відповідних дій та у накладенні штрафу за невиконання таких вимог.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Сімерецької Валентини Сергіївни про накладення штрафу від 14.07.2016 ВП № 505227621.

Стягнути за рахунок бюджетний асигнувань Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві на користь Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» судові витрати на сплату судового збору в суді першої та апеляційної інстанцій в розмірі 3445,00 грн. (три тисячі чотириста сорок п`ять гривень).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді В.В. Кузьменко

Є.В. Чаку