Справа № 120/2870/19-а
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2020-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/2870/19-а Головуючий суддя 1-ої інстанції - Комар Павло Анатолійович

Суддя-доповідач - Кузьменко Л.В.

19 травня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьменко Л.В.

суддів: Совгири Д. І. Франовської К.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Подільської митниці Держмитслужби на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06 лютого 2020 року (рішення ухвалене суддею Комаром П.А. 06.02.2020 року в м.Вінниця, повний текст судового рішення складено 17 лютого 2020 року) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліла-Трейд" до Подільської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В :

В вересні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Ліла-Трейд" звернулось до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Вінницької митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 08.01.2020 задоволено клопотання представника відповідача та замінено Вінницьку митницю ДФС на її правонаступника - Подільську митницю Держмитслужби.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 06 лютого 2020 року адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Визнано протиправними та скасовано рішення Вінницької митниці ДФС про коригування митної вартості товарів:

- від 21.08.2019 № UA401000/2019/000067/1;

- від 23.08.2019 № UA401000/2019/000068/1;

- від 28.08.2019 № UA401000/2019/000069/1;

- від 30.08.2019 № UA401000/2019/000070/1;

- від 10.09.2019 № UA401000/2019/000072/1;

- від 19.09.2019 № UA401000/2019/000075/1;

- від 30.09.2019 № UA401000/2019/000076/1;

- від 01.10.2019 № UA401000/2019/000077/1;

- від 01.10.2019 № UA401000/2019/000078/1;

- від 02.10.2019 № UA401000/2019/000079/1;

- від 09.10.2019 № UA401000/2019/000082/1;

- від 09.10.2019 № UA401000/2019/000083/1;

- від 15.10.2019 № UA4010 00/2019/000084/1.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалите нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що за вказаними митними деклараціями спрацювала автоматизована система аналізу та управління ризиками, якою сформовано форми контролю за наступними кодами: 105-2, 106-2 з формулюванням "Вартість транспортного засобу нижча наявної цінової інформації" отриманої в тому числі із зовнішніх джерел. Також скаржник вказав, що оскільки на час виникнення спірних правовідносин декларант не підтвердив задекларовану митну вартість товарів, то остання визначалась за резервним методом, що передбачено ст.58 Митного кодексу України.

08.04.2020 року від позивача через канцелярію суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вказав, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм матеріального права, та процесуального права зі всебічним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, в зв`язку з чим просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду-без змін.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи повноважних представників для участі у розгляді справи, не направили.

У відповідності до вимог ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 09.11.2017 державним реєстратором виконавчого комітету Вінницької міської ради проведено державну реєстрацію товариства з обмеженою відповідальністю «Ліла-Трейд», номер запису в ЄДРПОУ 0015588, що підтверджується випискою із Єдиного державного реєстру підприємств установ та організацій.

В подальшому ТОВ «Ліла-Трейд» пройшло процедуру акредитації на Вінницькій митниці ДФС та почало здійснювати поточну зовнішньоекономічну господарську діяльність з імпорту на територію України транспортних засобів, що були у використанні.

З матеріалів справи слідує, що в процесі господарської діяльності з метою здійснення митного оформлення транспортних засобів, що були у використанні, позивач звернувся до Вінницької митниці ДФС із електронними митними деклараціями №UА401010/2019/044098, №UА401010/2019/044788, №UА401010/2019/045362, №UA401010/2019/046076, №UA401010/2019/047842, №UA401010/2019/049872, №UA401010/2019/051847, №UA401010/2019/052407, №UA401010/2019/052345, №UA401010/2019/052416, №UA401010/2019/053840, №UA401010/2019/053872, №UA401010/2019/054925, в яких митна вартість визначена за ціною договору (контракту).

З мотивів використання декларантом документально не підтверджених відомостей для визначення митної вартості Вінницькою митницею ДФС прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів від 21.08.2019 №UА401000/2019/000067/1, від 23.08.2019 №UА401000/2019/000068/1, від 28.08.2019 №UА401000/2019/000069/1, від 30.08.2019 № UA401000/2019/000070/1, від 10.09.2019 № UA401000/2019/000072/1, від 19.09.2019 № UA401000/2019/000075/1, від 30.09.2019 № UA401000/2019/000076/1, від 01.10.2019 № UA401000/2019/000077/1, від 01.10.2019 № UA401000/2019/000078/1, від 02.10.2019 № UA401000/2019/000079/1, від 09.10.2019 № UA401000/2019/000082/1, від 09.10.2019 № UA401000/2019/000083/1, від 15.10.2019 № UA4010 00/2019/000084/1, відповідно до яких митний орган визначив митну вартість імпортованих автомобілів за другим методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів).

До митного оформлення заявлено автомобіль вантажний, що був у використанні, марка MAN; модель ТGS 41.480 8X4 ВВ, тип - 39 S; ідентифікаційний номер ( VIN ): НОМЕР_2 ; календарний рік виготовлення: 2014; модельний рік виготовлення: 2015; дата першої реєстрації: 29.06.2015; тип двигуна: дизельний; робочий об`єм циліндрів: 12419смЗ; потужність двигуна-353kW; номер двигуна: НОМЕР_3 ; колісна формула: 8x4; кількість місць для сидіння: 2; маса в разі максимального завантаження 30,875т; вантажопід`ємність 14,455т; категорія транспортного засобу - N3; для використання на дорогах загального призначення; тип кузова: самоскид встановлений на рамному шасі з відокремленою кабіною; торговельна марка: MAN; виробник: MAN; країна виробництва: DE.

Однак, у зв`язку із спрацюванням профілю ризику системи управління ризиками 105-2 та 106-2 щодо перевірки правильності визначення митної вартості товару, та необхідністю проведення митного огляду, декларанту було повідомлено про необхідність надати документи, що підтверджують митну вартість товару.

Одночасно до митного оформлення для підтвердження митної вартості були подані наступні документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) від 30.07.2019 №077847, рахунок-фактура (інвойс) №А062687 від 05.08.2019, коносамент від 11.08.2019 № G90182.

Так, згідно п. 1 контракту від 30.07.2019 №077847 предметом даного договору є вантажні автомобілі, спеціальна будівельна техніка, транспортні засоби і запасні частини до них нові та такі, що були у вжитку, а відповідно до п. 4.3 загальна вартість контракту становить 15000USD. При цьому у рахунку-фактурі не зазначено на виконання якого договору він виданий. Даний інвойс виписано на вантажний автомобіль MAN TGS 41.480 8x4 2014 року виробництва, на загальну суму 15000USD, у зв`язку з чим не відповідає предмету контракту.

Також, в результаті опрацювання інформації про проведені митні оформлення вантажних автомобілів марки MAN TGS 41.480 8x4 2014 року виробництва було встановлено, що задекларований рівень митної вартості (15000USD) є мінімальним по системі та не відповідає інформації щодо продажу вантажних автомобілів марки MAN TGS 41.480 8x4 2014 року виробництва, яка наявна в мережі ЄАІС ДФС та Internet.

Відповідач стверджує, що оскільки використані декларантом відомості для цілей визначення митної вартості не підтверджені документально, відповідно до п.п. 2, 3 ст. 58 МК України митним органом застосовані другорядні методи, зазначені у п. 2 ч. 1 ст. 57 МК України, винесено рішення про коригування митної вартості № UA401000/2019/000067/1 від 21.08.2019.

Крім того, до митного оформлення заявлено напівпричіп вантажний, що був у використанні, категорія транспортного засобу - О4; марка - GRAS; модель - GS-N1М1A5L1- GS , тип - самоскид; ідентифікаційний номер ( VIN ): НОМЕР_5 ; календарний рік виготовлення: 2016; кількість вісей - 3; для використання на дорогах загального призначення; торговельна марка: GRAS; виробник: GRAS; країна виробництва: PL.

Для підтвердження митної вартості товарів позивачем були подані такі документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) від 20.08.2019 №2008/1, рахунок-фактура (інвойс) №23/08/2019 від 20.08.2019, копія митної декларації країни відправлення від 20.08.2019 №19PL341010E0228817.

У зв`язку із спрацюванням профілю ризику системи управління ризиками 105-2 та 106-2 щодо перевірки правильності визначення митної вартості товару, та відповідно до ч. 1 ст. 337 Митного кодексу визначено, що перевірка документів та відомостей, які подаються митному органу під час переміщення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення форматологічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені МК України.

Згідно п. 5 ст. 54 МК України митний орган має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документу чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості.

Згідно п. 2 ст. 52 МК України декларант зобов`язаний подавати митному органу достовірні відомості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідач стверджує, що надані документи мали розбіжності в числових значеннях щодо ціни товару, а саме, в п. 3 контракту від 20.08.2019 №2008/1 та рахунку-фактурі (інвойсі) №23/08/2019 від 20.08.2019 зазначено ціну на напівпричіп 28000PLN, а в копії митної декларації країни відправлення від 20.08.2019 №19PL341010E0228817 зазначена статистична вартість 28250PLN. Але в рахунку-фактурі (інвойсі) №23/08/2019 від 20.08.2019 не вказано на виконання якого контракту він виданий, а також не вказано на яких умовах поставки згідно INCOTERMS здійснюється продаж товару.

Також в результаті опрацювання інформації про проведені митні оформлення вантажних напівпричепів самоскидів марки GRAS 2016 року виробництва було встановлено, що задекларований рівень митної вартості (7348,95 USD) є мінімальним по системі та не відповідає інформації щодо продажу вантажних напівпричепів марки GRAS 2016 року виробництва, яка наявна в мережі Internet. Крім того, на момент подання МД декларант володів ціновою інформацією щодо митної вартості подібних напівпричепів самоскидів 2016 року виробництва, оскільки попередньо ним самостійно заявлено за резервним методом з митною вартістю 12600USD напівпричіп самоскид марки INTER CARS, який був випущений у вільний обіг 01.07.2019.

Таким чином, джерелом числового значення митної вартості є МД від 01.07.2019 №UA401010/2019/035170, за якою цим самим суб`єктом ЗЕД випущений у вільний обіг ідентичний напівпричіп INTER CARS 2016 року, а саме 12600USD.

Оскільки використані декларантом відомості для цілей визначення митної вартості не підтверджені документально, відповідно до п.п. 2, 3 ст. 58 митним органом застосовані другорядні методи, зазначені у п. 2 ч. 1 ст. 57 МК України, винесено рішення про коригування митної вартості № UA401000/2019/000068/1 від 23.08.2019.

За ЕМД UA 401010/2019/045362 від 27.08.2019 до митного оформлення було заявлено напівпричіп вантажний, що був у використанні, категорія транспортного засобу - О4; марка - WIELTON; модель - NW-3-A5-SDI-NW-3; тип - самоскид: ідентифікаційний номер ( VIN ): НОМЕР_6 ; календарний рік виготовлення: 2012; кількість вісей - 3; для використання на дорогах загального призначення; торговельна марка: WIELTON; виробник: WIELTON; країна виробництва: PL.

У зв`язку із спрацюванням профілю ризику системи управління ризиками 105-2 та 106-2 щодо перевірки правильності визначення митної вартості товару, необхідністю проведення митного огляду декларанту було повідомлено про необхідність надати документи заявлені у графі 44 ЕМД, що підтверджують митну вартість товару.

Так, для підтвердження митної вартості товарів були подані наступні документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) від 20.08.2019 № 07/2019, рахунок-фактура (інвойс) від 20.08.2019 №07/2019, копія митної декларації країни відправлення від 21.08.2019 №19PL341010E0228983.

В ході здійснення митного контролю встановлено, що надані документи мають розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар, а саме в документі 0730 б/н від 20.08.2019 відправником товару зазначено фірму AUTO HANDEL PATRYK IDEC інформація про яку відсутня в контракті №7/2019 від 20.08.2019. В рахунку-фактурі (інвойс) від 20.08.2019 № 07/2019 зазначено ціну на напівпричіп 20000 PLN , але в рахунку-фактурі (інвойсі) від 20.08.2019 № 07/2019 не вказано на виконання якого контракту він виданий, а також не вказано на яких умовах поставки згідно INCOTERMS здійснюється продаж товару.

Також в результаті опрацювання інформації про проведені митні оформлення вантажних напівпричепів марки WIELTON, модель NW-3-A5-SDI,2012 року виробництва було встановлено, що задекларований рівень митної вартості (5357 USD/шт.) є мінімальним по системі та не відповідає інформації щодо продажу вантажних напівпричепів марки WIELTON, модель NW-3-A5-SDI, 2012 року виробництва, яка наявна в мережі Internet.

Джерелом числового значення митної вартості є ЕМД від 22.05.2019 №UA401010/2019/028756, за якою цим самим суб`єктом ЗЕД випущений у вільний обіг ідентичний напівпричіп марки WIELTON, модель NW-3-A5-SDI, ідентифікаційний номер ( VIN ): НОМЕР_8 ; календарний рік виготовлення: 2012, а саме 6300 євро.

Оскільки використані декларантом відомості для цілей визначення митної вартості не підтверджені документально, відповідно до п.п. 2, 3 ст. 58 митним органом застосовані другорядні методи, зазначені у п. 2 ч. 1 ст. 57 МК України, винесено рішення про коригування митної вартості № UA401000/2019/000069/1 від 28.08.2019.

Також до митного оформлення заявлено напівпричіп вантажний, що був у використанні, категорія транспортного засобу - О4; марка - WIELTON; модель - NW-3-A4-PDG-NW-3, тип - самоскид; ідентифікаційний номер ( VIN ): НОМЕР_9 ; календарний рік виготовлення: 2015; кількість вісей - 3; для використання на дорогах загального призначення; торговельна марка: WIELTON; виробник: WIELTON; країна виробництва PL.

До митного оформлення для підтвердження митної вартості товарів були подані наступні документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) від 26.08.2019 №2608/1, рахунок-фактура (інвойс) від 26.08.2019 № FS103/2019, копія митної декларації країни відправлення від 26.08.2019 № 19PL341010E0233630.

Водночас спрацював профіль ризику системи управління ризиками 105-2. Відповідно до ч. 1 ст. 337 Митного кодексу визначено, що перевірка документів та відомостей, які подаються митному органу під час переміщення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення форматологічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені Кодексом. Згідно п. 5 ст. 54 МК України митний орган має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документу чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості. Згідно п. 2 ст. 52 МК України декларант зобов`язаний подавати митному органу достовірні відомості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Так, відповідно до поданих до митного оформлення документів відомості щодо вартості транспортування товару не підтверджені документально (довідка про вартість перевезення від 29.08.2019 № 401/2908-4 видана ТОВ «Ліла-Трейд», а не перевізником «Marcin Chabiera», відповідно до автотранспортної накладної від 26.08.2019 б/н). Також в результаті опрацювання інформації про проведені митні оформлення вантажних напівпричепів марки WIELTON, модель NW-3-A4-PDG-NW-3, 2015 року виробництва було встановлено, що здекларований рівень митної вартості (9090 USD/шт.) є мінімальним по системі та не відповідає інформації щодо продажу вантажних напівпричепів марки WIELTON, модель NW-3-A4-PDG-NW-3, 2015 року виробництва, яка наявна в мережі Internet.

Джерелом числового значення митної вартості є ЕМД від 06.08.2019 №UA305200/2019/038568, за якою випущений у вільний обіг ідентичний напівпричіп марки WIELTON, модель NW-3, рік випуску 2015, номер шасі НОМЕР_10 , а саме 11300 євро.

Оскільки використані декларантом відомості для цілей визначення митної вартості не підтверджені документально, відповідно до п.п. 2, 3 ст. 58 митним органом застосовані другорядні методи, зазначені у п. 2 ч. 1 ст. 57 МК України, винесено рішення про коригування митної вартості № UA401000/2019/000070/1 від 30.08.2019.

Окрім того, до митного оформлення заявлено напівпричіп вантажний, що був у використанні, категорія транспортного засобу - О4; марка - BODEX; модель - KIS 3W-A, тип - самоскид; ідентифікаційний номер ( VIN ): НОМЕР_11 ; календарний рік виготовлення: 2013; кількість вісей - 3; для використання на дорогах загального призначення; торговельна марка: BODEX; виробник: BODEX; країна виробництва PL.

У зв`язку із спрацюванням профілю ризику системи управління ризиками 105-2 та наявністю рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству, виникла необхідність посилити контроль правильності визначення митної вартості та проаналізувати зазначене рішення на предмет можливості застосування при поточному оформленні зазначеного товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 Митного кодексу визначено, що перевірка документів та відомостей, які подаються митному органу під час переміщення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення форматологічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені Кодексом. Згідно п. 5 ст. 54 МК України митний орган має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документу чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості. Згідно п. 2 ст. 52 МК України декларант зобов`язаний подавати митному органу достовірні відомості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

При цьому, до митного оформлення для підтвердження митної вартості товарів були подані наступні документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) від 27.08.2019 № FVW/26/19, рахунок-фактура (інвойс) від 27.08.2019 № FVW/26/19, копія митної декларації країни відправлення від 27.08.2319 №19PL341010E0235283. Так, відповідно до поданих до митного оформлення документах не має всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме: страхування (довідка про вартість перевезення від 09.09.2019 № 401/0909-1 видана ТОВ «Ліла-Трейд»). Також в результаті опрацювання інформації про проведені митні оформлення вантажних напівпричепів марки WIELTON, модель NW-3-A4-PDG-NW-3.2015 року виробництва, було встановлено, що задекларований рівень митної вартості (3838 USD/шт.) є мінімальним по системі та не відповідає інформації щодо продажу вантажних напівпричепів марки BODEX; модель-KIS 3W-A, тип - самоскид; 2013 року виробництва, яка наявна в мережі Internet.

Джерелом числового значення митної вартості с ЕМД від 21.02.2019 №UA401010/2019/015099, за якою цим самим суб`єктом ЗЕД випущений у вільний обіг ідентичний напівпричіп марки BODEX; модель - KIS 3W; тип - самоскид; ідентифікаційний номер ( VIN ): НОМЕР_12 ; календарний рік виготовлення: 2013; дата першої реєстрації: 27.09.2013, а саме 9197,21 євро.

Оскільки використані декларантом відомості для цілей визначення митної вартості не підтверджені документально, відповідно до п.п. 2, 3 ст. 58 митним органом застосовані другорядні методи, зазначені у п. 2 ч. 1 ст. 57 МК України, винесено рішення про коригування митної вартості № UA401000/2019/000072/1 від 10.09.2019.

У свою чергу, до митного оформлення заявлено напівпричіп вантажний, що був у використанні, категорія транспортного засобу - О4; марка - INTER CARS; модель - N-WD1-900B-NW, тип - самоскид; ідентифікаційний номер ( VIN ): НОМЕР_13 ; календарний рік виготовлення: 2016; кількість вісей - 3; для використання на дорогах загального призначення; торговельна марка: INTER CARS; виробник: INTER CARS; країна виробництва: PL.

У зв`язку із спрацюванням профілю ризику системи управління ризиками 105-2 та наявністю рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству, виникла необхідність посилити контроль правильності визначення митної вартості та проаналізувати зазначене рішення на предмет можливості застосування при поточному оформленні зазначеного товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 Митного кодексу визначено, що перевірка документів та відомостей, які подаються митному органу під час переміщення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення форматологічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені Кодексом. Згідно п. 5 ст. 54 МК України митний орган має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документу чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості. Згідно п. 2 ст. 52 МК України декларант зобов`язаний подавати митному органу достовірні відомості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

До митного оформлення для підтвердження митної вартості товарів були подані наступні документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) від 11.09.2019 № 07/SAM/2019, рахунок-фактура (інвойс) від 11.09.2019 № 07/SAM/2019, копія митної декларації країни відправлення від 11.09.2019 № 19PL335010Е0609387. Відповідно до поданих до митного оформлення документів, а саме в довідці про транспортні витрати від 18.09.2019 №401/1809-2 зазначено витрати на транспортування та страхування - 6200 грн., однак не надано документального підтверджених витрат на транспортування та страхування, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Також в результаті опрацювання інформації про проведені митні оформлення вантажних напівпричепів марки INTER CARS, модель N-WD1-900B-NW, 2016 року виробництва, було встановлено, що задекларований рівень митної вартості (6345 USD/шт.) є мінімальним по системі та не відповідає інформації щодо продажу аналогічних вантажних напівпричепів - самоскидів 2016 року виробництва, яка наявна в мережі Internet.

Джерелом числового значення митної вартості є ЕМД від 01.07.2019 №UA401010/2019/035170, за якою цим самим суб`єктом ЗЕД випущений у вільний обіг ідентичний напівпричіп марки INTER CARS; модель - N-WD1-900B-NW, тип - самоскид; ідентифікаційний номер ( VIN ): НОМЕР_14 ; календарний рік виготовлення: 2016, а саме 12600 Доларів США.

Оскільки використані декларантом відомості для цілей визначення митної вартості не підтверджені документально, відповідно до п.п. 2, 3 ст. 58 митним органом застосовані другорядні методи, зазначені у п. 2 ч. 1 ст. 57 МК України, винесено рішення про коригування митної вартості № UA401000/2019/000075/1 від 19.09.2019.

Також до митного оформлення заявлено напівпричіп вантажний, що був у використанні, категорія транспортного засобу - О4; марка - SCHMITZ; модель - SPR 24; тип - бортовий тентований; ідентифікаційний номер ( VIN ): НОМЕР_15 ; календарний рік виготовлення: 2014; кількість вісей - 3; для використання на дорогах загального призначення; торговельна марка: SCHMITZ; виробник: SCHMITZ CARGOBULL AG; країна виробництва: DE.

У зв`язку із спрацюванням профілю ризику системи управління ризиками 105-2 та наявністю рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству, виникла необхідність посилити контроль правильності визначення митної вартості та проаналізувати зазначене рішення на предмет можливості застосування при поточному оформленні зазначеного товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 Митного кодексу визначено, що перевірка документів та відомостей, які подаються митному органу під час переміщення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення форматологічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені Кодексом. Згідно п. 5 ст. 54 МК України митний орган має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документу чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості. Згідно п. 2 ст. 52 МК України декларант зобов`язаний подавати митному органу достовірні відомості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

До митного оформлення для підтвердження митної вартості товарів були подані наступні документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) від 11.09.2019 № 2019-13, рахунок-фактура (інвойс) від 11.09.2019 № 2019-13, копія митної декларації країни відправлення від 17.09.2019 № 19LV4728. Водночас, відповідно до поданих до митного оформлення документів, а саме в довідці про транспортні витрати б/н від 24.09.2019 зазначено витрати на транспортування - 5200 грн., однак не має документально підтверджених витрат на транспортування та відсутня інформація про витрати на страхування, що відповідно до статті 58 Митного кодексу України є складовими митної вартості товарів. В рахунку-фактурі (інвойсі) від 11.09.2019 № 2019-13 відсутні умови поставки та відсутнє посилання на контракт, відповідно до якого було здійснено купівлю даного напівпричепа. В зовнішньоекономічному договорі (контракті) від 11.09.2019 № 2019-13 предметом контракту являються транспортні засоби та запчастини до них, однак загальна вартість контракту складає 4500 Євро, що відповідає вартості одного напівпричепа SCHMITZ, модель SPR 24, SCB S3T, відповідно до інвойсу від 11.09.2019 № 2019-13. Також, в результаті опрацювання інформації про проведені митні оформлення вантажних напівпричепів марки SCHMITZ, модель SPR 24, SCB S3T, 2014 року виробництва, було встановлено, що задекларований рівень митної вартості (5175,45 USD/шт.) є мінімальним по системі та не відповідає інформації щодо продажу аналогічних вантажних напівпричепів 2014 року виробництва, яка наявна в мережі Internet.

Джерелом числового значення митної вартості є ЕМД від 12.09.2019 №UA305130/2019/017247, за якою випущений у вільний обіг ідентичний напівпричіп марки SCHMITZ; модель SCB S3T, тип - бортовий тентований; ідентифікаційний номер ( VIN ): НОМЕР_16 ; календарний рік виготовлення: 2014, а саме 8413,76 євро.

Оскільки використані декларантом відомості для цілей визначення митної вартості не підтверджені документально, відповідно до п.п. 2, 3 ст. 58 митним органом застосовані другорядні методи, зазначені у п. 2 ч. 1 ст. 57 МК України, винесено рішення про коригування митної вартості № UA401000/2019/000076/1 від 30.09.2019.

До митного оформлення заявлено напівпричіп вантажний, що був у використанні, категорія транспортного засобу - О4; марка - SCHMITZ; модель - SCS; тип - тентований; ідентифікаційний номер ( VIN ): НОМЕР_17 ; календарний рік виготовлення 2012; кількість вісей - 3; для використання на дорогах загального призначення; торговельна марка - SCHMITZ; - виробник - SCHMITZ CARGO BULL AG, країна виробництва: DE.

У зв`язку із спрацюванням профілю ризику системи управління ризиками 105-2 та наявністю рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству, виникла необхідність посилити контроль правильності визначення митної вартості та проаналізувати зазначене рішення на предмет можливості застосування при поточному оформленні зазначеного товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 Митного кодексу визначено, що перевірка документів та відомостей, які подаються митному органу під час переміщення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення форматологічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені Кодексом. Згідно п. 5 ст. 54 МК України митний орган має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документу чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості. Згідно п. 2 ст. 52 МК України декларант зобов`язаний подавати митному органу достовірні відомості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

До митного оформлення для підтвердження митної вартості товарів були подані наступні документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) від 03.09.2019 № 1279, рахунок-фактура (інвойс) від 11.09.2019 № 1279, копія митної декларації країни відправлення від 24.09.2019 № MRN 19DE95Е0. Відповідно до поданих до митного оформлення документів, а саме в довідці про транспортні витрати від 30.09.2019 № 401/3009-1 зазначено витрати на транспортування та страхування - 9000 грн., однак не має документального підтверджених витрат на транспортування та страхування, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. В рахунку-фактурі (інвойсі) від 03.09.2019 № 1279 відсутні умови поставки та відсутнє посилання на контракт, відповідно до якого було здійснено купівлю даного напівпричепа. В зовнішньоекономічному договорі (контракті) від 03.09.2019 № 1279 предметом контракту являються транспортні засоби та запчастини до них, однак загальна вартість контракту складає 1500 Євро, що відповідає вартості одного напівпричепа SCHMITZ, модель SCS, ідентифікаційний номер ( VIN ): НОМЕР_17 , відповідно до інвойсу від 03.09.2019 № 1279. Також, в результаті опрацювання інформації про проведені митні оформлення вантажних напівпричепів марки SCHMITZ, модель SCS.2012 року виробництва, було встановлено, що задекларований рівень митної вартості (2005,29 USD/шт.) є мінімальним по системі та не відповідає інформації щодо продажу аналогічних вантажних напівпричепів 2012 року виробництва, яка наявна в мережі Internet.

Джерелом числового значення митної вартості є ЕМД від 24.07.2019 №UA305130/2019/014477, за якою випущений у вільний обіг ідентичний напівпричіп марки SCHMITZ; модель - SCB, тентований; ідентифікаційний номер ( VIN ): НОМЕР_18 ; календарний рік виготовлення: 2012, а саме 5400 Євро.

Оскільки використані декларантом відомості для цілей визначення митної вартості не підтверджені документально, відповідно до п.п. 2, 3 ст. 58 митним органом застосовані другорядні методи, зазначені у п. 2 ч. 1 ст. 57 МК України, винесено рішення про коригування митної вартості № UA401000/2019/000077/1 від 01.10.2019.

Окрім того, до митного оформлення заявлено автомобіль легковий, що був у використанні, категорія T3 - М1; марка - VOLKSWAGEN; модель - TOURAN; тип - 1Т; календарний рік виготовлення: 2011; модельний рік виготовлення: 2012; дата першої реєстрації: 02.02.2012; ідентифікаційний номер кузова (шасі): НОМЕР_19 ; тип двигуна: дизельний; об`єм двигуна: 1598 см3; потужність двигуна: 77kW; номер двигуна - не встановлено; колісна формула - 4x2; кількість місць для сидіння згідно свідоцтва про реєстрацію - 5; тип кузова: універсал; колір - жовтий; для використання на дорогах загального призначення; транспортний засіб не містить в своєму складі передавачі або передавачі та приймачі; торгівельна марка: VOLKSWAGEN; виробник: VOLKSWAGEN A.G.; країна виробництва: DE.

У зв`язку із спрацюванням профілю ризику системи управління ризиками 105-2 та 106-2 щодо перевірки правильності визначення митної вартості товару, та відповідно до ч. 1 ст. 337 Митного кодексу визначено, що перевірка документів та відомостей, які подаються митному органу під час переміщення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення форматологічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені МК України.

До митного оформлення для підтвердження митної вартості товарів були подані наступні документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) від 12.04.2018 №12/04/2018, рахунок-фактура (інвойс) №2019-057 від 23.09.2019. Відповідно до поданих до митного оформлення документів: а саме п. 1 контракту від 12.04.2019 №12/04/2019 предметом даного договору є транспортні засоби та частини до них, а відповідно до п. 3 загальна вартість контракту становить 400000 євро. Проте до митного оформлення подано рахунок-фактуру, в якому не зазначено на виконання якого договору він виданий. Даний інвойс виписано на один товар - автомобіль легковий, що був у використанні, категорія ТЗ - М1; марка -VOLKSWAGEN; модель - TOURAN; тип - 1Т; календарний рік виготовлення: 2011; модельний рік виготовлення: 2012; дата першої реєстрації: 02.02.2012; ідентифікаційний номер кузова (шасі): НОМЕР_20 ; вартістю 2600 євро, що не відповідає предмету контракту. Також, в результаті опрацювання інформації про проведені митні оформлення автомобілів марки VOLKSWAGEN; модель - TOURAN було встановлено, що задекларований рівень митної вартості (2600 євро) є мінімальним по системі та не відповідає інформації щодо продажу автомобілів - VOLKSWAGEN; модель - TOURAN; - календарний рік виготовлення: 2011; модельний рік виготовлення: 2012 року виробництва, яка наявна в мережі ЄАІС ДФС та Internet.

Джерелом числового значення митної вартості є МД від 11.07.20019 №UA403030/2019/012778, за якою випущений у вільний обіг ідентичний автомобіль VOLKSWAGEN; модель - TOURAN, а саме 5049 USD (4500)EUR; - календарний рік виготовлення: 2011; модельний рік виготовлення: 2012 року виробництва.

Оскільки використані декларантом відомості для цілей визначення митної вартості не підтверджені документально, відповідно до п.п. 2, 3 ст. 58 митним органом застосовані другорядні методи, зазначені у п. 2 ч. 1 ст. 57 МК України, винесено рішення про коригування митної вартості № UA401000/2019/000078/1 від 01.10.2019.

Поряд з цим до митного оформлення також заявлено напівпричіп вантажний, що був у використанні, категорія транспортного засобу - О4; марка - SCHMITZ; модель - SGF*S3-10VLN-39 НОМЕР_22 ; тип - самоскид; ідентифікаційний номер ( VIN ): НОМЕР_23 ; календарний рік виготовлення: 2015; кількість вісей - 3; для використання на дорогах загального призначення; торговельна марка: SCHMITZ; виробник: SCHMITZ CARGOBULL GOTHA AG; країна виробництва: DE.

У зв`язку із спрацюванням профілю ризику системи управління ризиками 105-2 та наявністю рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству, виникла необхідність посилити контроль правильності визначення митної вартості та проаналізувати зазначене рішення на предмет можливості застосування при поточному оформленні зазначеного товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 Митного кодексу визначено, що перевірка документів та відомостей, які подаються митному органу під час переміщення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення форматологічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені Кодексом. Згідно п. 5 ст. 54 МК України митний орган має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документу чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості. Згідно п. 2 ст. 52 МК України декларант зобов`язаний подавати митному органу достовірні відомості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Для підтвердження митної вартості товарів до митного контролю були подані наступні документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) від 13.09.2019 №57/T/09/2019/S/A, рахунок-фактура (інвойс) від 13.09.2019 №57/T/09/2019/S/A. Відповідно до поданих до митного оформлення документів, а саме в довідці про транспортні витрати від 30.09.2019 №401/3009-4 зазначено витрати на транспортування та страхування - 9000 грн., однак не має документального підтверджених витрат на транспортування та страхування, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а також, в довідці про вартість перевезення вантажу відсутні відомості про транспортну накладну, інші товаросупровідні документи. Таким чином, як заявляє митний орган, неможливо однозначно встановити належність зазначеної довідки до заявленої зовнішньоекономічної операції. В рахунку-фактурі (інвойсі) від 13.09.2019 № 57/T/09/2019/S/A відсутні умови поставки та відсутнє посилання на контракт, відповідно до якого було здійснено купівлю даного напівпричепа. Розділом 4 зовнішньоекономічного договору від 13.09.2019 № 57/T/09/2019/S/A передбачено 100% передплату, або післяплату. В наданому до митного оформлення інвойсі № 57/T/09/2019/S/A від 13.09.2019 зазначено термін оплати - 7 днів, переказом. На момент винесення рішення в наданих документах відсутні відомості (банківські платіжні документи) про здійснення передплати. В зовнішньоекономічному договорі (контракті) від 13.09.2019 № 57/T/09/2019/S/A предметом контракту являються транспортні засоби та запчастини до них, однак загальна вартість контракту складає 30000 PLN, що відповідає вартості одного напівпричепа SCHMITZ, модель SGF, відповідно до інвойсу від 13.09.2019 № 57/T/09/2019/S/A. Також, в результаті опрацювання інформації про проведені митні оформлення вантажних напівпричепів марки SCHMITZ, модель SGF, 2015 року виробництва, було встановлено, що задекларований рівень митної вартості (7852,34 USD/шт.) є мінімальним по системі та не відповідає інформації щодо продажу аналогічних вантажних напівпричеподексу України.

Джерелом числового значення митної вартості є ЕМД від 13.05.2019 №UA205090/2019/060154, за якою випущений у вільний обіг ідентичний напівпричіп марки SCHMITZ: модель - SGF, тип - самоскид; ідентифікаційний номер ( VIN ): НОМЕР_24 ; календарний рік виготовлення: 2015, а саме 57932,88 PLN.

Оскільки використані декларантом відомості для цілей визначення митної вартості не підтверджені документально, відповідно до п.п. 2, 3 ст. 58 митним органом застосовані другорядні методи, зазначені у п. 2 ч. 1 ст. 57 МК України, винесено рішення про коригування митної вартості № UA401000/2019/000079/1 від 02.10.2019.

До митного оформлення заявлено напівпричіп вантажний, що був у використанні, категорія транспортного засобу - О4; марка - KEMPF; модель - SKM-AK-35JA1230-KOLEBA, тип - самоскид, ідентифікаційний номер ( VIN ): НОМЕР_25 ; календарний рік виготовлення: 2014; кількість вісей - 3; для використання на дорогах загального призначення; торговельна марка: KEMPF; виробник: KEMPF; країна виробництва: PL.

У зв`язку із спрацюванням профілю ризику системи управління ризиками 105-2, необхідністю рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству та посилення контролю правильності визначення митної вартості, проаналізувавши рішення на предмет можливості застосування при поточному оформленні зазначеного товару, а також можливе заниження митної вартості товару, декларанту було повідомлено про необхідність надати документи заявлені у графі 44 ЕМД, що підтверджують митну вартість товару.

До митного оформлення для підтвердження митної вартості товарів були подані наступні документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) від 08.10.2019 № 0410-1, рахунок-фактура (інвойс) від 04.10.2019 № 26/10/2019. Водночас у довідці про транспортні витрати від 401/0810-2 від 08.10.2019 зазначено витрати на транспортування та страхування - 9000 грн., однак не має документального підтверджених витрат на транспортування та страхування, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а також, в даній довідці про вартість перевезення вантажу відсутні відомості про транспортну накладну, інші товаросупровідні документи. Таким чином, неможливо однозначно встановити належність зазначеної довідки до заявленої зовнішньоекономічної операції. В рахунку-фактурі (інвойсі) від 04.10.2019 № 26/10/2019 відсутні умови поставки та відсутнє посилання на контракт, відповідно до якого було здійснено купівлю даного напівпричепа. В наданому до митного оформлення інвойсі № 04.10.2019 № 26/10/2019 зазначено термін оплати - 7 днів, переказом. На момент винесення рішення в документах відсутні відомості (банківські платіжні документи) про здійснення передплати. В зовнішньоекономічному договорі (контракті) від 08.10.2019 № 0410-1, предметом контракту являються транспортні засоби та запчастини до них, однак загальна вартість контракту складає 10000 PLN, що відповідає вартості одного напівпричепа KEMPF; модель SKM-AK-35JA1230-KOLEBA, відповідно до інвойсу від 04.10.2019 № 26/10/2019 . Також, в результаті опрацювання інформації про проведені митні оформлення вантажних напівпричепів марки KEMPF; модель SKM, 2014 року виробництва, було встановлено, що задекларований рівень митної вартості (2899.71 USD/шт.) є мінімальним по системі та не відповідає інформації щодо продажу аналогічних вантажних напівпричепів 2014 року виробництва, яка наявна в мережі Internet.

Джерелом числового значення митної вартості є ЕМД від 02.09.2019 №UA204010, за якою випущений у вільний обіг ідентичний напівпричіп марки KEMPF; модель SKM; тип - самоскид; календарний рік виготовлення: 2014, а саме 10920 USD (43351.4911 PLN).

Оскільки використані декларантом відомості для цілей визначення митної вартості не підтверджені документально, відповідно до п.п. 2, 3 ст. 58 митним органом застосовані другорядні методи, зазначені у п. 2 ч. 1 ст. 57 МК України, винесено рішення про коригування митної вартості № UA401000/2019/000082/1 від 09.10.2019.

До митного оформлення заявлено напівпричіп вантажний, що був у використанні, категорія транспортного засобу - О4; марка - KEMPF; модель - SKM-AK-35HA1230-KOLEBA, тип - самоскид; ідентифікаційний номер ( VIN ): НОМЕР_26 ; календарний рік виготовлення: 2014; кількість вісей - 3; для використання на дорогах загального призначення; торговельна марка: KEMPF; виробник: KEMPF; країна виробництва: PL.

У зв`язку із спрацюванням профілю ризику системи управління ризиками 105-2 та 106-2 з формулюванням «Наявні рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству», необхідністю рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству та посилення контролю правильності визначення митної вартості, проаналізувавши рішення на предмет можливості застосування при поточному оформленні зазначеного товару, а також можливе заниження митної вартості товару, декларанту було повідомлено про необхідність надати документи заявлені у графі 44 ЕМД, що підтверджують митну вартість товару.

До митного оформлення для підтвердження митної вартості товарів були подані наступні документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) від 30.09.2019 № FAS/1/09/2019, рахунок-фактура (інвойс) від 30.09.2019 № FAS/1/09/2019. Відповідно до поданих до митного оформлення документів, а саме в довідці про транспортні витрати від 401/0810-1 від 08.10.2019 зазначено витрати на транспортування та страхування - 9000 грн., однак не має документального підтверджених витрат на транспортування та страхування, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а також, в даній довідці про вартість перевезення вантажу відсутні відомості про транспортну накладну, інші товаросупровідні документи. Таким чином, неможливо однозначно встановити належність зазначеної довідки до заявленої зовнішньоекономічної операції. В рахунку-фактурі (інвойсі) від 30.09.2019 № FAS/1/09/2019 відсутні умови поставки та відсутнє посилання на контракт, відповідно до якого було здійснено купівлю даного напівпричепа. В наданому до митного оформлення інвойсі №30.09.2019 №FAS/1/09/2019 не заповнені графи «спосіб оплати та термін оплати». На момент винесення рішення в наданих документах відсутні відомості (банківські платіжні документи) про здійснення оплати. В зовнішньоекономічному договорі (контракті) від 30.09.2019 №FAS/1/09/2019 в розділі «4. Оплата» зазначено, що товар оплачується після продажу, але не вказані терміни, а в розділі «1. Предмет контракту», що предметом контракту являються утримані та нові транспортні засоби, однак загальна вартість контракту складає 14800PLN, що відповідає вартості одного напівпричепа KEMPF, модель SKM-AK-35HA1230-KOLEBA, відповідно до інвойсу від 30.09.2019 № FAS/1/09/2019. Також, в результаті опрацювання інформації про вже проведені митні оформлення вантажних напівпричепів марки KEMPF, модель SKM, 2014 року виробництва, було встановлено, що задекларований рівень митної вартості (4117,87 USD/шт.) є мінімальним по системі та не відповідає інформації щодо продажу аналогічних вантажних напівпричепів 201 4 року випуску , що наявна в мережі Internet.

Джерелом числового значення митної вартості є ЕМД від 02.09.2019 №UA204010/2019/230905, за якою випущений у вільний обіг ідентичний напівпричіп марки KEMPF; тип - самоскид; календарний рік виготовлення: 2014, а саме 10920 USD (43351,4911PLN).

Оскільки використані декларантом відомості для цілей визначення митної вартості не підтверджені документально, відповідно до п.п. 2, 3 ст. 58 митним органом застосовані другорядні методи, зазначені у п. 2 ч. 1 ст. 57 МК України, винесено рішення про коригування митної вартості № UA401000/2019/000083/1 від 09.10.2019.

До митного оформлення заявлено напівпричіп вантажний, що був у використанні, категорія транспортного засобу - О4; марка - MEGA; модель - MNL-B-NL3-9A13-MEGA LIGHT, тип - самоскид; ідентифікаційний номер ( VIN ): НОМЕР_27 ; календарний рік виготовлення: 2017; кількість вісей - 3; для використання на дорогах загального призначення; торговельна марка: MEGA; виробник MEGA; країна виробництва: PL.

У зв`язку із спрацюванням профілю ризику системи управління ризиками 105-2 та 106-2 з формулюванням «Наявні рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству», необхідністю рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству та посилення контролю правильності визначення митної вартості, проаналізувавши рішення на предмет можливості застосування при поточному оформленні зазначеного товару, а також можливе заниження митної вартості товару, декларанту було повідомлено про необхідність надати документи заявлені у графі 44 ЕМД, що підтверджують митну вартість товару.

До митного оформлення для підтвердження митної вартості товарів були подані наступні документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) від 04.10.2019 № 3218/10/2019, рахунок-фактура (інвойс) від 04.10.2019 № 3218/10/2019. Відповідно до поданих до митного оформлення документів, а саме в довідці про транспортні витрати від 401/1010-2 від 10.10.2019 зазначено витрати на транспортування та страхування - 8000 грн., однак не має документального підтверджених витрат на транспортування та страхування, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а також, в даній довідці про вартість перевезення вантажу відсутні відомості про транспортну накладну, інші товаросупровідні документи. Таким чином, неможливо однозначно встановити належність зазначеної довідки до заявленої зовнішньоекономічної операції. В рахунку-фактурі (інвойсі) від 04.10.2019 № 3218/10/2019 відсутні умови поставки та відсутнє посилання на контракт, відповідно до якого було здійснено купівлю даного напівпричепа. В наданому до митного оформлення інвойсі № 04.10.2019 № 3218/10/2019 в графі «термін оплати» вказана дата 11.10.2019, однак на момент винесення рішення в наданих документах відсутні відомості (банківські платіжні документи) про здійснення оплати. В зовнішньоекономічному договорі (контракті) від 04.10.2019 № 3218/10/2019 в розділі «4. Оплата» зазначено, що товар оплачується після продажу, але не вказані терміни, а в розділі «1. Предмет контракту», що предметом контракту являються утримані та нові транспортні засоби, однак загальна вартість контракту складає 25000PLN, що відповідає вартості одного напівпричепа MEGA відповідно до інвойсу від 04.10.2019 № 3218/10/2019. Також, в результаті опрацювання інформації про вже проведені митні оформлення вантажних напівпричепів марки MEGA, 2017 року виробництва, було встановлено, що задекларований рівень митної вартості (6673,33 USD/шт.) є мінімальним по системі та не відповідає інформації щодо продажу аналогічних вантажних напівпричепів 2017 року виробництва, яка наявна в мережі Internet.

Джерелом числового значення митної вартості є ЕМД від 10.09.2019 №UA204010/2019/232225, за якою випущений у вільний обіг ідентичний напівпричіп марки MEGA; тип - самоскид; календарний рік виготовлення: 2017, а саме 18289,7312 EUR (79258,5541PLN).

Оскільки використані декларантом відомості для цілей визначення митної вартості не підтверджені документально, відповідно до п.п. 2, 3 ст. 58 митним органом застосовані другорядні методи, зазначені у п. 2 ч. 1 ст. 57 МК України, винесено рішення про коригування митної вартості № UA401000/2019/000084/1 від 15.10.2019.

Отже, коригування митної вартості імпортованих позивачем транспортних засобів митним органом проведено у зв`язку з наявними сумнівами у правильності визначення митної вартості транспортних засобів, оскільки заявлені вартості товару не відповідають інформації щодо вартості цих транспортних засобів, які згенеровані АСАУР ДФС та які наявні в мережі Internet.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано належних доказів щодо застосування резервного методу для обрахування митної вартості задекларованих транспортних засобів, які переміщувались позивачем через митний кордон України. Відповідачем не було надано доказів, які б спростували зміст рахунків-фактур (інвойсів), у яких вказано вартість транспортних засобів, в тому числі будь-яких відомостей про отримання від компетентних органів країни експорту інформації щодо підтвердження чи не підтвердження обставин відчуження позивачу транспортних засобів та отримання або не отримання від позивача коштів, які визначені в інвойсах, та/або іншої суми за відчужені транспортні засоби.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 248 Митного кодексу України (тут і далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії (частина перша статті 257 Митного кодексу України).

Статтею 49 Митного кодексу України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина п`ята статті 58 Митного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Таким чином, методи визначення митної вартості товарів можуть бути підрозділені на: а) основний; б) другорядні. Крім того, митним законодавством передбачена система другорядних методів. Під час визначення митної вартості товарів учасник митних відносин може застосувати тільки один із різновидів методів - основний метод або ж конкретний другорядний метод. Застосування методу визначення вартості товарів повинно бути обґрунтованим.

Суд звертає увагу на те, що пріоритетним до застосування є саме основний метод. Це, відповідно, обумовлює необхідність, у випадку наявності достатніх підстав, застосовувати в першочерговому порядку основний метод визначення митної вартості товару. Тільки у випадку відсутності необхідних умов для застосування основного методу, повинні застосовуватися методи закріплені приписами пункту другого частини першої статті 57 Митного кодексу України, які застосовуються у субсидіарному порядку - учасник митних відносин обирає один із системи другорядних методів. Про субсидіарний характер застосування другорядних методів свідчить зміст положень частини третьої статті 58 Митного кодексу України.

Відповідно до положень частини першої статті 58 Митного кодексу України основний метод визначення митної вартості товарів застосовується у випадку дотримання наступних умов: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів. При цьому основний метод не застосовується у наступних випадках: а) якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні; б) відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (відповідно до частини другої статті 58 Митного кодексу України). Кожен із вище означених випадків може бути як самостійною підставою для незастосування основного методу, так й розглядатися в їх сукупності.

Згідно з частиною другою статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За правилами частини третьої статті 58 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Таким чином, документальне підтвердження в аспекті відповідних митних процедур має своїм завданням підтвердити: а) заявлену митну вартість товарів; б) обраний суб`єктом господарювання метод визначення такої вартості.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 Митного кодексу України).

За правилами частини п`ятої статті 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Зі змісту статті 53 Митного кодексу України слідує, що законом визначений вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондує й положенням частини третьої статті 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Водночас частиною третьою статті 53 Митного кодексу України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Зміст наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому витребовувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Позивач на підтвердження митної вартості і обраного ним методу її визначення згідно з ч.2 ст. 53 МК України надав: зовнішньоекономічні договори ( контракти), рахунки- фактури (інвойси), копії митних декларацій країни відправлення.

Тобто у даному випадку, декларант надав відповідачу всі необхідні документи, які давали можливість останньому встановити дійсну митну вартість товару за вказаною ціною.

Враховуючи той факт, що для митного оформлення товару позивач надав Митниці належні та допустимі докази на підтвердження ціни договору, а рішення про коригування митної вартості не містить конкретизованих висновків щодо наявності певних розбіжностей в документах для визначення числового значення митної вартості, колегія суддів вважає, що Митниця прийняла рішення та оформила картку відмови за відсутності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі без обґрунтування причин того, що позивач неправильно визначив митну вартість товарів.

Колегія суддів зауважує, що ненадання додаткових документів не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за першим методом, що підтверджується наданими до митного оформлення основними документами. Неподання декларантом зазначених документів під час митного оформлення, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Вказана правова позиція узгоджується з правовим висновком Касаційного адміністративного суду Верховного суду у постанові від 27 липня 2018 року № 809/1174/17.

Щодо доводів відповідача про те, що підставою для коригування митної вартості товару слугувало спрацювання системи управління ризиками колегія суддів зазначає, що спрацювання системи є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19 лютого 2019 року у справі № 805/2713/16-а.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що у межах даної справи митна вартість, визначена суб`єктом владних повноважень, не може бути визнана обґрунтованою та доведеною.

Слід вказати і про те, що органом доходів і зборів не наведено підстав щодо неможливості застосування попередніх методів визначення митної вартості товарів у їх послідовності.

Окрім того, у постанові від 25.02.2020 у справі №260/718/19 Верховний Суд виходив з того, що спрацювання системи управління ризиками АСАУР, є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками. Верховний Суд у цій справі зауважив, що рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності Митним кодексом України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню. Крім того, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митної декларації, яка взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Отже, відомості з інформаційних систем фіскальних органів не можуть слугувати беззаперечним джерелом інформації про митну вартість конкретного товару.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції про те, що відповідачем безпідставно визначено митну вартість імпортованого транспортного засобу не за ціною договору як основним методом, а із застосуванням резервного методу, який відповідачем застосовано без достатніх на те підстав.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Подільської митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06 лютого 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 19 травня 2020 року.

Головуючий Кузьменко Л.В.

Судді Совгира Д. І. Франовська К.С.