Справа № 398/419/20(2-а/398/34/20)
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2020-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 травня 2020 року м. Дніпросправа № 398/419/20(2-а/398/34/20)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції

на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 березня 2020 року (суддя суду першої інстанції Авраменко О.В.), прийняте у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в м. Олександрії, в адміністративній справі № 398/419/20 (2-а/398/34/20) за позовом ОСОБА_1 до Поліцейського роти №4 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Колісниченка Андрія Вікторовича та Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про визнання незаконними дій, визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

10.02.2020 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просив визнати незаконними дії поліцейського, визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАК №2042087 від 30 січня 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що позивача незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки ним не вчинялося правопорушення. Позивач стверджує, що він 30 січня 2020 року близько 00 год. 18 хв. керуючи автомобілем «SUBARU Forester», державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Дніпро, площа Успенська, 15 виїхав на перехрестя, де на світлофорі увімкнувся зелений миготливий сигнал, одночасно він продовжив рух через перехрестя, а жовтий сигнал світлофора ввімкнувся вже коли він виїхав з перехрестя. Заперечуючи проти порушення п. п. «е» п. 8.7.3 ПДР, позивач зазначає, що відповідачем до матеріалів справи не долучено жодного доказу адміністративного правопорушення.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17.03.2020 року адміністративний позов задоволено частково: скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК №2042087 від 30 січня 2020 року, винесену поліцейським роти №4 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Колісниченком Андрієм Вікторовичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Закрито справу про адміністративне правопорушення.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог Департамент патрульної поліції звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення суду в цій частині скасувати.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не проаналізував належним чином та не дослідив достеменно наявність скоєння позивачем правопорушення, яке мало місце, а всупереч цьому прийняв пояснення позивача як доказ, який має більш вагоме значення, що є неприпустимим в розумінні добросовісного та розсудливого розгляду справи. Позивачем не спростований факт вчинення адміністративного правопорушення, натомість відповідачем доведено правомірність притягнення до адміністративної відповідальності Так, заявник зазначає, що належним та достатнім доказом факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення є безпосередні спостереження поліцейського, який виніс постанову. На думку скаржника, під час розгляду справи суд першої інстанції не встановив в повній мірі обставини справи, що мають значення для правильного вирішення справи, не надав належної правової оцінки поясненням сторін та матеріалам справи, внаслідок чого прийняв незаконне та необґрунтоване рішення.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 30.01.2020 року відповідачем у відношенні позивача складено постанову ЕАК №2042087 по справі про адміністративне правопорушення, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн, за правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до зазначеної постанови ОСОБА_1 30.01.2020 року о 00 год. 18 хв. в м. Дніпро, площа Успенська, 15, керуючи автомобілем «SUBARU Forester», державний номерний знак НОМЕР_1 , проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п. п. «е» п. 8.7.3 ПДР України.

Не погодившись з вказаною постановою позивач звернувся до суду з адміністративним позовом у цій справі.

Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачами не доведено правомірність прийнятого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не надано належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів законності та обґрунтованості оскаржуваної постанови.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

П.п. «е» п. 8.7.3. ПДР передбачено, що червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Відповідальність за порушення п.п. «е» п. 8.7.3 передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Приписами ч. 2 ст. 122 КУпАП визначено, що проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В свою чергу, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, перелік яких визначений ст.251 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Зокрема, до матеріалів справи не долучено відеофіксації з місця події, що свідчила б про перетинання позивачем перехрестя при сигналі світлофора, який забороняє рух.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем не було надано до суду жодних доказів, в розумінні ст. ст. 73-76 КАС України, які б підтверджували факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме проїзд перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що працівники патрульної поліції наділені повноваженнями щодо фіксування події адміністративного правопорушення, мають відповідні технічні засоби та спеціальні знання, відтак, враховуючи те, що відповідач мав можливість для формування доказової бази щодо правопорушення, яке описане в оскаржуваній постанові, однак не надав ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції належних та допустимих доказів факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про достатність підстав для задоволення позовних вимог.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, таким, що прийняте у відповідності до норм матеріального права та згідно норм процесуального законодавства, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для зміни або скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. 243,ст. 286, ст. 308, ст. 311, ст. 316, ст. 321 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 березня 2020 року в адміністративній справі № 398/419/20 (2-а/398/34/20) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай