Справа № 140/3707/19
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2020-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2020 рокуЛьвівСправа № 140/3707/19 пров. № А/857/2998/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Бруновська Н.В.,

суддя Глушко І.В.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці Держмитслужби на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23 січня 2020 року (головуючий суддя Ксендзюк А.Я., м.Луцьк) у справі № 140/3707/19 за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «БЕТТА ГРАНТ» до Волинської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

16.12.2019 року позивач звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Волинської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень про визначення коду товару від 26 листопада 2019 року № КТ-UA-2019, № КТ-UA-2019, № КТ-UA-2019.

Позов обґрунтовує тим, що при ввезенні на митну територію України транспортних засоби марки VOLVO FM-13.400 з VIN -номерами НОМЕР_2 , НОМЕР_3 та НОМЕР_4 позивачем було подано митну декларацію №UA205090/2019/130623 від 13 листопада 2019 року для автомобіля VOLVO FM-13.400 з VIN -номером НОМЕР_4 , митну декларацію № UA205090/2019/130622 від 13 листопада 2019 року для автомобіля VOLVO FM-13.400 з VIN-номером НОМЕР_3 та митну декларацію № UA205090/2019/133068 від 19 листопада 2019 року для автомобіля VOLVO FM-13.400 з VIN-номером НОМЕР_2 з описами товару сідельний тягач код товару . Рішеннями Волинської митниці ДФС від 26 листопада 2019 року №КТ-UA-2019, №КТ-UA-2019, №КТ-UA-2019 код товару було змінено на з огляду на те, що вище вказані транспортні засоби є автомобілями вантажними для встановлення кузова або платформи, а не сідельними тягачами. Вважає вказані рішеннями протиправними.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 23 січня 2020 року позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано рішення Волинської митниці ДФС про визначення коду товару від 26 листопада 2019 року №КТ-UA-2019, №КТ-UA-2019, №КТ-UA-2019.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апелянт подав клопотання про заміну сторони на правонаступника.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2020 року проведено заміну учасника справи з Волинської митниці ДФС на Волинську митницю Держмистлужби

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились. Водночас, відсутність сторін у справі, належних чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України, не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до норми ст.313 цього Кодексу. Згідно ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

Для митного оформлення товарів: «Сідельний тягач -1 шт., марка - VOLVO, модель - FM 13.400, бувший у використані, тип двигуна дизельний, робочий об`єм двигуна - 12777 см.куб., потужність двигуна - 294 kw, номер двигуна не визначений, колісна формула 6х2, загальна кількість місць включаючи місце водія - 2, маса в разі максимального завантаження - 24000 кг, вантажопідйомність - 16220 кг, призначений для перевезення напівпричепів по дорогах загального користування», декларантом позивача ТОВ «МІ-7» на Волинську митницю ДФС було подано наступні МД та комплекти документів до них, а саме:

- МД № UA205090/2019/130622 від 13 листопада 2019 року для автомобіля VOLVO FM-13.400, рік випуску - 2007, VIN -номер - НОМЕР_3 . До МД додано наступні підтверджуючі документи: декларацію про походження товару; інвойс №1030 від 07 листопада 2019 року; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 від 08 жовтня 2019 року; свідоцтво від 13 серпня 2007 року НОМЕР_13; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією - звіт №8997 від 13 листопада 2019 року; договір про надання послуг митного брокера №16/19 від 16 вересня 2019 року; довідку від 12 листопада 2019 року; сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу №UA.009.168738-19 від 11 листопада 2019 року; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі продажу №2019/09/16 від 16 вересня 2019 року."

- МД № UA205090/2019/130623 від 13 листопада 2019 року для автомобіля VOLVO FM-13.40, рік випуску - 2006, VIN -номер - НОМЕР_4 . До МД подано наступні підтверджуючі документи: декларацію про походження товару; інвойс №1029 від 07 листопада 2019 року; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 від 24 червня 2019 року; свідоцтво від 27 березня 2007 року НОМЕР_14; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією - звіт №8993 від 13 листопада 2019 року; договір про надання послуг митного брокера №16/19 від 16 вересня 2019 року; довідку від 12 листопада 2019 року; сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу №UA.009.168737-19 від 13 листопада 2019 року; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі продажу №2019/09/16 від 16 вересня 2019 року.

- МД № UA205090/2019/133068 від 19 листопада 2019 року для автомобіля VOLVO FM-13.400, рік випуску - 2007, VIN -номер - НОМЕР_2 . До МД додано наступні підтверджуючі документи: декларацію про походження товару; інвойс №1092 від 13 листопада 2019 року; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 від 02 жовтня 2019 року; свідоцтво від 30 жовтня 2007 року НОМЕР_15; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією - звіт №9120 від 19 листопада 2019 року; договір про надання послуг митного брокера №16/19 від 16 вересня 2019 року; довідку від 19 листопада 2019 року №1366; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі продажу №2019/09/16 від 16 вересня 2019 року.

Вказані товари відповідно до графи 33 зазначених митних декларації заявлено за кодом УКТЕЗЕД.

14 листопада 2019 року та 19 листопада 2019 року посадовими особами митниці проведено огляд спірних товарів про що складено відповідні акти. Посадовими особами Волинської митниці ДФС направлено запити №11681 від 15 листопада 2019 року, №11663 від 15 листопада 2019 року, № 12086 від 20 листопада 2019 року до спеціалізованого підрозділу щодо перевірки правильності класифікації товару. Причиною запитів стало: спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

26 листопада 2019 року Волинська митниця ДФС прийняла рішення про визначення коду товару № KT-UA-2019, № KT-UA-2019, № KT-UA-2019, відповідно до яких транспортні засоби «Сідельний тягач, марка-VOLVO, модель-FM 13.400, бувший у використанні...», заявлені до митного оформлення за митними деклараціями від 13 листопада 2019 року №UA205090/2019/130622, від 13 листопада 2019 року №UA205090/2019/130623, від 19 листопада 2019 року №UA205090/2019/133068 відповідно за кодом згідно з УКТЗЕД, класифіковано за кодом згідно з УКТЗЕД як автомобілі вантажні для встановлення кузова або платформи, марка VOLVO, модель FM13 42 R , що використовувались понад 8 років, для встановлення кузова або платформ.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач не довів правомірності свого рішення, в той час як позивачем позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справляння митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України, Податкового кодексу України та інших законів України з питань оподаткування.

Відповідно до статті 67 Митного кодексу України Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів. Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду. Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

Згідно з частинами першою-третьою статті 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

Порядок роботи відділу митних платежів (ВМП), підрозділу митного оформлення (ПМО) та митного поста під час здійснення контролю правильності класифікації товарів, прийняття попередніх рішень про класифікацію товарів та рішень про визначення коду товару, здійснення митних процедур, пов`язаних з контролем правильності класифікації товарів при митному контролі та оформленні товарів, що переміщуються через митний кордон України, порядок взаємодії з іншими структурними підрозділами митного органу при вирішенні питань класифікації товарів, а також здійснення оформлення та реєстрації рішень, надання звітності та інші питання роботи ВМП, ПМО, митного поста у напрямі класифікації товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності визначає Порядок роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затверджений наказом Міністерства фінансів України 30 травня 2012 року № 650 (Порядок № 650).

Відповідно до пунктів 2, 3 розділу ІІІ Порядку № 650 посадові особи ПМО чи митного поста, ВМП здійснюють контроль правильності класифікації товарів під час проведення митних формальностей при митному оформленні товарів. Обсяг контролю, достатнього для забезпечення додержання правил класифікації товарів при митному оформленні, визначається на основі результатів застосування системи управління ризиками. Рішення приймається за результатами класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД у разі необхідності зміни задекларованого коду товару згідно з УКТ ЗЕД, у тому числі за результатами спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками у складних випадках митних формальностей. Як передбачено пунктом 4 розділу ІІІ Порядку № 650, контроль правильності класифікації товарів здійснюється шляхом перевірки відповідності: опису товару в митній декларації процедурі декларування згідно з вимогами статті 257 Кодексу; відомостей про товар та коду товару згідно з УКТЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо), зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, з врахуванням Пояснень до УКТЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи відповідно до вимог статті 68 Кодексу; заявленого коду товару відомостям, наведеним у базі даних «Класифікаційні рішення» програми «Інспектор 2006» ЄАІС.

Згідно з пунктом 5 розділу ІІІ Порядку № 650 у разі неможливості однозначно перевірити правильність класифікації товару на підставі задекларованих відомостей відповідно до вимог статті 69 Кодексу декларант або уповноважена ним особа письмово повідомляється про необхідність надання додаткових документів чи відомостей, необхідних для підтвердження задекларованого ним коду товару згідно з УКТЗЕД. При електронному декларуванні посадова особа ВМП або ПМО чи митного поста за допомогою АСМО створює та передає декларанту або уповноваженій ним особі засвідчене електронним цифровим підписом електронне повідомлення про необхідність подання документів, які підтверджують класифікацію товару.

Колегія суддів, оглядаючи матеріали справи, зазначає, що у графі 33 МД від 13 листопада 2019 року №UA205090/2019/130622, від 13 листопада 2019 року №UA205090/2019/130623, від 19 листопада 2019 року №UA205090/2019/133068 спірний товар «Сідельний тягач, марка-VOLVO, модель- FM 13.400 , бувший у використанні...» був задекларований за кодом згідно з УКТЗЕД. Разом з тим, Волинська митниця ДФС оскаржуваними рішеннями про визначення коду товару від 26 листопада 2019 року Волинська митниця ДФС прийняла рішення про визначення коду товару № KT-UA-2019, № KT-UA-2019, № KT-UA-2019 класифікувала вказаний товар за кодом , змінивши також опис товару на «автомобілі вантажні для встановлення кузова або платформи, марка VOLVO, модель FM13 42 R , що використовувались понад 8 років, для встановлення кузова або платформ….».Суд апеляційної інстанції не погоджується із класифікацією спірного товару митним органом, виходячи з наступного.

Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05 квітня 2001 року № 2344-ІІІ, визначає засади організації та діяльності автомобільного транспорту.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобіль - колісний транспортний засіб, який приводиться в рух джерелом енергії, має не менше чотирьох коліс, призначений для руху безрейковими дорогами і використовується для перевезення людей та (чи) вантажів, буксирування транспортних засобів, виконання спеціальних робіт.

Автомобільний транспортний засіб - колісний транспортний засіб (автобус, вантажний та легковий автомобіль, причіп, напівпричіп), який використовується для перевезення пасажирів, вантажів або виконання спеціальних робочих функцій. Автомобіль вантажний - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів. Напівпричіп - причіп, вісь (осі) якого розміщено позаду центра мас транспортного засобу (за умови рівномірного завантаження) і який обладнано зчіпним пристроєм, що забезпечує передачу горизонтальних і вертикальних зусиль на інший транспортний засіб, що виконує функції тягача.

Аналіз положень наведених норм дає підстави для висновку, що напівпричіп за своєю конструкцією призначений для використання з сідловим тягачем і частина повної маси якого передається на цей тягач через сідлово-зчіпний пристрій. Напівпричіп призначений для з`єднання з автомобілем таким чином, щоб його частина обпиралась на автомобіль і останній ніс на собі значну частину ваги напівпричепа та ваги його вантажу. Однак, у статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» відсутнє визначення «сідловий тягач».

Згідно з Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), сідловий тягач належить до товарної позиції трактори колісні для напівпричепів (код 8701 20). При цьому трактор не відноситься ні до вантажних, ні до легкових автомобілів. Крім цього, згідно з визначенням поняття «сідловий тягач», наведених у Правилах перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 р. № 363, таким є автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для буксирування напівпричепа. З огляду на зазначене вище, напівпричепи та сідлові тягачі, згідно чинного законодавства є транспортними засобами спеціального призначення.

У відповідності до Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, наведених в Додатку до Закону України «Про Митний тариф України», класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється за такими правилами:

1. Назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТ ЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил;

2. (a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного;

(b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

3. У разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (ргіmа fасіе) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:

(а) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;

(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (а), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;

(с) товар, класифікацію, якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (а) або З (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

Таким чином, зазначеними правилами передбачено, що при віднесенні товару до тієї чи іншої товарної підкатегорії необхідно виходити з більш конкретного опису товару, тобто саме характеристики товару є визначальними для класифікації товару відповідно до УКТЗЕД.

Наказом Міністерства фінансів України від 02 грудня 2016 року № 1058 затверджено Порядок взаємодії структурних підрозділів та територіальних органів Державної фіскальної служби України із Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень ДФС під час проведення досліджень (аналізів, експертиз) (Порядок №1058), який розроблено відповідно до вимог статей 347, 356, 357, 502, 515-517 Митного кодексу України, статті 84 Податкового кодексу України, з метою організації взаємодії структурних підрозділів та територіальних органів Державної фіскальної служби України під час проведення досліджень (аналізів, експертиз). Цей Порядок визначає послідовність та порядок виконання дій посадовими особами структурних підрозділів та територіальних органів Державної фіскальної служби України (органи ДФС) при направленні запитів про проведення досліджень (аналізів, експертиз), постанов про призначення експертиз у справах про порушення митних правил до Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС (СЛЕД ДФС), а також проведення досліджень (аналізів, експертиз) експертами СЛЕД ДФС (пункт 1 розділу І Порядку №1058).

Відповідно до пункту 2 розділу І Порядку №1058 дослідження (аналізи, експертизи) проводяться експертами СЛЕД ДФС за територіальним розподілом, установленим ДФС.

Згідно розділу II Порядку №1058 дослідження (аналізи, експертизи) під час здійснення податкового контролю, митного контролю та митного оформлення, у справах про порушення митних правил призначаються, якщо виникла потреба у послугах фахівців, які володіють спеціальними знаннями у галузях науки, мистецтва, техніки, економіки тощо.

Експертиза призначається у випадках, передбачених Податковим та Митним кодексами України. Рішення про призначення експертизи у межах податкового контролю, проведення дослідження (аналізу, експертизи) під час здійснення митного контролю та митного оформлення оформлюється уповноваженою посадовою особою органу ДФС у вигляді запиту. Рішення про призначення експертизи у справі про порушення митних правил оформлюється посадовою особою органу ДФС, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил, у вигляді постанови. Проведення експертизи із визначення вартості товарів здійснюється на підставі постанови про призначення експертизи у справі про порушення митних правил або запиту у межах здійснення податкового контролю.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що якщо у разі виникнення у митного органу сумнівів щодо характеристик імпортованого позивачем товару, апелянт мав право у встановленому законодавством порядку направити запит до СЛЕД ДФС. Під час розгляду апеляційної скарги, митним органом не доведено, що при митному оформленні товару заявленого у МД від 13 листопада 2019 року №UA205090/2019/130622, від 13 листопада 2019 року №UA205090/2019/130623, від 19 листопада 2019 року №UA205090/2019/133068 декларант або уповноважена ним особа письмово повідомлялася про необхідність надання додаткових документів чи відомостей, необхідних для підтвердження задекларованого ним коду товару згідно з УКТЗЕД. Крім того, Волинською митницею ДФС запит про проведення досліджень до Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС не направлявся.

Отже, на думу суду апеляційної інстанції, всупереч наведеним нормам чинного законодавства апелянтом не повно з`ясовано відомості про товар (визначальні характеристики), зазначені у наданих для митного контролю документах, а тому суд першої інстанції прийшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст.242, 243, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Волинської митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23 січня 2020 року у справі № 140/3707/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді Н. В. Бруновська
І. В. Глушко