Справа № 580/1278/20
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2020-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2020 року справа № 580/1278/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тимошенко В.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Черкаській області про визнання листа протиправним та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

15 квітня 2020 року до суду з позовною заявою звернувся ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Черкаській області, в якій просить:

1) прийняти цей позов до провадження та визнати так звану відповідь від 25.03.2020 протиправною, для чого витребувати його заяви від 12.02.2020, 28.02.2020 та матеріали їх перевірки;

2) визнати протиправними, що ущемляють права інваліда ІІ групи від трудового каліцтва дії відповідача та зобов`язати його надати йому законну відповідь.

Позовні вимоги мотивує тим, що в отриманій відписці від 25.03.2020 №01-08/Г-19з-21 не має відповіді на жодне з питань викладених в заяві від 28.02.2020, що засвідчує чергову безграмотність, неадекватність та хамство посадових осіб відповідача, які її виготовили та підписали. Крім того, в даній відписці не роз`яснений порядок оскарження.

Ухвалою суду від 21.04.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження та постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Відповідач позов не визнав, надіслав у встановлений судом строк відзив на позов, в якому зазначив, що Управлінням своєчасно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 12.02.2020 та задоволено вимоги, викладені в ній, шляхом направлення йому належним чином завірених копій документів. Те ж стосується і повторного звернення позивача від 28.02.2020, яким він повернув відповідь від 26.02.2020 з доданими документами та вимагав вислати йому законну (на його думку) відповідь. В межах своїх повноважень Управлінням було розглянуто повторне звернення ОСОБА_1 та надана обгрунтована відповідь і повторно надісланні копії витребовуваних документів.

14.05.2020 ОСОБА_1 подав до суду пояснення по відзиву, в яких зазначив, що Леонов О.П. у відзиві перевернув все з ніг на голову. Приєднанні до відзиву додатки сфальсифіковані, як докази, щоб ввести суд в оману.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

12.02.2020 позивач звернувся до Начальника Управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Черкаській області із заявою (вх. Г-13 від 12.02.2020), в якій просив «Выдать мне сегодня и сейчас надлежаще заверенные именно Вами лично копии в 10 (десяти) экземплярах этого постановления и сопроводительного листа».

26.02.2020 Управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Черкаській області на заяву позивача від 12.02.2020 №Г-13 листом №01-08/Г-13з-17 за підписом в. о. начальника управління О.П. Леонова надало відповідь та направило заявнику належним чином завірені копії постанови від 05.09.2019 №2301/25/1752.

28.02.2020 позивач звернувся до Начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Черкаській області із заявою (вх. Г-19 від 28.02.2020), в якій просив:

« 1. Принять назад дурню от 26.02.2020 за №01-08/г-13з-17.

2. Выучите правовые нормы ст. 58 Конституции Украины и только после этого вышлите законный ответ».

25.03.2020 Управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Черкаській області на заяву позивача від 28.02.2020 №Г-19 листом №01-08/Г-19з21 за підписом в. о. начальника управління О.П. Леонова надало відповідь, в якій зазначено, що 26.02.2020 управлінням розглянуто його звернення від 12.02.2020 №Г-13 та надано законну та обгрунтовану відповідь від 26.02.2020 №01-08/Г-13з-17, одночасно було направлено 10 примірників копій постанов від 05.09.2019 №2301/25/1752. Крім того, даним листом повторно направлено належним чином завірені десять примірників копії постанови від 05.09.2019 №2301/25/1752.

Не погоджуючись з відповіддю відповідача від 25.03.2020 позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Закон України "Про звернення громадян", регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. (ч. 1 ст. 1 Закону України "Про звернення громадян")

Під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб. (ст. 3 Закону України "Про звернення громадян")

Згідно з нормами ст. 15 Закону України "Про звернення громадян", органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Приписами ст. 18 Закону України "Про звернення громадян", встановлено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, серед іншого, одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

Відповідно до положень ст. 19 Закону України "Про звернення громадян", органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги.

Так, згідно ст. 20 Закону України "Про звернення громадян", звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Слід зазначити, що звернення громадян до відповідного органу мають бути викладені максимально чітко та зрозуміло з метою їх належного та всебічного розгляду. Зрозуміле та чітке викладення вимог сприяє всебічній оцінці, викладених у зверненні фактів, та наданні максимально чіткої відповіді на поставлені питання.

Зі змісту заяви позивача від 28.02.2020 вбачається, що позивач звернувся до Начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Черкаській області із заявою (вх. Г-19 від 28.02.2020), в якій просив:

« 1. Принять назад дурню от 26.02.2020 за №01-08/г-13з-17.

2. Выучите правовые нормы ст. 58 Конституции Украины и только после этого вышлите законный ответ».

Звернення позивача від 28.02.2020 було візоване в день надходження, було зареєстровано та передано на розгляд за відповідною резолюцією.

За наслідком розгляду звернення позивача від 28.02.2020 №Г-19 відповідач листом від 25.03.2020 №01-08/Г-19з21 вказав на те, що управлінням розглянуто звернення та надано законну та обгрунтовану відповідь. Зокрема зазначено, що 26.02.2020 управлінням розглянуто його звернення від 12.02.2020 №Г-13 та надано законну та обгрунтовану відповідь від 26.02.2020 №01-08/Г-13з-17, одночасно було направлено 10 примірників копій постанов від 05.09.2019 №2301/25/1752. Крім того, повторно направлено належним чином завірені десять примірників копії постанови від 05.09.2019 №2301/25/1752.

Отже, відповідач, за наслідками розгляду заяви позивача від 28.02.2020 вх. Г-19, з дотриманням приписів Закону України "Про звернення громадян", надав йому повну, всебічну та обґрунтовану відповідь листом від 25.03.2020 №01-08/Г-19з21, при цьому, звернення розглянуто в термін, встановлений ст. 20 Закону та було вчасно направлено позивачу, з огляду на що, суд дійшов до висновку про відсутність порушень з боку відповідача при наданні відповіді на звернення позивача, що вказує на відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Щодо посилань позивача на те, що у «відписці» не роз`яснений порядок оскарження, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Суд звертає, увагу, що оскаржувана відповідь від 25.03.2020 №01-08/Г-19з21 не є рішенням про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві від 28.02.2020 вх. 19-Г.

Крім того, варто врахувати, що під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло, а тому, особа, звертаючись до суду із позовною заявою, повинна чітко зазначити дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень (його рішення), що порушили її право, та повинна вказати спосіб захисту свого порушеного права.

У частині 2 статті 55 Конституції України, визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

З наведеного офіційного тлумачення частини 2 ст. 55 Конституції України, слідує, що право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб не є абсолютним. Людина має таке право за умови, що якщо вважає, що рішення, дія чи бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб порушують або ущемляють її права і свободи чи перешкоджають їх здійсненню, а тому, потребують правового захисту в суді.

Таким чином, право на оскарження до суду рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, про яке йдеться у частині 2 ст. 55 Конституції України, має спеціальну мету і призначення - правовий захист порушених прав та свобод людини, усунення перешкод у їх реалізації.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ст. 2 КАС України).

У статті 5 КАС України, взаємозв`язок між правом особи на звернення до суду і порушенням їх суб`єктивних прав знайшов остаточне закріплення. Зазначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Отже, завдання адміністративного судочинства не може бути реалізоване у разі звернення особи до суду за захистом прав та свобод, які вона не обґрунтовує.

Зі змісту адміністративного позову в іншій частині позовних вимог не вбачається, якими самими діями чи бездіяльністю було порушено права позивача, які на його думку питання були розглянуті неналежним чином та, які рішення прийнято з порушенням норм закону. Частина прохальної частини позовної заяви не узгоджується з приписами ст. 5 КАС України, та за своєю формою не є позовними вимогами.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем не було допущено порушень прав позивача при розгляді його заяви/звернення від 28.02.2020 вх. Г-19.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

вирішив:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення у повному обсязі складене 20.05.2020.

Суддя В.П. Тимошенко