Справа № 460/2033/19
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2020 рокуЛьвівСправа № 460/2033/19 пров. № 857/12895/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н. М.,

суддів Гуляка В. В., Коваля Р. Й.,

з участю секретаря судового засідання Хітрень О.Ю.,

позивач: не з`явився

відповідач: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року у справі № 460/2033/19 за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Дубенський завод гумово-технічних виробів» до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

суддя в 1-й інстанції Борискін С. А.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення - м. Рівне,

дата складання повного тексту рішення 22.10.2019 р., -

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Дубенський завод гумово-технічних виробів» звернувся в суд з позовною заявою до Головного управління ДФС у Рівненській області, в якій просив: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 07.09.2018 р. № , № .

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач є добросовісним платником податків, з боку якого не було жодних порушень законодавства України. Оскаржені податкові повідомлення-рішення винесені відповідачем, оскільки податковий орган зробив висновок, що країну походження імпортованих позивачем товарів не визначено, а отже неправомірно встановлено преференційний митний режим і безпідставно звільнено від оподаткування. Однак, в подальшому ДФС України листом № 25935/6/99-99-19-04-02-15 від 05.06.2019 р. повідомила позивача, що преференційне походження товарів, імпортованих позивачем, підтверджено, а отже оскаржені податкові повідомлення-рішення винесено безпідставно.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року, яке ухвалене в порядку письмового провадження, позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 07.09.2018 р. № , № . Стягнуто на користь ПрАТ «Дубенський завод гумово-технічних виробів» за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДФС у Рівненській області судові витрати на загальну суму 11030,60 грн., з яких суму судового збору у розмірі 3030,60 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн..

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, зазначає, що правомірно виніс оскаржені податкові повідомлення-рішення, тому, що експортер товарів не зміг надати належні документи, які б підтверджували походження імпортованого позивачем товару. Оскільки на момент прийняття оскаржених податкових повідомлень-рішень в податкового органу не було доказів походження імпортованого позивачем товару саме з країн ЄС, вказані товари не можуть вважатись товарами які підпадають під дію Протоколу 1 Угоди про асоціацію між ЄС та Європейським співтовариством з атомної енергії та державами членами з однієї сторони та Україною з іншої. Оскільки країна походження імпортованого позивачем товару не була визначена на момент прийняття спірних податкові повідомлення-рішення, то позивач був безпідставно звільнений від оподаткування при імпорті товару, а отже оскаржені податкові повідомлення-рішення винесено правомірно. Крім того, апелянт заперечує проти стягнення з нього витрат позивача на правову допомогу в розмірі 8000 грн.. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначає, що акт перевірки позивача, складений податковим органом, ґрунтується виключно на листі ДФС України. Податковий орган, яким складено акт перевірки, не вчинив жодних дій спрямованих на перевірку обставин справи, не збирав доказів, не скеровував жодних запитів, тощо. ДФС України листом № 25935/6/99-99-19-04-02-15 від 05.06.2019 р. повідомила позивача, що преференційне походження товарів, імпортованих позивачем, підтверджено, а отже оскаржені податкові повідомлення-рішення винесено безпідставно. Щодо вартості наданої правничої допомоги, позивач зазначає, що вона складає менше 5% від ціни позову, а отже така сума є адекватної та відповідає встановленому законом критерію розумності. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржене судове рішення без змін.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України, вважає за можливе провести розгляд справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України відповідає.

Матеріалами справи підтверджується, що згідно зовнішньоекономічних контрактів, укладених між ПрАТ «Дубенський завод гумово-технічних виробів» та Фірмою Verde Trade s.r.o. (Ul.Ibranyiho 1255/28 07701 Kralovsky-Chlmec, SK) за митними деклараціями типу ІМ40ДЕ від 08.02.2016 р. № 20403000/2016/000971, від 24.03.2016 р. № 20403000/2016/002943, від 27.04.2016 р. № 20403000/2016/004341, від 29.04.2016 р. № 20403000/2016/004428, від 23.06.2016 р. № 20403000/2016/006225, від 03.08.2016 р. № 20403000/2016/007492, від 15.08.2016 р. № 20403000/2016/007835, від 28.09.2016 р. № 20403000/2016/009602, від 05.10.2016 р. № 20403000/2016/009925, від 21.11.2016 р. № 0403000/2016/011794, від 14.12.2016 р. № 20403000/2016/012810, ПрАТ «Дубенський завод гумово-технічних виробів» було імпортовано невулканізовану гумову суміш типу MIX за кодом УКТ ЗЕД загальною фактурною вартістю 1 843 905,59 грн., загальною митною вартістю 1 970 405,58 грн. (а.с. 70-112).

Згідно з даними контрактами продавець - Фірма Verde Trade s.r.o., продав, а покупець - ПрАТ «Дубенський завод гумово-технічних виробів» купив на умовах поставки FCA-Pribenik невулканізовані гумові суміші в листах, пластинах, смужках, третього сорту. Найменування товару, його вага та вартість уточнені в специфікаціях на кожну поставку окремо. Специфікація є невід`ємною частиною договору. Продавець являється виробником товару. Товар вироблений в країнах Європейського Союзу (далі - ЄС).

До митного оформлення позивачем надавались інвойси (декларації-інвойси), складені експортером, згідно яких експортер заявляв, що ці товари є товарами преференційного походження з ЄС.

На підставі даних декларацій-інвойсів, мито нараховувалось за преференційною ставкою - 5% (код пільги - 410 - Товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС (Абзац 1 частини 1 статті 29 додатка А-1 «Тарифний графік України» до глави 1 розділу IV Торгівля та питання, пов`язані з торгівлею (скасування мит) Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами з іншої сторони).

Відповідно до наказу ГУ ДФС у Рівненській області від 07.08.2018 р. № 2118 «Про проведення документальної невиїзної перевірки ПрАТ «Дубенський завод гумово-технічних виробів ()», була проведена документальна невиїзна перевірка дотримання позивачем вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при митному оформленні товарів за митними деклараціями: від 08.02.2016 р. № 20403000/2016/000971, від 24.03.2016 р. № 20403000/2016/002943, від 27.04.2016 р. № 20403000/2016/004341, від 29.04.2016 р. № 20403000/2016/004428, від 23.06.2016 р. № 20403000/2016/006225, від 03.08.2016 р. № 20403000/2016/007492, від 15.08.2016 р. № 20403000/2016/007835, від 28.09.2016 р. № 20403000/2016/009602, від 05.10.2016 р. № 20403000/2016/009925, від 21.11.2016 р. № 0403000/2016/011794, від 14.12.2016 р. № 20403000/2016/012810, про що 22.08.2018 р. складено акт № 1922/8/17-00-14-06-06/ НОМЕР_1 (а.с. 16-26, далі - Акт перевірки).

Підставою для проведення даної перевірки стало отримання ГУ ДФС у Рівненській області листа від Департаменту адміністрування митних платежів ДФС України від 01.08.2018 р. № 23642/7/99-99-19-04-02-17, яким був направлений лист Митного управління Директорату з фінансових питань Словацької Республіки від 11.07.2018 р. № 395656/208-2000102/35Не та лист Рівненської митниці ДФС щодо направлення листа Департаменту адміністрування митних платежів ДФС України від 01.08.2018 р. № 23646/7/99-99-19-04-02-17 з матеріалами та копіями документів, отриманих від уповноважених органів Словацької Республіки щодо перевірки декларацій інвойс, складених на інвойси № zOF160001, № zOF160005, № zOF160006, № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 (а.с. 61-69).

Головним управлінням ДФС у Рівненській області, за результатами проведеної перевірки, виходячи з інформації, наданої уповноваженим органом іноземної держави (відповідь Митного управління Директорату з фінансових питань Словацької Республіки від 11.07.2018 р. № 395656/208-2000102/35Не), зроблено висновок, що країну походження імпортованих позивачем товарів не визначено, відповідно встановлено неправомірність підстав для надання преференційного митного режиму і звільнення від оподаткування товарів, оскільки дані товари не можуть бути визнані такими, що походять з Європейського Союзу.

Відповідачем зазначено в Акті перевірки, що «заявлення недостовірних відомостей про характеристики товару (країна походження), які відрізняються від даних, отриманих від уповноважених органів іноземних держав, призвело до застосування преференційних ставок мита на товари, походженням з Європейського Союзу (спосіб сплати 06 - умовне нарахування), що ввезені на територію України ПрАТ «Дубенський завод ГТВ», замість застосування повної ставки мита (спосіб сплати 01) згідно розділу VII Митного тарифу України, та, як наслідок, до несвоєчасного та неповного нарахування та сплати митних платежів.

На підставі вищевикладеного, за результатами перевірки встановлено факт декларування недостовірних відомостей стосовно країни походження товарів за МД типу ІМ40ДЕ від 08.02.2016 р. № 20403000/2016/000971, від 24.03.2016 р. № 20403000/2016/002943, від 27.04.2016 р. № 20403000/2016/004341, від 29.04.2016 р. № 20403000/2016/004428, від 23.06.2016 р. № 20403000/2016/006225, від 03.08.2016 р. № 20403000/2016/007492, від 15.08.2016 р. № 20403000/2016/007835, від 28.09.2016 р. № 20403000/2016/009602, від 05.10.2016 р. № 20403000/2016/009925, від 21.11.2016 р. № 0403000/2016/011794, від 14.12.2016 р. № 20403000/2016/012810, що призвело до заниження розміру митних платежів, чим порушено вимоги частини 4 та частини 5 статті 280, частини 1 статті 281».

Листами від 07.09.2018 р. № 7110/10/17-00-14-06-12 та від 24.09.2018 р. № 7500/10/17-00-14-06-12 Головним управлінням ДФС у Рівненській області направлено на адресу позивача податкові повідомлення-рішення від 07.09.2018 р. № , № , прийняті за результатом Акту перевірки, на загальну суму 147 780,43 грн. та пеню в сумі 5 4258,95 грн. (а.с. 32-37).

ПрАТ «Дубенський завод гумово-технічних виробів» не погодився з висновками перевірки, фактами та даними, викладеними в Акті про результати перевірки та направив заперечення на акт перевірки від 03.09.2018 р. № 01/438, які були визнані Головним управлінням ДФС у Рівненській області необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення (а.с. 27-31).

З метою уникнення штрафних санкцій, зазначені податкові зобов`язання оплачені позивачем згідно платіжних доручень № 1805 від 19.09.2018 р., № 1806 від 19.09.2018 р. та № 8510 від 30.10.2018 р. (а.с. 38-40).

Не погоджуючись з такими рішеннями суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що висновки документальної невиїзної перевірки ГУ ДФС у Рівненській області щодо того, що імпортовані позивачем товари не підпадають під категорію товарів преференційного походження з ЄС, не відповідають дійсності. Впродовж 2016 року ПрАТ «Дубенський завод гумово-технічних виробів» придбавав у Verde Trade s.r.o, Словаччина товар «невулканізована гумова суміш типу МІХ», при цьому ввозив вказаний товар на митну територію України та сплачував всі необхідні митні платежі. 26.02.2019 р. фірма Verde Trade s.r.o. (продавець) повідомила позивача про те, що згідно наявної у фірми інформації, факт про те, що товар «невулканізована гумова суміш типу MIX» ввезений в Україну згідно інвойсів № zOF160001, № zOF160005, № НОМЕР_10 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 має походження з країн ЄС, був підтверджений.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

В абзаці 14 статті 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» надане визначення поняттю імпорт (імпорт товарів) - це купівля (у тому числі з оплатою в не грошовій формі) українськими суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності в іноземних суб`єктів господарської діяльності товарів з ввезенням або без ввезення цих товарів на територію України, включаючи купівлю товарів, призначених для власного споживання установами та організаціями України, розташованими за її межами.

Згідно ст. 74 Митного кодексу України (далі МК України) імпорт (випуск для вільного обігу) - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари після сплати всіх митних платежів, встановлених законами України на імпорт цих товарів, та виконання усіх необхідних митних формальностей випускаються для вільного обігу на митній території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 МК України, країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 36 МК України передбачено, що країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі.

Частиною 6 ст. 36 МК України передбачено, що положення цього Кодексу застосовуються для визначення походження товарів, на які при ввезенні їх на митну територію України поширюється режим найбільшого сприяння (не преференційне походження), з метою застосування до таких товарів передбачених законом заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно ч. 7 ст. 36 МК України, повністю вироблені або піддані достатній переробці товари преференційного походження визначаються на основі законів України, а також міжнародних договорів України, згоду на обов`язковість яких надано Верховною радою України.

Пунктом 1.3. контракту № 19/09-2016 від 19.09.2016 р. встановлено, що товар вироблений в країнах Європейського Союзу (а.с. 70).

Як правильно зазначено судом першої інстанції, висновки документальної невиїзної перевірки ГУ ДФС у Рівненській області щодо того, що імпортовані позивачем товари не підпадають під категорію товарів преференційного походження з ЄС, не відповідають дійсності.

Протягом 2016 року ПрАТ «Дубенський завод гумово-технічних виробів» придбавав у Verde Trade s.r.o, Словаччина товар «невулканізована гумова суміш типу МІХ», при цьому ввозив вказаний товар на митну територію України та сплачував всі необхідні митні платежі.

Під час документальної невиїзної перевірки Головним управлінням ДФС у Рівненській області були перевірені зовнішньоекономічні контракти укладені між ПрАТ «Дубенський завод гумово-технічних виробів» та Verde Trade s.r.o, Словаччина та інвойси, які були додані до митного оформлення декларантом.

В перевірених відповідачем деклараціях-інвойсах № zOF160001, № zOF160005, № zOF160006, № zOF160007, № zOF160011, № zOF160014, № zOF160015, № zOF160016, № zOF160017, № zOF160018, № zOF160020 чітко зазначено, що експортер продукції заявляє, що ці товари є товарами преференційного походження з ЄС (а.с. 64-69).

Статтею 22 Протоколу І до Угоди про асоціацію між Україною та Європейським союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами «Умови складання декларації інвойс» встановлено, що декларація інвойс, зазначена в статті 16(1)(b) цього Протоколу, може бути складена: (a) затвердженим експортером у розумінні статті 23 цього Протоколу, або (b) експортером будь-якої партії товару, що складається з одного чи декількох місць товарів, що походять з певної країни, сукупна вартість яких не перевищує 6000 Євро.

Декларація інвойс може бути складена, якщо розглядувані товари можуть бути визнані такими, що походять з Європейського Союзу або України і відповідають іншим вимогам цього Протоколу.

Експортер, який складає декларацію інвойс, повинен бути готовим у будь-який час на вимогу митних органів країни експорту надати всі належні документи на підтвердження статусу походження розглядуваних товарів, а також виконання інших умов цього Протоколу.

Складання декларації інвойс здійснюється експортером шляхом штампування, машинописного чи поліграфічного друкування на інвойсі, повідомленні про доставку чи іншому комерційному документі декларації, текст якої наведено у Додатку IV до цього Протоколу, з використанням однієї з мовних версій, викладених у цьому Додатку, і згідно з чинним законодавством країни експорту. Якщо декларація складена від руки, це має бути зроблено чорнилом і друкованими літерами.

Декларації інвойс мають бути власноручно підписані експортером, що їх склав. Проте затверджений експортер у розумінні статті 23 цього Протоколу не повинен підписувати такі декларації, якщо він надав митним органам країни експорту письмове зобов`язання нести повну відповідальність за всі декларації інвойс, у яких він зазначений, так, ніби вони підписані ним власноручно.

Декларація інвойс може бути складена експортером тоді, коли товари, яких вона стосується, експортуються, або після експортування за умови подання цієї декларації в країні імпорту не пізніше ніж протягом двох років після імпортування товарів, яких вона стосується.

Оскільки сукупна вартість поставки товару ПрАТ «Дубенський завод гумово-технічних виробів» становила до 6000 Євро, складалися декларації інвойс, що повністю відповідає вимогам ст. 22 Протоколу І до Угоди про асоціацію між Україною та Європейським союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами.

Крім того, у статті 22 Протоколу І до Угоди про асоціацію між Україною та Європейським союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами також вказано, що експортер, який складає декларацію інвойс, повинен бути готовим у будь-який час на вимогу митних органів країни експорту надати всі належні документи на підтвердження статусу походження розглядуваних товарів, а також виконання інших умов цього Протоколу.

ПрАТ «Дубенський завод гумово-технічних виробів» звернулося до Verde Trade s.r.o, Словаччина з проханням надати митному органу Словаччини документи, які підтверджують факт походження товару «невулканізована гумова суміш типу МІХ», який був ввезений на територію України по відповідних інвойсах.

10.08.2018 р. Verde Trade s.r.o, Словаччина, направили лист до ПрАТ «Дубенський завод гумово-технічних виробів» в якому зазначили, що Verde Trade s.r.o передала наявні в неї документи митному органу Словацької Республіки з проханням розглянути та підтвердити факт походження товару «невулканізована гумова суміш типу МІХ», який був ввезений в Україну протягом 2016 року по відповідних інвойсах у відповідності з Угодою про асоціацію між Україною, з однієї сторони і Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони.

Цим же листом повідомлялося, що уповноважений митний орган Словацької Республіки прийняв документи на розгляд для встановлення факту та підтвердження преференційного статусу товару, який походить з Європейського Союзу (а.с. 41).

Судом першої інстанції вірно зазначено, що до 10.08.2018 р. жоден митний орган не вимагав надання підтверджуючих документів від Verde Trade s.r.o, Словаччина, які були надані останнім до митних органів Словацької Республіки самостійно лише в серпні 2018 року. Тому до цієї дати не вбачалося можливим дослідити документи експортера - Verde Trade s.r.o, Словаччина, з метою підтвердження преференційного статусу походження товару з ЄС.

13.08.2018 р., з метою підтвердження преференційного статусу походження імпортованих товарів, ПрАТ «Дубенський завод гумово-технічних виробів» направив до Рівненської митниці ДФС лист за вих. № 03/789, з проханням направити повторний запит в уповноважені органи Словацької Республіки для надання підтвердження преференційного статусу походження товару з ЄС від фірми Verde Trade s.r.o, Словаччина.

Листом від 17.08.2018 р. № 6320/19/17-70-19 Рівненська митниця ДФС, за результатами розгляду вказаного звернення позивача, повідомила про направлення на перевірку до компетентного органу Словацької Республіки відповідних декларацій інвойсів. Департаментом адміністрування митних платежів ДФС листом від 01.08.2018 р. № 23646/7/99-99-19-04-02-17 проінформовано митницю щодо результатів верифікації декларацій інвойс. Вказану інформацію Рівненською митницею ДФС разом з комплектом документів надіслано відповідачу для вирішення питання щодо проведення контрольно-перевірочних заходів. Також зазначено, що звернення позивача разом з листом експортера буде направлено до Головного управління ДФС у Рівненській області для врахування в роботі (а.с. 42).

Однак, вказане вище звернення позивача від 13.08.2018 р. було проігнороване контролюючим органом, який взяв до уваги лише відповідь Митного управління Директорату з фінансових питань Словацької Республіки від 11.07.2018 р., тобто надану до того, як фірма Verde Trade s.r.o, Словаччина подала до митного органу Словацької Республіки документи, які підтверджують преференційний статус походження товару.

Оскільки Головне управління ДФС у Рівненській області не відповіло на прохання ПрАТ «Дубенський завод гумово-технічних виробів» про направлення повторного запиту до уповноважених органів Словацької Республіки, 29.08.2018 р. ПрАТ «Дубенський завод гумово-технічних виробів» направив до Головного управління ДФС у Рівненській області лист за вих. № 01/432 від 29.08.2018 р., з проханням повторного запиту до уповноважених органів Словацької Республіки, з метою підтвердження преференційного походження товару (а.с. 43).

03.09.2018 р. листом вих. № 7020/10/17-00-14-06-12 Головне управління ДФС у Рівненській області повідомило ПрАТ «Дубенський завод гумово-технічних виробів» про те, що направлення запитів до уповноважених органів іноземних держав не відноситься до компетенції ГУ ДФС у Рівненській області (а.с. 44).

26.02.2019 р. фірма Verde Trade s.r.o. повідомила позивача про те, що ввезений, згідно інвойсів № zOF160001, № zOF160005, № zOF160006, № zOF160007, № zOF160011, № zOF160014, № zOF160015, № zOF160016, № zOF160017, № zOF160018, № НОМЕР_9 , в Україну товар «невулканізована гумова суміш типу MIX» має походження з країн ЄС (а.с. 49).

15.03.2019 р. позивач листом № 01/111 звернувся до Державної фіскальної служби України з проханням письмово повідомити ПрАТ «Дубенський завод гумово-технічних виробів» про повторне надання Митним управлінням Директорату з фінансових питань Словацької Республіки документів на підтвердження статусу преференційного походження імпортованих товарів (а.с. 51).

05.06.2019 р. ДФС України листом № 25935/6/99-99-19-04-02-15 повідомила позивача про те, що листом уповноваженого органу Словаччини від 21.02.2019 р. № 105243/2019/2000102/35 заперечується надання преференцій щодо походження зазначених у інвойсах № zOF160001, № zOF160005, № НОМЕР_10 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , №zOF160020 товарів, у рамках вище вказаної Угоди (а.с. 52).

З врахуванням наведеного, висновки суду першої інстанції про те, що винесені податкові повідомлення рішення не ґрунтуються на нормах чинного податкового законодавства є доведеними.

Щодо твердження апелянта про те, що сума 8000 грн. витрат на правову допомогу у цій справі є надмірною, слід зазначити наступне.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина сьома статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною третьою та четвертою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження факту понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу суду подано: свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії РН № 1680 від 27.06.2019 р., ордер серії РН-928 від 15.08.2019 р. (а.с. 114-115), квитанцію до прибуткового ордера № 08/15-08/19 від 10.09.2019 р., платіжне доручення № 10761 від 02.09.2019 р., договір про надання правової допомоги № 08/15-08/19 від 15.08.2019 (а.с. 129-131).

Відповідно до частини п`ятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з статтею 30 Закону України № 5076-VІ від 05.07.2012 р. «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з статтею 17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п.30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 рішення в цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55).

Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені, а їхній розмір - обґрунтованим.

Беручи до уваги зміст документів про надану правову допомогу, колегія суддів апеляційного суду, враховуючи також практику Європейського суду з прав людини, приходить до висновку про обґрунтованість заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу, пов`язану з розглядом справи, та стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 8000 грн..

З врахуванням вказаного аналізу законодавства та матеріалів справи, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 3 ст.243, ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року у справі № 460/2033/19 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду з врахуванням ч. 4 ст. 328 КАС України протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді В. В. Гуляк
Р. Й. Коваль
Повне судове рішення складено 21 травня 2020 року.