Справа № 489/6365/19
Суддя: Рум’янцева Н. О.
Дата ухвалення: 2020-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №489/6365/19
Провадження №2-а/489/51/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2020 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Румянцевої Н.О.,

із секретарем судового засідання Середою А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Бондаря Руслана Івановича, Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови по справі про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАК № 1703315 від 03.11.2019 року

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просив визнати протиправними дії до інспектора Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Бондаря Руслана Івановича щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протиправними та скасувати постанову серії ЕАК № 1703315 від 03.11.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП. Обґрунтовуючи зазначені вимоги, зазначає, що винесена постанова є безпідставною та такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що правил дорожнього руху він не порушував. Оскаржувана постанова винесена відповідачем без фактичного розгляду справи. Відповідач не надав можливості йому надати відповідні пояснення по справі, не врахував його пояснення стосовно незаконності використання приладу TruCam LTI 20/20, який працював під час фіксації швидкісного режиму в ручному режимі, який не передбачено чинним законодавством. Крім того, відповідачем порушено порядок розгляду справи, оскільки був зупинений відповідачем, з показами приладу TruCam LTI 20/20 його ознайомлював напарник, його пояснення також відібрав напарник відповідача. Крім того, виносив постанову відповідач по справі, а підписував постанову його напарник Добровський В.В.

Від представника відповідача надійшов відзив на позову заяву, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначає, що під час патрулювання 03.11.2019 року інспекторати Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 було виявлено порушення Правил дорожнього руху. А саме, воді й транспортного засобу Hyundai Santa НОМЕР_1 з номерним знаком НОМЕР_2 , рухався по вулиці Веселинівська, біля будинку № 47 зі швидкістю 84 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 34 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України. Було прийнято рішення зупинити вищевказаний транспортний засіб на підставі ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію". Після зупинки транспортного засобу поліцейський підійшов до водія, ним виявився ОСОБА_1 , належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів та попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України та п. 2.4 а ПДР України. Водій виконав закону вимогу поліцейського. Встановивши факт вчинення правопорушення, було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі 255 грн., відповідно до санкції статті.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Судом встановлено, що 03 листопада 2019 року о 14:51 в м. Миколаєві по вул. Веселинівська, 47, водій ОСОБА_1 рухався зі швидкістю 84 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 34 км/год. (Швидкість руху вимірювалась TruCam LTI 20/20 серійний номер ТС00076, повірка до 06.12.2019 року), чим порушив п. 12.4 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Внаслідок цього, 03 листопада 2019 року постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції в Миколаївській області, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п. 1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно п.12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. (нові зміни з 01.01.2018).

Пунктом 12.9. Правил дорожнього руху визначено, що водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4,12.5,12.6, та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, Знак 3.29. «Обмеження максимальної швидкості», 3.31 Знак 3.31 «Зона обмеження максимальної швидкості» або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

У відповідності до п. 1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Положеннями ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягне за собою накладання штрафу в розмірі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Поліцейський в своїй діяльності зобов`язаний керуватися як вказаними законодавчими актами, так і Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі (надалі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року за № 1395.

Згідно з пунктом 9, 10 розділу ІІІ зазначеної Інструкції розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних до нього причин.

Факт вчинення адміністративного правопорушення був зафіксований лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів ТгuСАМ LTI 20/20 ТС 000759 та підтверджується роздруківкою файлу ТгuСАМ File: _хВ000_1103_152845. jmf, на якому вказано адресу "Миколаїв, Веселинівська, 47", дату та час "03.11.2019 року 15:28:45", швидкість руху "84 км/год.". Вимірювання здійснювалося з відстані 63.2 м..

З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи судом встановлено, що «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM» отримав сертифікат затвердження типу вимірювальної техніки 29.08.2012 року, серії А № 006694 та зареєстрований в реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12.

Згідно з експертним висновком НДЦ «ТЕЗІС» НТУУ «КПІ» механізми технічного захисту інформації лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCAM» LTI 20/20, виробництва LaserTechnologyInc, США, які надано на експертизу, відповідають вимогам нормативних документів системи технічного захисту інформації в Україні в обсязі функцій, зазначених у документі «Лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів «TruCAMLTI 20/20». Вимоги з технічного захисту інформації».

Також судом встановлено, що згідно свідоцтва № 22-01/17863, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 № ТС000763 пройшов повірку з результатом похибки від 2 км/год до 320 км/год. з максимально допустимою похибкою при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах:± 2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год; ± 1% в діапазоні від 201 км/год до 320 км/год.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

На відеозаписі з нагрудного реєстратора , вбачається, що патрульний поліцейський підійшовши до водія, яким є позивач по справі, належним чином представився, повідомив суть правопорушення, роз`яснив позивачеві його права, також зафіксовано розгляд справи. Крім того, позивачу надано для огляду відео з приладу TruCAM.

Таким чином, суд вважає доведеним вчинення позивачем порушення Правил дорожнього руху, що обумовило правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1ст.122 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, судом встановлено, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи, відеозаписом, а інспектор поліції при складанні постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв`язку з чим суд відмовляє позивачу у задоволенні позову про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд вважає доведеним вчинення позивачем порушення Правил дорожнього руху, що обумовило правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Щодо решти доводів позивача слід відзначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

На підставі викладеного, суд вважає, що постанова серії ЕАК № 1703315 від 03.11.2019 рокупро притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 255,00 грн. винесена відповідно до вимог законодавства, а позов є не обґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19,72,73,241-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Бондаря Руслана Івановича, Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови по справі про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАК № 1703315 від 03.11.2019 року - відмовити.

Строк подання апеляційної скарги під час дії карантину , встановленого КМУ з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби COVID-19 продовжується на строк дії такого карантину (Розділ VІ «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України).

Починаючи с офіційної дати закінчення карантину апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десятиднів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Кодексу про адміністративне судочинство України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 297 КАС України безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: інспектор Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Бондарь Руслан Іванович, юридична адреса: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1-Б/1

Відповідач: Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції, юридична адреса: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1-Б/1

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «14» травня 2020 року.