Справа № 640/5596/19
Суддя: Аверкова В.В.
Дата ухвалення: 2020-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

18 травня 2020 року м. Київ № 640/5596/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Аверкової В.В. розглянувши в порядку письмового провадження заяву в порядку статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративній справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Адамат ЛТД»

до 1) Державної фіскальної служби України;

2) Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві

про визнання протиправним та скасування рішення від 22.11.2018

№997651/41793436 та 25.01.2019 №1056512/41793436,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Адамат ЛТД» (далі по тексту - позивач, ТОВ «Адамат ЛТД») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України (далі по тексту - відповідач 1, ДФС України), Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі по тексту - відповідач 2, ГУ ДФС у м. Києві) про визнання протиправним та скасування рішення від 22.11.2018 №997651/41793436 та 25.01.2019 №1056512/41793436.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 вересня 2019 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Адамат ЛТД» - задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації від 22.11.2018 №997651/41793436 про відмову в реєстрації податкової накладної №5 від 31.10.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних. Визнано протиправними та скасовано рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації від 25.01.2019 №1059512/41793436 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 22.12.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних. Зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну №5 від 31.10.2018 складену Товариством з обмеженою відповідальністю «Адамат ЛТД» в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного подання. Зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну №1 від 22.12.2018 складену Товариством з обмеженою відповідальністю «Адамат ЛТД» в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного подання. Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Адамат ЛТД» з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві судові витрати за сплату судового збору в загальному розмірі 3 842,00 (три тисячі вісімсот сорок дві гривні). Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Адамат ЛТД» з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України судові витрати за сплату судового збору в загальному розмірі 3 842,00 (три тисячі вісімсот сорок дві гривні).

Постановою Шостого адміністративного апеляційного суду від 26 листопада 2019 року апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 вересня 2019 року - без змін.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 лютого 2020 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Адамат ЛТД» - задоволено. Замінено боржника у виконавчих листах 07 грудня 2019 року по справі № 640/5596/19 з Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ) на Державну податкову службу України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ).

До Окружного адміністративного суду міста Києва від позивача надійшла заява, в якій він просить суд встановити судовий контроль за виконанням рішення суду та зобов`язати відповідача 1 подати звіт про виконання судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до приписів частини другої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Порядок виконання судових рішень, визначений Кодексом адміністративного судочинства України та Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частин першої, другої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, Кодексом адміністративного судочинства України чітко визначено, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах покладено саме на суд, який, в разі неподання такого звіту, ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф.

Так, Європейський Суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі "Скордіно проти Італії" (Scordino v. Italy). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі "Сіка проти Словаччини" (Sika v. Slovaki), №2132/02, пп. 24-27, від 13.06.2006, пп. 18 рішення "Ліпісвіцька проти України" №11944/05 від 12.05.2011).

Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах "Бурдов проти Росії" від 07.05.2002, "Ромашов проти України" від 27.07.2004, "Шаренок проти України" від 22.02.2004 зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі "Сокур проти України" (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26.04.2005, та у справі "Крищук проти України" (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19.02.2009).

Аналіз зазначених вище рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем рішення суду від 24 вересня 2019 року станом на момент прийняття даної ухвали не виконано.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку встановити строк подання звіту про виконання рішення суду.

Керуючись статтями 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

1. Зобов`язати Державну податкову службу України подати звіт про виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 вересня 2019 року по справі № 640/5596/19 у місячний строк з моменту отримання копії даної ухвали.

2. Роз`яснити відповідачу, що у разі не надання у встановлений судом строк звіту про виконання судового рішення, судом буде застосовано штраф до керівника Державної податкової служби України.

3. Копію ухвали направити сторонам по справі.

Відповідно до частини другої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала, постановлена судом під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями). Згідно частини першої статті 295 та частини першої статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.В. Аверкова