Справа № 580/3340/19
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2020-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 травня 2020 року

м. Київ

справа № 580/3340/19

адміністративне провадження № К/9901/10441/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Яковенка М. М.,

суддів - Дашутіна І. В., Шишова О. О.,

розглянувши касаційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13 січня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2020 року у справі № 580/3340/19 за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області про зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

24 жовтня 2019 року у Черкаський окружний адміністративний суд з позовною заявою звернувся ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Черкаській області про: визнання відповіді від 22 жовтня 2019 року протиправною; визнання неправомірними дій щодо несвоєчасного направлення адресату та зобов`язання надати позивачу законну відповідь; зобов`язання відповідача відшкодувати позивачу моральну шкоду в розмірі 1000000,00 грн.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 13 січня 2020 року, залишено без задоволення постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2020 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Черкаській області щодо повернення без розгляду його заяви від 17 жовтня 2019 року листом від 22 жовтня 2019 року.

Зобов`язано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Черкаській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 17 жовтня 2019 року та надати в межах своїх повноважень у встановлений законом строк відповідь щодо всіх викладених у ній питань.

У задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.

На зазначені судові рішення, відповідач подав касаційну скаргу відповідно до ст. 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), яку зареєстровано у Верховному Суді 13 квітня 2020 року.

Ухвалою Верховного Суду від 23 квітня 2020 року касаційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13 січня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2020 року у справі № 580/3340/19 залишено без руху.

14 травня 2020 року скаржником до матеріалів касаційної скарги додано уточнену касаційну скаргу на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13 січня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2020 року у справі № 580/3340/19.

Так, у встановлений строк скаржник усунув недоліки касаційної скарги, а тому вона відповідає вимогам ст. 330 КАС України, що дає змогу Суду вирішити питання про відкриття, або відмову у відкритті касаційного провадження.

Щодо оскарження рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13 січня 2020 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2020 року, Суд зазначає таке.

Задовольнивши частково позовні вимоги, суди попередніх інстанцій дійшли до висновку, що згідно ч. 1 ст. 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації" запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 14 Закону України "Про доступ до публічної інформації" встановлено, що розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Частиною 1 ст. 3 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначені гарантії забезпечення права на публічну інформацію, зокрема, обов`язок розпорядників інформації надавати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Як передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України "Про звернення громадян" якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Виходячи з аналізу вказаних норм, відповідач протиправно не розглянув питання зазначені в заяві від 17 жовтня 2019 року та не надавав відповідну інформацію позивачу.

При цьому, лист Управління про залишення заяви без розгляду, усупереч вказаних норм, не містить роз`яснень з боку розпорядника інформації щодо даних необхідних для прийняття обґрунтованого рішення, які позивач мав би уточнити. Таким чином, Управління мало прийняти та здійснити розгляд заяви позивача.

У поданій касаційній скарзі скаржник, з посиланням на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13 січня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити повністю.

Згідно ч. 1 ст. 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Перевіривши зміст оскаржуваних судових рішень та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції виходить з такого.

Пункт 8 частини 8 статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Згідно ч. 1 ст. 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас п. 2 ч. 5 цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

У свою чергу, за змістом п. 2 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 263 КАС України (Особливості розгляду окремих категорій справ незначної складності) суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.

Критерії визначення питання щодо можливості розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження вказані в ч. 3 ст. 257 КАС України.

Отже, розглядаючи задоволені частково позовні вимоги про визнання протиправними дії Управління щодо повернення без розгляду заяви позивача від 17 жовтня 2019 року листом від 22 жовтня 2019 року та зобов`язання Управління розглянути заяву ОСОБА_1 від 17 жовтня 2019 року та надання в межах своїх повноважень у встановлений законом строк відповідь, а також, враховуючи встановлені судами першої й апеляційної інстанцій обставини справи, вивчивши викладені у касаційній скарзі доводи й обґрунтування, з`ясувавши характер спірних правовідносин, суд касаційної інстанції дійшов висновку про те, що предмет позовних вимог які задоволенні та що складає предмет касаційного оскарження в межах адміністративної справи за своєю самостійною правовою природою, категорією та складністю, в тому числі доказовості та їх оцінки, за іншими ознаками та критеріями розцінює, як справу незначної складності.

Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з установленими судами обставинами цієї адміністративної справи не дають підстав для висновку про наявність обставин, наведених у пп. "а"-"г" п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Зазначене дає підстави вважати, що за поданою касаційною скаргою оскаржуються судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.

Оцінюючи доводи касаційної скарги, колегія суддів зазначає, що ці доводи були ретельно перевірені та проаналізовані судами першої та апеляційної інстанції під час розгляду та ухвалення оскаржуваних судових рішень, та їм була надана належна правова оцінка, жодних нових аргументів, які б доводили порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального або процесуального права, у касаційній скарзі не наведено.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України", заяви № 17160/06 та № 35548/06).

Разом з тим, необхідно звернути увагу на позицію висловлену Європейським Судом з прав людини в ухвалі від 9 жовтня 2018 року щодо неприйнятності у справі "Азюковська проти України" (Azyukovska v. Ukraine, заява № 26293/18). Суд визнав, що заява є неприйнятною ratione materiae у сенсі пункту 3 (а) статті 35 Конвенції і має бути відхилена відповідно до пункту 4 цієї статті. ЄСПЛ зазначив, що застосування критерію малозначності справи в цій справі було передбачуваним, справу розглянули суди двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи. В ухвалі також ідеться, що в контексті аналізу застосування критерію ratione valoris щодо доступу до вищих судових інстанцій ЄСПЛ також брав до уваги наявність або відсутність питання щодо справедливості провадження, яке здійснювалося судами нижчих інстанцій. Однак у цій справі тією мірою, в якій заявниця ставила питання щодо справедливості провадження в судах першої і другої інстанцій, ЄСПЛ не визнав, що мали місце порушення процесуальних гарантій пункту 1 статті 6 Конвенції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13 січня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2020 року у справі № 580/3340/19.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. М. Яковенко

Судді І. В. Дашутін

О. О. Шишов