Справа № 607/3897/20
Суддя: Вийванко О. М.
Дата ухвалення: 2020-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2020 Справа №607/3897/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Вийванко О.М.

при секретарі с/з Стрілкової М.С.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Козівського відділення поліції Головного Управління Національної поліції України в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідача Козівського відділення поліції Головного Управління Національної поліції України в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 756539 від 15 лютого 2020 року.

Посилаючись на те, що він 15 лютого 2020 року наручно отримав постанову, даною постановою його притягнуто до адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та накладено штраф у розмірі 425 гривень. Під час винесення постанови поліцейські не дотримались процесуального порядку розгляду справи. Не були з`ясовані обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки проступку, за яким законом встановлено адміністративну відповідальність. В оскаржуваній постанові не наведено жодного доказу його вини у скоєнні зазначених в постанові правопорушень, в тому числі не зазначено жодних відомостей про фіксування подій на нагрудну камеру поліцейського, а також не визначено, яким чином поліцейський дійшов висновку, що позивач керував автомобілем із забрудненим номерним знаком та при зупинці автомобіля не увімкнув аварійну світлову сигналізацію. Відсутні відомості щодо порядку черговості дій поліцейського при складанні постанови. Тому позивач вважає, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а тому постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності слід скасувати, оскільки вона є необґрунтованою та такою, що суперечить вимогам закону.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити.

У судове засідання представник відповідача не з`явився, однак на адресу суду надіслано відзив на позов в якому позовні вимоги заперечують, мотивуючи тим, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності та просять в задоволені позовних вимог відмовити, на доказ вчинення адміністративного правопорушення додано диск DVD-R.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що 15 лютого 2020 року, близько 18:12 год. в смт. Козова по вул. Колійова, Козівського району, Тернопільської області, було виявлено автомобіль марки ВАЗ 21043 д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого рухався із порушенням Правил Дорожнього руху, а саме: номерні символи були забруднені, що не дає змоги чітко розпізнати дані символи номерного знаку на відстані 20 м порушуючи п. 2.9 (в) Правил дорожнього руху України. Було прийнято рішення зупинити даний транспортний засіб. Після чого було встановлено, що водієм являється громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , а також після зупинки працівниками поліції, водій вище вказаного автомобіля не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п. 9.9(б) Правил дорожнього руху України. В результаті цього ним на позивача винесено постанову. Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, «Накладення адміністративних стягнень при вчиненні кількох адміністративних правопорушень», при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень. Відповіднл до п. 2.9 (в) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий. А також відповідно до п. 9.9 Правил дорожнього руху України водій зобов`язаний увімкнути аварійну світлову сигналізацію у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар. Жодних пунктів передбачених КУпАП не порушено, оскільки дану справу про адміністративне правопорушення він розглядав за місцем її вчинення. Позивач жодних спроб щодо усунення даної несправності не вчиняв. Відповідач не погоджується з позицією позивача щодо винесення оскаржуваної постанови, а тому просить відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, взявши до уваги стислий виклад позиції позивача у позовній заяві та заперечення відповідача надіслані на адресу суду у вигляді відзиві на позов, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 756539, громадянин ОСОБА_1 , 15 лютого 2020 року о 18 год. 12 хв. керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21043», державний номерний знак НОМЕР_1 , в смт. Козова, вул. Колійова, водій керував транспортним засобом у якого затертий номерний знак де на відстані 20 м, не дає змоги розпізнання символу на ньому, не увімкнув світлову аварійну сигналізацію після зупинки транспортного засобу працівниками поліції, чим порушив вимоги пункту 2.9(в), пункту 9.9(б) ПДР України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.

На підставі ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно ч. 2 ст. 41 ЗУ «Про дорожній рух» порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху.

Згідно п. 2.9 (в) ПДР , водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим у Державтоінспекції, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.

Відповідно до п. 9.9(б) Правил дорожнього руху України, аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена: у разі вимушеної зупинки на дорозі; у разі зупинки на вимогу працівника міліції або внаслідок засліплення водія світлом фар; на механічному транспортному засобі, що рухається з технічними несправностями, якщо такий рух не заборонено цими Правилами; на механічному транспортному засобі, що буксирується; на механічному транспортному засобі, позначеному розпізнавальним знаком "Діти", що перевозить організовану групу дітей, під час їх посадки чи висадки; на всіх механічних транспортних засобах колони під час їх зупинки на дорозі; у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Частина 6 статті 121 КУпАП передбачає, відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП України, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію"» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За змістом пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, діяння, які є адміністративними правопорушеннями.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними - якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Із переглянутого в судовому засіданні диску DVD-R з фрагментами відеозаписів з відео реєстратора поліцейського вбачається, що позивач керував транспортним засобом, номерний знак якого не проглядався з відстані 20 м, оскільки мав затерте покриття. Покриття чорного кольору на номерному знаку повністю стерте. На відео також вбачається, що позивач зупинився на вимогу поліцейських, однак не увімкнув світлову аварійну сигналізацію.

У судовому засіданні з`ясовано, що позивач рух автомобіля здійснював саме у темну пору доби, номерний знак не проглядався, оскільки його покриття темного кольору було стерте із самого номерного знаку.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається ПДР, згідно з п.1.9. яких особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 30.2 ПДР України, забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чистими і достатньо освітленими.

Доводи позивача про те, що була порушена процедура розгляду справи, не були досліджені всі фактичні дані та докази, не підтверджується жодним наданий доказом, оскільки просовується наданий відеозаписом з місця події.

Пункт 9.9(б) ПДР встановлює, що аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського.

Пунктом 31.4.3(а) ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів за наявності технічних несправностей і невідповідності вимогам:кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

Згідно ч. 6 ст. 121 КУпАП експлуатація водієм транспортного засобу з забрудненим номерним знаком, що не дозволяє чітко визначити його символи з відстані 20 м, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами ч. 2 ст. 122 КУпАП, користування зовнішніми освітлювальними приладами з порушенням вимог відповідних стандартів тягне за собою накладення штрафу в розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Встановлено, що відповідачем були використані і вичерпані усі необхідні засоби доказування для фіксування події правопорушення.

Інструкцією № 1395 та Законом України «Про національну поліцію» передбачено право поліцейських використовувати технічні засоби та технічні прилади для виявлення та фіксації порушень ПДР, дані яких використовувати при складанні адміністративних матеріалів.

На думку суду, позиція позивача щодо невизнання вини, посилання на неврахування працівниками поліції обставин справи, обумовлена розумінням тяжкості вчиненого правопорушення, безповоротністю накладення адміністративного стягнення та намаганням будь-яким чином його уникнути.

Оскаржувана постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з урахуванням права позивача на участь у процесі прийняття рішення, - і порушень цих принципів відповідачами встановлено не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Позивачем не спростовано факту порушення ним правил дорожнього руху 15 лютого 2020 року та відповідно факту вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 121, ч. 2 ст. 122 КУпАП України.

Переконливих доводів, підтверджених відповідними доказами, які б давали суду ставити під сумнів обставини, викладені в постанові, наведено не було, а тому порушень вимог закону поліцейським під час її складання не вбачається.

Докази, які б спростовували факт порушення позивачем частини 2 статті 122 КпАП України, судом не встановлені, за таких підстав суд вважає вимоги позивача про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення безпідставними.

Судом встановлена правомірність дій працівника патрульної поліції в частині винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, і вважає, що постанова не може бути скасована лише з його безпідставних міркувань, та розцінюються судом, як бажання уникнути адміністративної відповідальності

За таких обставин, приймаючи до уваги, те що дотримання ПДР України є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, суд приходить до переконання, що в діях позивач наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене суд доходить висновку, що складена постанова про адміністративне правопорушення є законною, відповідає вимогам ст.ст.251,283 КУпАП та винесена по факту встановленого правопорушення з дотриманням законодавчо визначеної процедури розгляду.

Позивач не надав суду належних та допустимих доказів в обґрунтування своїх доводів щодо дій відповідача відносно нього, які виразились у притягненні позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

За таких обставин, позивач, дійсно, порушив ПДР, у звязку з чим правомірно був притягнутий відповідачем до адміністративної відповідальності.

Таким чином враховуючи вищевикладене, суд не може прийняти до уваги заперечення позивача, оскільки ці твердження є непослідовні, суперечливі і не відповідають встановленим обставинам по справі, а тому аналізуючи наведені факти, приймаючи до уваги, те що дотримання правил дорожнього руху є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, суд приходить до переконання про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 122 та ч. 6 ст. 121 КУпАП, а згідно вимог ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Особи які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи докази на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є обґрунтованим, правомірним та законним, а тому слід відмовити у задоволенні позовних вимог.

На підставі ст. 55 Конституції України, ст. 9, 22, 121, 251, 258, 289, 293 КУпАП, та керуючись ст.ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

В адміністративному позові ОСОБА_1 до Козівського відділення поліції Головного Управління Національної поліції України в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 756539 від 15 лютого 2020 року - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Козівське відділення поліції Головного Управління Національної поліції України в Тернопільській області, місцезнаходження: вул. С. Стрільців, 2, м. Козова, Козівський район, Тернопільська область.

Рішення суду складено та підписано 18 травня 2020 року.

Головуючий суддяО. М. Вийванко