Справа № 640/3098/20
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2020-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

19 травня 2020 року м. Київ № 640/3098/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кармазіна О.А., дослідивши подану через електронний кабінет заяву, яка подана із зазначенням, що вона подана представником позивача, про відвід судді Кармазіна О.А. від розгляду адміністративної справи

за позовом:ОСОБА_1
до: Міністерства освіти і науки України (відповідач-1), Атестаційної колегії Міністерства освіти і науки України (відповідач-2)
третя особа:Державне науково-дослідного інституту випробувань і сертифікації озброєння та військової техніки
про: про оскарження нормативно-правового акту в частині та скасування підпункту 2 пункту 1 протоколу № 6 засідання комісії, скасування пункту 2 наказу та визнання протиправною бездіяльності,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Міністерства освіти і науки України та Атестаційної колегії Міністерства освіти і науки України, в якому просить суд:

1) визнати таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили та нечинним підпункт 2 пункту 7 Розділу ІІ Порядку присвоєння вчених звань науковим і науково-педагогічним працівникам, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України № 13 від 14.01.2016 із змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства освіти і науки України №174 від 06.02.2017, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.02.2016 за №183/28313;

2) визнати протиправним та скасувати підпункт 2 пункту 1 протоколу № 6 засідання Атестаційної колегії Міністерства освіти і науки України від 16 грудня 2019 року в частині рішення щодо скасування рішення вченої ради Державного науково-дослідного інституту випробувань і сертифікації озброєння та військової техніки про присвоєння ОСОБА_1 вченого звання старшого дослідника зі спеціальності 255 «Озброєння та військова техніка»;

3) визнати протиправним та скасувати пункт 2 наказу Міністерства освіти і науки України від 16.12.2019 року №1573 «Про затвердження рішень Атестаційної колегії Міністерства від 16 грудня 2019 року та внесення змін до наказу Міністерства освіти і науки України від 5 липня 2018 року № 728» щодо скасування рішення вченої ради Державного науково-дослідного інституту випробувань і сертифікації озброєння та військової техніки про присвоєння вченого звання старшого дослідника зі спеціальності 255 «Озброєння та військова техніка» та відмови у видачі атестата старшого дослідника ОСОБА_1 ;

4) визнати протиправною бездіяльність Міністерства освіти і науки України щодо не видачі атестата старшого дослідника ОСОБА_1 та зобов`язати Міністерство освіти і науки України видати атестат старшого дослідника ОСОБА_1.

Ухвалою судді від 11.02.2020 позовну заяву залишено без руху, у зв`язку з недотриманням вимог:

п. 15.1., 15.3. Розділу VII "Перехідні положення" КАС України (щодо подання позовної заяви у паперовій формі);

ч. 3 ст. 161 КАС України в кореспонденції з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.10.2019 у справі № 9901/311/19 (щодо сплати судового збору);

частин 2 та 4 ст. 49 КАС України (щодо необхідності подання заяви про залучення третьої особи із зазначенням на стороні кого саме та на яких підставах третю особу належить залучити до участі у справі та на які права, свободи, інтереси або обов`язки цієї особи може вплинути рішення у справі).

На усунення недоліків позовної заяви надано відповідні матеріали (заява про усунення недоліків), клопотання про залучення третьої особи, власне оригінал позовної заяви у паперовій формі за підписом адвоката, докази сплати судового збору.

З урахуванням додатково наданих матеріалів та правовому висновку, визначеному у постанові Верховного Суду від 22.01.2020 у справі № 826/19197/16 (провадження № К/9901/51830/18), ухвалою судді від 21.02.2020 позовну заяву повернуто позивачу з підстав передбачених п. 6 ч. 4 ст. 169 КАС України - у зв`язку із порушенням правил об`єднання позовних вимог, оскільки: предметом даної позовної заяви є об`єднані вимоги, які мають самостійні предмети та обсяги доказування, що також супроводжуються різними доказами та підставами їх виникнення; статтею 264 КАС України встановлені особливості розгляду вимоги про скасування нормативно-правового актів, що у свою чергу унеможливлює розгляд цих вимог одночасно з вимогами щодо оскарження індивідуальних актів, дій чи бездіяльності; вимоги про оскарження НПА, у відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 12 КАС України, розглядаються виключно за правилами загального позовного провадження, тоді як для індивідуальних актів передбачено інший порядок їх розгляду, зокрема, спрощене позовне провадження.

Разом з тим, вважаючи, що позивачем не порушено правила об`єднання позовних вимог, Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 30.03.2020 скасував ухвалу суду першої інстанції від 21.02.2020, а матеріали направив до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Фактично матеріали отримані суддею 12.05.2020.

Ухвалою судді від 12.05.2020 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху надати до суду копії позовної заяви, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи. Підставами для прийняття ухвали суду від 12.05.2020 слугувало те, що ухвалою суду від 21.02.2020 про повернення позовної заяви позивачу було повернуто копії позовної заяви, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи.

13.05.2020 на виконання вимог ухвали суду позивачем надано документи, які пропонувалось надати ухвалою суду від 12.05.2020.

Ухвалою судді ОАС м. Києва Кармазіна О.А. від 14.05.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, на 10.06.2020 призначено підготовче засідання.

Між тим, в системі «Діловодство спеціалізованого суду» 18.05.2020 зареєстровано направлену через електронний кабінет заяву, із зазначенням, що вона подана представником позивача Полєтаєвим І.О., про відвід судді Кармазіна О.А. від розгляду даної справи.

Відвід мотивований незгодою з процесуальними рішеннями судді: залишенням позову без руху з підстав неподання позову у паперовій формі, неподання доказів сплати судового збору та поверненням позову у зв`язку з порушенням правил об`єднання позовних вимог.

За висновком заявника наведене викликає обґрунтований сумнів у неупередженості та об`єктивності, сумнів щодо збереження та підвищення авторитету судової влади України, сумнів щодо розгляду справи саме на засадах довіри до суду.

При цьому, заявник зазначає, що ним подана скарга до Вищої Ради Правосуддя відносно судді Кармазіна О.А. На думку заявника розгляд скарги виключає безсторонність судді в розгляді цієї справи.

У зв`язку із наведеним, слід зазначити наступне.

Відповідно до частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Частиною третьою статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Вивчивши доводи представника позивача, викладені у заяві про відвід, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Суд констатує, що не існує жодних обставин, які б могли викликати обґрунтований сумнів у неупередженості судді. Відсутні будь-які правові та фактичні підстави для висновку, що суддя прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи.

У свою чергу, заявлення відводу адвокатом з підстав незгоди з процесуальними рішеннями судді є прямим порушенням вимог ч. 4 ст. 36 КАС України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає заявлений відвід необґрунтованим.

Згідно з частиною четвертою статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відтак, враховуючи необґрунтованість та безпідставність заявленого відводу, справу разом із заявою про відвід слід передати на автоматичний розподіл для визначення судді в порядку ч. 1 ст. 31 КАС України для вирішення питання про відвід.

Водночас, відносно подання заяви через електронний кабінет, суд звертає увагу, що відповідно до п. 15.1., 15.3. Розділу VII «Перехідні положення» КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі; розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі.

На даний час ЄСІТС не розпочала своє функціонування.

Наказом ДСА України від 1096 від 07.11.2019 "Про забезпечення створення і функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи", на виконання пункту 10 § 2 "Прикінцеві положення" розділу 4 Закону України від 03.10.21017 № 2147-VIII у частині створення та належного функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, а також у зв`язку із відтермінуванням дати початку функціонування цієї системи, затверджено Концепцію побудови ЄСІТС у новій редакції.

Крім того, визнано такими, що втратили чинність:

наказ ДСА України від 02.03.2018 № 99 "Про забезпечення створення і функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи" (зі змінами);

наказ ДСА України від 13.04.2018 № 168 "Про затвердження Концепції Єдиної судової інформаційної-телекомунікаційної системи".

Відповідно до затвердженої наказом від 07.11.2019 Концепції, на даний час впровадження системи ЄСІТС перебуває на етапі 2 (І-II квартали 2020 року), що передбачає: 2.1. Побудова загальносистемних компонент: Центральне інформаційне сховище. Система управління та обміну документами. Підсистема управління доступом та інформаційною безпекою. Пункт 2.2. - Розробка макетів основних підсистем та модулів: Єдиний державний реєстр судових рішень; Єдиний державний реєстр виконавчих документів; Електронний кабінет (веб-сервіс у відкритому та захищеному середовищах); Електронний суд; Веб-портал судової влади; Контакт-центр органів судової влади.

Наведене вище свідчить про відсутність ЄСІТС як такої та відповідно будь-яких її модулів, що можуть використовуватися як складові системи.

Відповідно до наказу ДСА України від 22.12.2018 № 628 "Про проведення тестування підсистеми "Електронний суд" у місцевих та апеляційних судах" з 22.12.2018 у всіх місцевих та апеляційних судах розпочалась експлуатація підсистеми "Електронний суд" в тестовому режимі.

Пунктом 2 цього наказу передбачено, що у частині функціонування підсистеми "Електронний суд" судам у ході її експлуатації в тестовому режимі необхідно керуватися вимогами Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 № 30 (у редакції рішення Ради суддів України від 02.03.2018 № 17 зі змінами).

Оскільки ані системи ЄСІТС, ані її модулі не існують, порядок тестування Державної судовою адміністрацією України судам не надавався, кожен учасник правовідносин визначає межі тестового використання самостійно.

Оскільки відповідно до ст. 3 КАС України порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, ані накази ДСА України, ані рішення Ради суддів України не можуть використовуватися як джерела права при здійснення адміністративного судочинства.

Проведення тестування підсистеми «Електронний суд», як і будь-які накази ДСА України жодним чином не скасовують дії прямих та недвозначних норм процесуального закону, які підлягають обов`язковому виконанню судом в силу ч. 2 ст. 19 Конституції України та учасниками процесу - в силу ч. 2 ст. 44 КАС України, які мають неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Накази ДСА України не є замінниками процесуального закону.

Більше того, відповідно до ч. 2 ст.18 Закону України "Про електронні довірчі послуги" кваліфікований електронний підпис чи печатка вважається таким, що пройшов перевірку та отримав підтвердження, якщо: перевірку кваліфікованого електронного підпису чи печатки проведено засобом кваліфікованого електронного підпису чи печатки; перевіркою встановлено, що відповідно до вимог цього Закону на момент створення кваліфікованого електронного підпису чи печатки був чинним кваліфікований сертифікат електронного підпису чи печатки підписувача чи створювача електронної печатки; за допомогою кваліфікованого сертифіката електронного підпису чи печатки здійснено ідентифікацію підписувача чи створювача електронної печатки; під час перевірки за допомогою кваліфікованого сертифіката електронного підпису чи печатки отримано підтвердження того, що особистий ключ, який належить підписувачу чи створювачу електронної печатки, зберігається в засобі кваліфікованого електронного підпису чи печатки; під час перевірки підтверджено цілісність електронних даних в електронній формі, з якими пов`язаний цей кваліфікований електронний підпис чи печатка.

У зв`язку з тим, що у Окружному адміністративному суді міста Києва підсистема "Електронний суд" знаходиться в тестовому режимі, відповідно ідентифікувати електронний підпис заявника неможливо.

Відтак, у даному випадку заява про відвід подана через «Електронний суд» без подання її до суду у паперовій формі, тобто - з порушенням вимог п. 15.1., 15.3. Розділу VII «Перехідні положення» КАС України, у той же час, враховуючи її реєстрацію апаратом суду у базі «Діловодство спеціалізованого суду» із зазначенням, що вона подана представником позивача та її очевидну безпідставність та необґрунтованість, справа підлягає передачі на автоматичний розподіл, як вже зазначалося, для визначення судді для розгляду

Керуючись статтями 31, 36, 40, 236, 241, 242, 243 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати зазначений у заяві від 17.05.2020 відвід судді Кармазіну О.А., яка направлена до суду із зазначенням, що вона подається представником позивача Полєтаєвим І.О., - необґрунтованим.

Передати адміністративну справу № 640/3098/20 на автоматизований розподіл для визначення судді у порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 КАС України, для вирішення питання про відвід.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.А. Кармазін