Справа № 1.380.2019.006223
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2020-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1.380.2019.006223
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Костецького Н.В., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до командира Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, визнання протиправними і скасування наказів,-

в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до командира Військової частини НОМЕР_1 , у якій згідно з заявою про уточнення позовних вимог просить суд:

- визнати протиправними дії командира Військової частини НОМЕР_1 в ненадані ОСОБА_1 інформації в строки, передбачені чинним законодавством, яка запитувалась в рапорті ОСОБА_1 від 11.11.2019 року за вх. № 6333;

- визнати протиправними дії та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 28.10.2019 № 345-ОД, який був підписаний т.в.о. командиром військової частини підполковником В. Красільником «Про результати службового розслідуваний за фактом відсутності на військовій службі більш 3-х годин молодшого лейтенанта ОСОБА_1 » з накладенням дисциплінарного стягнення «Догана», з позбавленням премії за жовтень 2019 року в повному обсязі в розмірі 2433,39 грн та внесення відповідного запису про накладення дисциплінарного стягнення «Догана» до службової картки молодшого лейтенанта ОСОБА_1 ;

- зобов`язати командира Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 премію за жовтень 2019 року в повному обсязі в розмірі 2433,59 грн та ліквідувати запис про накладення дисциплінарного стягнення «Догана» в службовій картці молодшого лейтенанта ОСОБА_1 ;

- визнати протиправними дії та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 19.11.2019 № 374-ОД «Про притягнення молодшого лейтенанта ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності «Догана» з позбавленням премії за листопад 2019 року в розмірі 10%;

- зобов`язати командира Військової частини НОМЕР_1 нарахувати ОСОБА_1 премію за листопад 2019 року в розмірі 100% та виплатити недоотриману премію в розмірі 10%;

- встановити судовий контроль за виконанням судового рішення, шляхом зобов`язання командира Військової частини НОМЕР_1 подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що в жовтні 2019 року позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності, оскільки позивач не прибув на службу у вихідний день 16.10.2019. Проте, ОСОБА_1 не було доведено до відома про притягнення до дисциплінарної відповідальності, відтак позивач звернувся з рапортом до командира частини НОМЕР_1 про надання належним чином засвідчені копії документів на підставі яких позивача позбавлено грошового забезпечення. Відповідач всупереч вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» не надав запитувані документи ОСОБА_1 . Вважає, що позивач не вчиняв правопорушень, відтак його безпідставно притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Окрім того, згідно з наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 19.11.2019 № 374-ОД на позивача накладено друге стягнення «Догана». Проте, службове розслідування належним чином не проводилось. У наказі командира Військової частини НОМЕР_1 від 19.11.2019 № 374-ОД відсутні відомості про те, які службові обов`язки та норми статей 11, 12, 13, 16, 26, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України не виконані чи порушені позивачем.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву від 22.01.2020 (вх. № 3664), щодо ненадання документів відповідно до поданого рапорту позивача, зазначає, що інформація яка запитувалась у рапорті була підготовлена та знаходяться у відділенні персоналу та стройове Військової частини НОМЕР_1 , однак позивач не з`явився для їх отримання, що підтверджується поясненнями начальника відділення персоналу та стройове. Наказ командира НОМЕР_1 від 28.10.2019 № 345-ОД «Про результати службового розслідування за фатом відсутності на військовій службі більше 3-х годин молодшого лейтенанта ОСОБА_1 » відповідає вимога законодавства, а саме наказу Міністерства Оборони України № 608 від 21.11.2017 «Про затвердження Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України». Оскільки молодший лейтенант ОСОБА_1 всупереч вимогам законодавства 16.10.2019 не вийшов на військову службу, не звернувшись до свого безпосереднього командира та командира військової частини, що підтверджується копією із книги реєстрації вхідної документації у Військовій частині НОМЕР_1 . Зазначає також, що оскаржуваний наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 19.11.2019 № 374-ОД «Про притягнення молодшого лейтенан та ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності» є законним, накладення дисциплінарного стягнення «Догана» відповідає вимогам чинного законодавства. Проведення службового розслідування в даному випадку законодавством не визначено обов`язковим.

27.01.2020 позивач подав заяву про уточнення позовних вимог (вх. № 4501), в якій вказує, що відповідачем не було доведено позивачу до відома позивачу про можливість отримання документів відповідно до поданого рапорту. Службове розслідування призначено і проведено без участі безпосереднього командира позивача, оскільки т.в.о. командира 2 навчальної механізованої роти 1 навчального батальйону старший лейтенант ОСОБА_2 , не був командиром ОСОБА_1 . Окрім того, в акті службового розслідування від 24.102019 вх. № 5926 викладена пропозиція притягнути позивача до дисциплінарної відповідальності та накласти дисциплінарне стягнення «Догана», позбавити премії за жовтень 2019 року. Тобто, посадові особи, що проводили службове розслідування вийшли за межі своїх повноважень, процедури проведення службового розслідування та самі обрали вид дисциплінарного стягнення, запропонували його командиру, що свідчить про упередженість проведення розслідування. Щодо оскаржуваного наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 19.11.2019 № 574-ОД, то такий підписаний т.в.о. командира Військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_3 , який не мав повноважень на підписання такого наказу.

Представник відповідача подав заперечення на позовну заяву з уточненними позовними вимогами від 12.02.2020 (вх. № 7684), в яких вказує, що у резолютивній частині акту службового розслідування зазначено пропозиції щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності, такий акт має рекомендаційний характер. Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 253 від 25.10.2019 у період з 24.10.2019 по 04.11.2019 тимчасове виконання обов`язків командира військової частини покладено на підполковника ОСОБА_3 . Вказаним наказом встановлено обмеження щодо організаційно-штатних, кадрових рішення, обмежень щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності не встановлено.

17.02.2020 позивач подав відповідь на заперечення (вх. № 8893). Вказує, що відповідачем до матеріалів справи долучено акт додаткового службового розслідування за фактом повернення грошового забезпечення, скасування догани та надання необхідних підтверджуючих документів молодшому лейтенанту ОСОБА_1 від 20.12.2019, наказ про результати додаткового службового розслідування за фактом повернення грошового забезпечення, скасування догани та надання необхідних підтверджуючих документів молодшому лейтенанту ОСОБА_1 від 28.12.2019 № 191 - ОД. Проте, такі документи не є предметом оскарження в судовому порядку, повторне розслідування проведено безпосередньо в процесі розгляду справи після подачі позову до суду, що свідчить про упередженість проведення розслідування та його результатів.

Представник позивача 28.04.2020 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, які викладені в позовній заяві, заяві про уточнення позовних вимог, відповіді на заперечення, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у жодне судове засіданняне прибув, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

У судове засідання 13.05.2020 представник відповідача також не прибув, про розгляд справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву від 12.05.2020 (вх. № 4067), відповідно до якої просить розглядати справу за його відсутності, проти позовних вимог заперечує.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У судовому засіданні 13.05.2020 суд дослідив письмові докази та поставив на вирішення питання щодо переходу до письмового провадження. Представник позивача щодо переходу до письмого провадження у справі не заперечив, подав заяву від 15.05.2020 (вх. № 23918) про розгляд справи в письмовому провадженні. Таким чином, суд в перейшов до письмового провадження.

Заслухавши пояснення предстаника позивача, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та пояснення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_1 .

Згідно з рапортом командира 2 навчального механізованого батальйону ОСОБА_4 від 17.10.2019 вх. № 5685 командиру 1 навчального механізованого батальйону, 16.10.2019 під час ранкового шикування та перевірки особового складу 2 навчальної механізованох роти 1 навчального механізованого батальйону виявлено факт відсутності на військовій службі заступника командира 2 навчальної механізованої роти з морально-психологічного забезпечення молодшого лейтенанта В.Маїка.

Командир 1 навчального механізованого батальйону підполковник ОСОБА_5 звернувся із клопотанням по суті рапорту командира 2 навчального механізованого батальйону ОСОБА_4 від 17.10.2019 вх. № 5685 до командира Військової частини НОМЕР_1 .

На підставі рапорту командира 1 навчального механізованого батальйону ОСОБА_6 , з метою уточнення причин і умов, що сприяли відсутності на військовій службі менше 3-х годин 16.10.2019, а також встановлення ступеня вини заступника командира 2 навчальної механізованої роти з морально-психологічного забезпечення молодшого лейтенанта ОСОБА_7 , 17.10.2019 командир Військової частини НОМЕР_1 прийняв наказ № 365 АД «Про призначення службового розслідування за фактом відсутності на військовій службі менше 3-х годин молодшого лейтенанта ОСОБА_8 ». Проведення службового розслідування доручено ТВО начальника штабу-першого заступника командира батальйону капітану ОСОБА_9 .

ТВО начальника штабу першого заступника командира батальйону капітаном ОСОБА_9 складено акт службового розслідування за фактом відсутності на військовій службі більше 3-х годин молодшого лейтинанта ОСОБА_1 командиру Військової частини НОМЕР_1 від 24.10.2019, відповідно до якого, зокрема, пропонує за відсутність на військовій службі більше 3-х годин, порушення вимог ст. ст. 11, 12, 14, 16, 49 Статуту внутрішньої служби України, затвердженого Законом Україн від 24.03.1999, заступника командира навчальної механізованої роти 1 навчального механізованого батальйону молодшого лейтенанта ОСОБА_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності, накласти дисциплінарне стягнення «Догана», позбавити премії за жовтень 2019 року.

Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 28.10.2019 № 345-ОД «Про результати службового розслідуваний за фактом відсутності на військовій службі більше 3-х годин молодшого лейтенанта ОСОБА_1 », за відсутність на військовій службі більше 3-х годин, порушення вимог ст. ст. 11, 12, 14, 16, 49 Статуту внутрішньої служби України, затвердженого Законом Україн від 24.03.1999, заступника командира навчальної механізованої роти 1 навчального механізованого батальйону молодшого лейтенанта ОСОБА_8 притягнуто до дисциплінарної відповідальності, накладено дисциплінарне стягнення «Догана», а такожза не вихід на службу без поважних причин молодшого лейтенанта ОСОБА_8 позбавлено премії за жовтень 2019 в повному обсязі, та винесено відповідний запис про накладення дисциплінарного стягнення «Догана» до службової картки молодшого лейтенанта ОСОБА_1

11.11.2019 позивач звернувся до командира Військової частини НОМЕР_1 із рапортом вх № 6333 про надання належним чином засвідчених копій документів, на підставі яких заступника командира навчальної механізованої роти 1 навчального механізованого батальйону молодшого лейтенанта ОСОБА_8 позбавлено грошового забезпечення в розмірі 2433,59 грн.

Згідно з рапортом тво начальника штабу першого заступника командира 1 навчального механізованого батальйону капітана ОСОБА_9 командиру 1 навчального механізованого батальйону від 11.11.2019 вх. № 6345 заступник командира 2 навчальної механізованої роти 1 навчального механізованого батальйону з морально-психологічного забезпечення молодший лейтинантом ОСОБА_1 свідомо проявив низьку виконавчу дисципліну (не виконав розпорядження прямого начальника).

На підставі вказаного рапорту командир 1 навчального механізованого батальйону ОСОБА_5 звернувся із клопотанням по суті рапорту до командира Військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до рапорту тво начальника штабу першого заступника комндира 1 навчального механізованого батальйону капітана ОСОБА_9 від 11.11.2019 № 6345 встановлено факт проявлення слабкої виконавчої дисципліни заступником командира 2 навчальної механізованої роти 1 навчального механізованого батальйону з морально -психологічного забезпечення молодшим лейтинантом ОСОБА_1 , відтак командиром Військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_10 винесено наказ від 19.11.2019 № 374-ОД «Про притягнення до дисципланарної відповідальності молодшого лейтинанта ОСОБА_1 ».

Згідно з вказаним наказом за порушення вимог ст. 11, 12, 14, 16, 49 Статуту внутрішньої служби України, а саме за проявлення слабкої виконавчої дисципліни 11.11.2019, заступника заступником командира 2 навчальної механізованої роти 1 навчального механізованого батальйону з морально-психологічного забезпечення молодшого лейтинанта ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення, наказано виплатити премію за листопад 2019 року в розмірі 90 %.

13.11.2019 позивач звернувся із скаргою до вищого командування Військової частини НОМЕР_2 про скасування догани накладеної командиром Військової частини НОМЕР_1 та зобов`язати командира Військової частини НОМЕР_1 надати запитувану інформацію згідно з рапортом від 11.11.2019 вх. № 6333.

Військовою частиною НОМЕР_2 проведено додаткове службове розслідування за наслідками, якого складено акт та командиром Військової частини НОМЕР_2 від 28.12.2019 № 191-ОД винесено наказ, відповідно до якого: наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 28.10.2019 № 345-ОД вважати винесений згідно вимог чинного законодавства, командиру Військової частини НОМЕР_1 надіслати ОСОБА_1 завірені копії матеріалів службового розслідування.

Вважаючи дії відповідача щодо ненадання інформації в строки, передбачені чинним законодавством, яка запитувалась в рапорті від 11.11.2019 року за вх. № 633, щодо винесення оскажуваних наказів протиправними та накази протиправними, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався таким.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України від 13.01.2011 № 2939-VI Про доступ до публічної інформації (зі змінами станом на момент виникнення спірних правовідносин) визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес (далі - Закон України Про доступ до публічної інформації).

Метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб`єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації (ч. 1 ст. 2 Закону України Про доступ до публічної інформації).

Публічна інформація, згідно із ст.1 Закону України Про доступ до публічної інформації, це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

В силу ст. 4 Закону України Про доступ до публічної інформації доступ до публічної інформації, відповідно до цього Закону, здійснюється на принципах: 1) прозорості та відкритості діяльності суб`єктів владних повноважень; 2) вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом; 3) рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.

Статтею 5 Закону України Про доступ до публічної інформації передбачено забезпечення доступу до інформації, шляхом:

1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом;

2) надання інформації за запитами на інформацію.

Статтею 12 Закону України Про доступ до публічної інформації визначено, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є:

1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень;

2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону;

3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 13 Закону України Про доступ до публічної інформації, розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків;

4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст.19 Закону України Про доступ до публічної інформації, запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Письмовий запит подається в довільній формі.

Запит на інформацію має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 20 Закону України Про доступ до публічної інформації, розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

У разі якщо запит на інформацію стосується інформації, необхідної для захисту життя чи свободи особи, щодо стану довкілля, якості харчових продуктів і предметів побуту, аварій, катастроф, небезпечних природних явищ та інших надзвичайних подій, що сталися або можуть статись і загрожують безпеці громадян, відповідь має бути надана не пізніше 48 годин з дня отримання запиту.

У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Статтею 23 Закону України Про доступ до публічної інформації унормовано право на оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації, відповідно до якої рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.

Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України Про доступ до публічної інформації оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд зазначає, що відповідно до визначення викладеного в Законі України Про доступ до публічної інформації ознаками публічної інформації є: 1) готовий продукт інформації, який отриманий або створений лише в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством; 2) заздалегідь відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація; 3) така інформація знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень або інших розпорядників публічної інформації; 4) інформація не може бути публічною, якщо створена суб`єктом владних повноважень не під час виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків; 5) інформація не може бути публічною, якщо створена не суб`єктом владних повноважень. У разі відсутності перелічених ознак в інформації, така інформація не належить до публічної.

Отже, визначальним для публічної інформації є те, щоб вона була заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним лише суб`єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04.03.2020 у справі № 813/3931/17.

Судом встановлено, що 11.11.2019 позивач звернувся до командира Військової частини НОМЕР_1 із рапортом вх № 6333 про надання належним чином засвідчених копій документів, на підставі яких заступника командира навчальної механізованої роти 1 навчального механізованого батальйону молодшого лейтенанта ОСОБА_8 позбавлено грошового забезпечення в розмірі 2433,59 грн.

Позивач вказує, що станом на момент звернення до суду відповідач не надав запитувані документи, таким чином, відповідачем порушено вимоги Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Суд зазначає, що відповідно до вимог ст.19 Закону України Про доступ до публічної інформації, запит на інформацію має містити, зокрема, ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є.

Проте, судом встановлено, що згідно з поданим рапортом ОСОБА_1 вх № 6333 від 11.11.2019 не зазначено поштової адреси, адресу електронної пошти.

Відповідно до пояснювальної записки начальника відділення персоналу та стройове Військової частини НОМЕР_1 від 08.01.2020, у відділення пенсоналу та стройове Військової частини НОМЕР_1 надійшов 11.11.2019 рапорт ОСОБА_1 від 11.11.2019 вх. № 6333. В усній формі ОСОБА_1 повідомлено про те, що документи про притягнення до відповідальності будуть підготовлені протягом трьох днів, завірені та видані. На даний час документи знаходяться у відділенні персоналу та стройове Військової частини НОМЕР_1 , військовослужбовець не з`явився для їх отримання.

На підставі наведеного, оскільки позивачем в поданому рапорті про надання документів не зазначено поштової адреси, адреси електронної пошти, що унеможливило надіслання запитуваної інформації, дії командира Військової частини НОМЕР_1 не порушують вимоги Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Щодо оскаржуваних дій та наказів командира Військової частини НОМЕР_1 суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються, як цим Законом, так і відповідними положеннями про проходження військової служби та іншими нормативно-правовими актами.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначені Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженим Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Статут внутрішньої служби Збройних Сил України).

Цим Статутом керуються усі військові частини, кораблі, управління, штаби, організації, установи і військові навчальні заклади Збройних Сил України (далі - військові частини).

Відповідно до ст. 5 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України внутрішня служба - це система заходів, що вживаються для організації повсякденного життя і діяльності військової частини, підрозділів та військовослужбовців згідно з цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ст. 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України командир зобов`язаний встановлювати у військовій частині, на кораблі (у підрозділі) такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України.

Згідно з ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України кожен військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та Законів України, Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів, наказів командирів, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.

Згідно з статтею 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.

Відповідно до cт. 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх виріши ти - до наступного прямого начальника.

Згідно з ст. ст. 28, 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в: наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази; забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

Начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання.

Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Згідно з ст. 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно.

Законом України № 551-XIV від 24.03.1999 "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі - Дисциплінарний статут Збройних Сил України), що визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Згідно з преамбулою Дисциплінарного статуту усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.

Відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Згідно з ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до ст. 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України за стан дисципліни у військовому з`єднанні, частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.

Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Відповідно до положень cт. 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Згідно з cт. 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Відповідно до ст. 83 - 86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Заборонено проводити службове розслідування особам, які є підлеглими військовослужбовця, чиє правопорушення підлягає розслідуванню, а також особам - співучасникам правопорушення або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення.

Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Відповідно до ст. 97, 98 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України про накладені дисциплінарні стягнення військовослужбовцям може бути оголошено особисто, у письмовому наказі (розпорядженні), на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, який вчинив правопорушення.

Під час оголошення дисциплінарного стягнення до відома військовослужбовця доводять, в чому полягає порушення ним військової дисципліни чи громадського порядку.

Аналіз вимог Дисциплінарного статуту Збройних Сил України дає підстави для висновку, що підставою для застосування до військовослужбовця дисциплінарного стягнення є невиконання або неналежне виконання військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку.

Суд зазначає, що обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває в площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення.

Водночас реалізація таких повноважень здійснюється суб`єктом накладення дисциплінарного стягнення з певними обмеженнями.

Так, положеннями статті 86 Дисциплінарного статуту передбачено, що вид дисциплінарного стягнення суб`єктом його накладення обирається з обов`язковим урахуванням характеру та обставин вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Водночас, адміністративний суд у силу вимог частини третьої статті 2 КАС України в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен дослідити, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Суд зазначає, що положення наведеного законодавства, чинного на час виникнення спірних правовідносин, не містить жодних застережень щодо необхідності дотримання послідовності при застосуванні до осіб дисциплінарних стягнень, а передбачають необхідність застосування до особи, якою вчинено дисциплінарний проступок, дисциплінарного стягнення, співрозмірного з вчиненим нею проступком та з урахуванням обставин його скоєння.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 12.12.2019 у справі № 816/70/16.

Судом встановлено, що згідно з рапортом командира 2 навчального механізованого батальйону ОСОБА_4 від 17.10.2019 вх. № 5685 командиру 1 навчального механізованого батальйону, 16.10.2019 під час ранкового шикування та перевірки особового складу 2 навчальної механізованох роти 1 навчального механізованого батальйону виявлено факт відсутності на військовій службі заступника командира 2 навчальної механізованої роти з морально-психологічного забезпечення молодшого лейтенанта В.Маїка.

Командир 1 навчального механізованого батальйону підполковник ОСОБА_5 звернувся із клопотанням по суті рапорту командира 2 навчального механізованого батальйону ОСОБА_4 від 17.10.2019 вх. № 5685 до командира Військової частини НОМЕР_1 .

На підставі рапорту командира 1 навчального механізованого батальйону ОСОБА_6 , з метою уточнення причин і умов, що сприяли відсутності на військовій службі менше 3-х годин 16.10.2019, а також встановлення ступеня вини заступника командира 2 навчальної механізованої роти з морально-психологічного забезпечення молодшого лейтенанта ОСОБА_7 , 17.10.2019 командир Військової частини НОМЕР_1 прийняв наказ № 365 АД «Про призначення службового розслідування за фактом відсутності на військовій службі менше 3-х годин молодшого лейтенанта ОСОБА_8 ». Проведення службового розслідування доручено ТВО начальника штабу-першого заступника командира батальйону капітану ОСОБА_9 .

Суд зазначає, що наказом Міністерства оборони від 21.11.2017 № 608 затверджено «Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України», який визначає підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України (далі - Збройні Сили), а також військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів) (далі Порядок № 608).

Згідно пункту 2 розділу І Порядку № 608 службове розслідування - комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку № 608 за рішенням відповідного командира (начальника) службове розслідування може призначатися за письмовим рапортом (доповідною або пояснювальною запискою) військовослужбовця з метою зняття безпідставних, на його думку, звинувачень або підозри.

Згідно пунктом 1 розділу ІІІ Порядку № 608 рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.

Відповідно до пункту 3 розділу ІІІ Порядку № 608 службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування (далі - особи, які проводять службове розслідування).

Згідно пунктом 3 розділу ІІІ Порядку № 608 Посадові (службові) особи Збройних Сил зобов`язані надавати письмові пояснення по суті предмета службового розслідування та поставлених їм питань, а за попередньою згодою керівника - документи чи матеріали відповідно до своїх службових обов`язків.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІІ Порядку № 608 до участі у проведенні службового розслідування заборонено залучати осіб, які є підлеглими військовослужбовця, стосовно якого проводиться службове розслідування, осіб, які брали участь у правопорушенні або особисто зацікавлені у результатах розслідування.

Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення.

Згідно пункту 1 розділу ІV Порядку № 608 за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.

Відповідно до пункту 2, 3, 4, 6 розділу V Порядку № 608 у вступній частині акта службового розслідування зазначаються підстави призначення та проведення службового розслідування.

В описовій частині акта службового розслідування зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді військовослужбовця, стосовно якого проведено службове розслідування; неправомірні дії військовослужбовця; зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є); вина військовослужбовця; причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась; вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено; причини та умови, що сприяли правопорушенню; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення.

У резолютивній частині акта службового розслідування зазначаються: висновки службового розслідування; пропозиції щодо притягнення винної особи (винних осіб) до відповідальності; інші заходи, спрямовані на усунення причин та умов, що призвели до правопорушення, які пропонується здійснити.

Після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування.

За приписами пункту 1 розділу IV Порядку № 608 за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.

Вид дисциплінарного стягнення зазначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування.

Судом встановлено, що ТВО начальника штабу першого заступника командира батальйону капітаном Ясінецьким В.В. складено акт службового розслідування за фактом відсутності на військовій службі більше 3-х годин молодшого лейтинанта ОСОБА_1 командиру Військової частини НОМЕР_1 від 24.10.2019, відповідно до якого, встановлено, що близько 08:00 години 16.10.2019 під час ранкового шикування особового складу 1 навчального механізованого батальйону військвої частини НОМЕР_1 на території військового містечка «Базове», ТВО начальни штабу першого заступника командира 1 навчального механізованого батальйону капітаном ОСОБА_9 було виявлено відсутність військовослужбовця контрактної служби заступника командира 2 навчальної механізованої роти з морально-психологічного забезпечення молодшого лейтенанта ОСОБА_7 , про що негайно була надана доповідь командиру Військової частини НОМЕР_1 полковнику ОСОБА_11 . З пояснень ТВО командира 2 навчальної механізованої роти навчального механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_12 стало відомо, що від молодшого лейтенанта ОСОБА_1 жодних звернень або рапорту про необхідність бути відсутнім на військовій службі з 16.10.2019 о 08:00 год не надходило Малодший лейтинант ОСОБА_13 з`явився на службу о 08:00 год 17.10.2019 на ранковому шикуванні. Заступник командира 2 навчальної механізованої роти з морально-психологічного забезпечення молодший лейтенант ОСОБА_14 від надання письмового пояснення категорично відмовився.

Таким чином, відповідно до акту службового розслідування за фактом відсутності на військовій службі більше 3-х годин молодшого лейтинанта ОСОБА_1 від 24.10.2019, ТВО начальника штабу першого заступника командира батальйону капітаном ОСОБА_9 запропонував командиру Військової частини НОМЕР_1 , зокрема, за відсутність на військовій службі більше 3-х годин, порушення вимог ст. ст. 11, 12, 14, 16, 49 Статуту внутрішньої служби України, затвердженого Законом Україн від 24.03.1999, заступника командира навчальної механізованої роти 1 навчального механізованого батальйону молодшого лейтенанта ОСОБА_8 притягнути до дисциплінарної відповідальності та накласти дисциплінарне стягнення «Догана».

Судом встановлено, що відповідно до акту капітана В. Ясінецького, м. Трехлєбова, М. Нєкрасова від 22.10.2019 заступник командира 2 навчальної механізованої роти з морально-психологічного забезпечення молодший лейтенант ОСОБА_14 від надання пояснення за фактом відсутності на військовій службі більше 3-х голин 16.10.2019 відмовився.

Безпосередній начальник ТВО командира 1 навчального механізованого батальйону майор ОСОБА_15 надав 26.10.2019 характуристику заступнику командира 2 навчальної механізованої роти з морально-психологічного забезпечення молодшому лейтенанту ОСОБА_16 , відповідно до якої ОСОБА_13 зарекомендував себе із негативної сторони.

Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 28.10.2019 № 345-ОД «Про результати службового розслідуваний за фактом відсутності на військовій службі більше 3-х годин молодшого лейтенанта ОСОБА_1 », за відсутність на військовій службі більше 3-х годин, порушення вимог ст. ст. 11, 12, 14, 16, 49 Статуту внутрішньої служби України, затвердженого Законом Україн від 24.03.1999, заступника командира навчальної механізованої роти 1 навчального механізованого батальйону молодшого лейтенанта ОСОБА_8 притягнуто до дисциплінарної відповідальності, накладено дисциплінарне стягнення «Догана», а такожза не вихід на службу без поважних причин молодшого лейтенанта ОСОБА_8 позбавлено премії за жовтень 2019 в повному обсязі, та винесено відповідний запис про накладення дисциплінарного стягнення «Догана» до службової картки молодшого лейтенанта ОСОБА_1 .

Суд звертає увагу, що за приписами Дисциплінарного статуту Збройних Сил України за стан дисципліни у військовому з`єднанні, частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення. У разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Встановивши факт порушення військослужбовцем вимог Статуту внутрішньої служби, прийнято наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 28.10.2019 № 345-ОД «Про результати службового розслідуваний за фактом відсутності на військовій службі більше 3-х годин молодшого лейтенанта ОСОБА_1 ».

Судом встановлено, що наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 28.10.2019 № 345-ОД «Про результати службового розслідуваний за фактом відсутності на військовій службі більш 3-х годин молодшого лейтенанта ОСОБА_1 » підписаний ТВО командира військової частини НОМЕР_1 підполковником В. Красільником.

Проте, згідно з наказом командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_17 від 25.10.2019 № 253 тимчасове виконання обов`язків командира військової частини покладено на підполковника ОСОБА_3 , без права прийняття організаційно-штатних, кадрових рішень.

Суд зазначає, що накази в кадровій діяльності це накази метою створення яких є безпосереднє прийняття чи переведення на іншу роботу, заохочення, нагородження чи накладення стягнення, а також надання відпусток.

Таким чином, кадрове рішення - це оганізаціно-розпорядчий документ, що складається у випадках прийняття чи переведення на іншу роботу, заохочення, нагородження чи накладення стягнення, а також надання відпусток.

Згідно з Державним класифікатором управлінської документації ДК 010-98, затвердженого наказом Держстандарту України від 31.12.1998 № 1024, до документації з управління кадрами (0203) належить наказ про накладення дисциплінарного стягнення (0204005).

Оскільки наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 28.10.2019 № 345-ОД «Про результати службового розслідуваний за фактом відсутності на військовій службі більш 3-х годин молодшого лейтенанта ОСОБА_1 » є рішенням щодо накладення дисциплінарного стягнення, наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 28.10.2019 № 345-ОД «Про результати службового розслідуваний за фактом відсутності на військовій службі більше 3-х годин молодшого лейтенанта ОСОБА_1 » є кадровим рішенням.

На підставі наведеного, суд зазначає, що підполковник ОСОБА_3 , на якого покладено наказом командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_17 від 25.10.2019 № 253, тимчасове виконання обов`язків командира військової частини без права прийняття кадрових рішень, вийшов за межі наданих йому повноважень прийнявши кадрове рішення - наказ від 28.10.2019 № 345-ОД «Про результати службового розслідуваний за фактом відсутності на військовій службі більш 3-х годин молодшого лейтенанта ОСОБА_1 ».

Окрім того, суд зазначає, що відповідно до ст. 85 Дисциплінарного статут розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення.

Безпосередній керівник ТВО командира 1 навчального механізованого батальйону майор ОСОБА_15 надав тільки характеристику військовослужбовцю, однак до службового розслідування залучений не був.

Таким чином, при проведенні службового розслідування порушено вимоги Дисциплінарного статуту щодо проведення розслідування за участю безпосереднього начальника військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення.

На підставі наведеного, наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 28.10.2019 № 345-ОД «Про результати службового розслідуваний за фактом відсутності на військовій службі більш 3-х годин молодшого лейтенанта ОСОБА_1 » А 3211 є протиправними.

Окрім того, позивач як на підставу визнання протиправності дій та скасування наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 28.10.2019 № 345-ОД посилається на те, що в акті службового розслідуваним від 24.10.2019 викладена пропозиція притягнути позивача до дисциплінарної відповідальності та накласти дисциплінарне стягнення «Догана», позбавити премії за жовтень 2019 року, тобто, посадові особи, що проводили службове розслідування вийшли за межі своїх повноважень, процедури проведення службового розслідування та самі обрали вид дисциплінарного стягнення, запропонували його командиру, що свідчить про упередженість проведення розслідування.

Проте, суд зазначає, що відповідно до розділу V Порядку № 608 у резолютивній частині акта службового розслідування зазначаються: висновки службового розслідування; пропозиції щодо притягнення винної особи (винних осіб) до відповідальності; інші заходи, спрямовані на усунення причин та умов, що призвели до правопорушення, які пропонується здійснити. Таким чином, особа, що проводила службове розслідування не вийшла за межі своїх повноважень, запропонувавши притягнення позивача до відповідальності.

Оскільки згідно з наказом від 28.10.2019 № 345-ОД «Про результати службового розслідуваний за фактом відсутності на військовій службі більш 3-х годин молодшого лейтенанта ОСОБА_1 », що підлягає скасуванню, молодшого лейтенанта ОСОБА_8 позбавлено премії за жовтень 2019 в повному обсязі, наказано внести відповідний запис про накладення дисциплінарного стягнення «Догана» до службової картки молодшого лейтенанта ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне зобов`язати командира Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 премію за жовтень 2019 року в повному обсязі та скасувати запис про накладення дисциплінарного стягнення «Догана» в службовій картці молодшого лейтенанта ОСОБА_1

Суд зазначає, що позивач просить зобов`язати командира Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 премію за жовтень 2019 року в повному обсязі в розмірі 2433,59 грн, проте позивачем доказів, що премія в жовтні місяці 2019 становила 2433,59 грн до матерів справи не долучено, а судом не встановлено, таким чином в цій частині позовна вимога задоволенню не підлягає.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправними дій та скасування наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 19.11.2019 № 374-ОД «Про притягнення молодшого лейтенанта ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності «ДОГАНА» з позбавленням премії за листопад місяць 2019 в розмірі 10%, суд зазначає наступне.

Згідно з рапортом т.в.о. начальника штабу першого заступника командира 1 навчального механізованого батальйону капітана ОСОБА_9 командиру 1 навчального механізованого батальйону від 11.11.2019 вх. № 6345 заступник командира 2 навчальної механізованої роти 1 навчального механізованого батальйону з морально-психологічного забезпечення молодший лейтинантом ОСОБА_1 свідомо проявив низьку виконавчу дисципліну (не виконав розпорядження прямого начальника).

На підставі вказаного рапорту командир 1 навчального механізованого батальйону ОСОБА_5 звернувся із клопотанням по суті рапорту до командира Військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до рапорту т.в.о. начальника штабу першого заступника командира 1 навчального механізованого батальйону капітана ОСОБА_9 від 11.11.2019 № 6345 встановлено факт проявлення слабкої виконавчої дисципліни заступником командира 2 навчальної механізованої роти 1 навчального механізованого батальйону з морально -психологічного забезпечення молодшим лейтинантом ОСОБА_1 , відтак командиром Військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_10 винесено наказ від 19.11.2019 № 374-ОД «Про притягнення до дисципланарної відповідальності молодшого лейтинанта ОСОБА_1 ».

Згідно з вказаним наказом за порушення вимог ст. 11, 12, 14, 16, 49 Статуту внутрішньої служби України, а саме за проявлення слабкої виконавчої дисципліни 11.11.2019, заступника командира 2 навчальної механізованої роти 1 навчального механізованого батальйону з морально-психологічного забезпечення молодшого лейтинанта ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення, наказано виплатити премію за листопад 2019 року в розмірі 90 %.

В даному випадку командиром військової частини НОМЕР_1 службове розслідвування не проводилось.

Згідно з Дисциплінарним статутом, Порядком № 608 прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування.

Тобто, призначати службове розслідування є правом, а не обов`язком командира Выйськової частини.

Відповідно до приписів Дисциплінарного статуту Збройних Сил України під час оголошення дисциплінарного стягнення до відома військовослужбовця доводять, в чому полягає порушення ним військової дисципліни чи громадського порядку. Про накладені дисциплінарні стягнення військовослужбовцям може бути оголошено особисто, у письмовому наказі (розпорядженні), на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, який вчинив правопорушення

Наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності повинен, містити обставини вчинення допущеного військовослужбовцем проступку, підстави прийняття рішення про притягнення його до дисциплінарної відповідальності із обґрунтуванням обрання певного виду стягнення, який застосовується до порушника, з урахуванням передбачених у Дисциплінарному статуті Збройних Сил України обставин.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.07.2018 у справі № 813/1953/17.

Проте, відповідно до наказу командира Військової частніи НОМЕР_1 від 19.11.2019 № 374-ОД зазначено про те, що встановлено факт проявлення слабкої виконавчої дисципліни заступником командира 2 навчальної механізованої роти 1 навчального механізованого батальйону з морально-психологічного забезпечення молодшим лейтинантом ОСОБА_1 .

Згідно з рапортом т.в.о. начальника штабу першого заступника комндира 1 навчального механізованого батальйону капітана ОСОБА_9 командиру 1 навчального механізованого батальйону від 11.11.2019 вх. № 6345, заступник командира 2 навчальної механізованої роти 1 навчального механізованого батальйону з морально-психологічного забезпечення молодший лейтенант ОСОБА_1 свідомо проявив низьку виконавчу дисципліну (не виконав розпорядження прямого начальника).

Суд зазначає, що в оскаржуваному наказі та рапорті т.в.о. начальника штабу першого заступника командира 1 навчального механізованого батальйону капітана ОСОБА_9 не зазначане, яке саме розпорядження не виконав військовослужбовець, коли та за яких обставин не було виконане таке розпорядження.

Оскільки не вказано обставин вчинення допущеного військовослужбовцем проступку, суд не може встановити чи мав місце дисциплінарний проступок, чи був дисциплінарний проступок, співрозмірним дисциплінарному стягненню, з урахуванням обставин його скоєння.

На підставі наведеного, наказ командира Військової частни НОМЕР_1 від 19.11.2019 № 374-ОД «Про притягнення до дисципланарної відповідальності молодшого лейтинанта ОСОБА_1 » не відповідає вимогам Дисциплінарного статуту, Порядку № 608, а тому є протиправним та підлягає скасуванню, а дії командира Військової частини НОМЕР_1 щодо винесення наказу від 19.11.2019 № 374-ОД «Про притягнення до дисципланарної відповідальності молодшого лейтинанта ОСОБА_1 » є протиправними.

Оскільки судом встановлено, що відповідно до вказаного наказу, що підлягає скасуванню, виплачено премію за листопад 2019 року в розмірі 90 %, суд вважає за необхідне зобов`язати командира Військової частини НОМЕР_1 нарахувати ОСОБА_1 премію за листопад 2019 року в розмірі 100% та виплатити недоотриману частину премії в розмірі 10%.

Позивач також просить встановити судовий контроль за виконанням судового рішення, шляхом зобов`язання командира військової частини НОМЕР_1 подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з ч.1 ст. 382 КАС України встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу вказаної норми вбачається, що встановлення судового контролю за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі, є правом, а не обов`язком суду. Отже, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах є саме диспозитивним правом суду, яке може використовуватись в залежності від наявності об`єктивних обставин, що підтверджені належними та допустимими доказами.

Позивач не навів аргументованих доводів та не надав доказів того, що дане рішення суду буде відповідачем тривалий час не виконане, в зв`язку з чим своєчасно у межах розумних строків не будуть поновлені його права. Тому, дана позовна вимога позивача не підлягає задоволенню.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримані частково, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.

З огляду на вищевказане суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судовий збір відповідно до вимог статті 139 КАС України не стягується.

Керуючись статтями 242 - 246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:
1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) до командира Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, визнання протиправними і скасування наказів задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії командира Військової частини НОМЕР_1 щодо винесення наказу від 19.11.2019 № 374-ОД «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності молодшого лейтенанта ОСОБА_1 ».

3. Визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 28.10.2019 № 345-ОД «Про результати службового розслідування за фактом відсутності на військовій службі більше 3-х годин молодшого лейтенанта ОСОБА_1 ».

3. Зобов`язати командира Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 премію за жовтень 2019 року в повному обсязі, скасувати запис про накладення дисциплінарного стягнення «Догана» в службовій картці молодшого лейтенанта ОСОБА_1 .

4. Визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 19.11.2019 № 374-ОД «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності молодшого лейтенанта ОСОБА_1 ».

5. Зобов`язати командира Військової частими НОМЕР_1 нарахувати ОСОБА_1 премію за листопад 2019 року в розмірі 100% та виплатити недоотриману частину премії в розмірі 10%.

6. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судовий збір не стягується.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст судового рішення складено 20.05.2020.

Суддя Костецький Н.В.