Справа № 520/13895/19
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2020-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2020 року м. ПолтаваСправа № 520/13895/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Гіглави О.В., розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом Військового інституту танкових військ Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, -

В С Т А Н О В И В:

18 грудня 2019 року до Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, Військовий інститут танкових військ Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут", з адміністративним позовом до ОСОБА_1 , в якому просив суд стягнути з останнього на користь Військового інституту танкових військ Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" суму в розмірі 10225,71 грн на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на невиконання відповідачем, як курсантом вищого військового навчального закладу, умов договору підготовки фахівця, наслідком чого, на переконання позивача, є відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням ОСОБА_1 у навчальному закладі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 13.01.2020 адміністративну справу за адміністративним позовом Військового інституту танкових військ Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі передано до Полтавського окружного адміністративного суду.

До Полтавського окружного адміністративного суду матеріали позовної заяви Військового інституту танкових військ Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" надійшли 05.02.2020, що підтверджується датою на вхідному штампі суду.

Ухвалою суду від 07.02.2020 підстави, вказані позивачем у заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду визнані неповажними; позовну заяву Військового інституту танкових військ Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі залишено без руху; позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій вказані інші підстави для поновлення строку.

25.02.2020 на виконання вимог ухвали суду від 07.02.2020 від позивача надійшла заява про визнання причин пропуску строку для звернення до суду поважними та поновлення пропущеного строку, дослідивши доводи якої, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом та доцільність поновлення такого строку, оскільки пропущений строк є не надто значним, фактично зумовлений зміною судової практики щодо підсудності даного спору, неналежним та несвоєчасним фінансуванням позивача коштами на сплату судового збору, а правило встановлення обмежень звернення до суду в зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватись з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму.

З огляду на це, а також на підставі приписів статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалою суду від 02.03.2020 заяву Військового інституту танкових військ Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" про визнання причин пропущення строку для звернення до суду поважними та поновлення пропущеного строку задоволено; визнано поважними причини пропуску Військовим інститутом танкових військ Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" строку звернення до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та поновлено такий строк; зобов`язано Виконавчий комітет Градизької селищної ради Глобинського району Полтавської області (39071, Полтавська область, Глобинський район, смт Градизьк, вул. Київська, буд. 51) надати суду інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1

16.03.2020 до суду від Виконавчого комітету Градизької селищної ради Глобинського району Полтавської області надійшла інформація, що по обліку селищної ради гр. ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з цим, ухвалою суду від 23.03.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №520/13895/19, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Станом на момент розгляду справи відзив на позов від відповідача не надходив. При цьому, за змістом частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

При цьому, як визначено частиною другою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

За відсутності клопотань учасників справи про розгляд справи у відкритому судовому засіданні чи за правилами загального позовного провадження, зважаючи на достатність наданих позивачем доказів та повідомлених обставин, суд розглянув справу у порядку письмового провадження.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

26.07.2018 між Військовим інститутом танкових військ та солдатом ОСОБА_1 укладений контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу /а.с. 3-4/. З підписанням контракту відповідач погодився, зокрема: - проходити військову службу (навчання) у Військовому інституті танкових військ Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" протягом строку контракту відповідно до вимог, визначених законодавством, що регулюють проходження військової служби та цим контрактом; - продовжувати подальше проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського складу або офіцерського складу протягом не менше п`яти років після закінчення навчання; - відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого навчального закладу у випадках, визначених частиною десятою статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" /а.с. 3-4/.

Наказом начальника інституту від 21.07.2018 №124 солдата ОСОБА_1 зараховано на навчання на перший курс інституту за спеціальністю "Озброєння та військова техніка" /а.с. 59 зі звороту/.

Наказом начальника інституту від 26.07.2018 №173 солдата ОСОБА_1 зараховано в списки особового складу інституту та на всі види забезпечення /а.с. 60/.

24.06.2019 ОСОБА_1 подав рапорт про його відрахування з числа курсантів Військового інституту танкових військ Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" за власним бажанням /а.с. 6 зі звороту/.

25.06.2019 з відповідачем проведено бесіду, у ході якої роз`яснено порядок відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням в інституті /а.с. 5/.

27.06.2019 на засіданні вченої ради Військового інституту танкових військ Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" рекомендовано начальнику інституту відрахувати курсанта 113 навчальної групи навчального курсу ОВТ-1 солдата ОСОБА_2 через небажання продовжувати навчання /а.с. 6/.

03.07.2019 ОСОБА_2 на ім`я начальника інституту подано рапорт, у якому зазначено про забезпечення в ході навчання усіма видами постачання, відсутність претензій до інституту та зобов`язання відшкодувати витрати, пов`язані з навчанням, у добровільному порядку /а.с. 5 зі звороту/.

Відповідно до наказу начальника інституту від 03.07.2019 №142 солдат ОСОБА_1 , курсант 1-го курсу за спеціальністю "Озброєння та війська техніка" наказом начальника інституту (по особовому складу) від 03.07.2019 №17-К відрахований з числа курсантів через небажання продовжувати навчання, достроково розірваний контракт про навчання та зарахований у розпорядження начальника інституту /а.с. 60 зі звороту/. Також у наказі від 03.07.2019 №142 визначено, що згідно постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 №964 "Про затвердження порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах" підлягають відшкодуванню витрати, пов`язані з утриманням під час проходження військової служби (навчання) у інституті солдата ОСОБА_1 у розмірі 10225,71 грн.

Посилаючись на невиконання відповідачем обов`язку з відшкодування витрат у вищезазначеному розмірі, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступного висновку.

Законом України від 25.03.1992 №2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" (надалі - Закон №2232-ХІІ) урегульований порядок проходження громадянами України військової служби (навчання) у вищих військових навчальних закладах.

За змістом статті 25 Закону №2232-ХІІ підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу проводиться у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів. У них здійснюється навчання курсантів, слухачів, студентів, ад`юнктів і докторантів.

Підготовка громадян України, прийнятих на військову службу за контрактом, може здійснюватися у вищих військових навчальних закладах, навчальних частинах (центрах), військових частинах шляхом навчання на спеціальних курсах підготовки. Порядок та умови направлення, проходження військової служби громадянами України під час такої підготовки визначаються положеннями про проходження військової служби громадянами України.

З громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону. Контракт про проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського або офіцерського складу після закінчення навчання укладається між громадянином та державою, від імені якої виступає уповноважений орган військового управління Збройних Сил України або іншого військового формування, для потреб якого він проходить підготовку, на строк, передбачений абзацами третім і шостим частини другої статті 23 цього Закону.

Курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 та підпунктів "д", "е", "є", "ж", "з" пункту 2 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Механізм відшкодування витрат визначений Порядком відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 №964 (далі - Порядок №964).

Пунктом 2 Порядку №964 визначено, що витрати відшкодовуються, зокрема Міноборони.

Згідно з пунктами 3, 4 Порядку №964 відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.

Пунктом 7 Порядку №964 передбачено, що у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач, навчаючись у вищому навчальному закладі Міністерства оборони України, проходив військову службу, що відноситься до публічної служби.

Закон №2232-ХІІ та Порядок №964 зобов`язують військовослужбовця у разі дострокового розірвання контракту з вищим навчальним закладом відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з його утриманням у ВНЗ.

Склад витрат, пов`язаних з утриманням відповідача в інституті, підтверджений залученими до матеріалів справи копіями: довідки-розрахунку нарахувань за відшкодування речового майна, яке було видано але не вислужило встановленого строку на курсанта ОСОБА_1 , довідки про нараховане грошове забезпечення курсанта 1-го курсу ОСОБА_1 за спеціальністю "Озброєння та військова техніка" /а.с. 7, 7 зі звороту/, та загалом становить 10225,71 грн.

Відповідач зі змістом зазначених вище довідок ознайомлений 12.07.2019, що підтверджено його підписом на примірниках вказаних документів.

Так само, відповідач ознайомлений з наявністю у нього обов`язку з відшкодування зазначених вище витрат, що підтверджено власноручно підписаним контрактом від 26.07.2018 та рапортом солдата ОСОБА_1 від 03.07.2019, копії яких залучені до матеріалів справи /а.с. 3-4, 5 зі звороту/.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідач відзив на позов, доказів оскарження наказу про звільнення з військової служби до суду не надав, розмір та склад витрат, пов`язаних з утриманням під час проходження навчання у вищому навчальному закладі, не оспорив, доказів відшкодування таких витрат у добровільному порядку не надав.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, беручи до уваги обізнаність відповідача про обов`язок відшкодувати витрати на його утримання в Інституті та відсутність добровільної сплати ним коштів на користь позивача, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

А відтак, позов належить задовольнити повністю.

Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено стягнення судових витрат юридичної особи - позивача з фізичної особи - відповідача, а тому підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Позов Військового інституту танкових військ Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" (вул. Полтавський шлях, 192, м. Харків, 61098, ідентифікаційний код 07905262) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ) про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Військового інституту танкових військ Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" кошти у розмірі 10255,71 грн (десять тисяч двісті п`ятдесят п`ять гривень сімдесят одна копійка) на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час проходження навчання у вищому навчальному закладі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням положень пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Гіглава