Справа № 640/9929/19
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2020-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2020 року м. Київ №640/9929/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Державного реєстратора Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

Духновської Олесі Анатоліївни

про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулась ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) з позовом до Державного реєстратора Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Духновської Олесі Анатоліївни (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, б. 36, код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), в якому просить ухвалити рішення, яким:

- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 46774767 від 08 травня 2018 року, прийняте Державним реєстратором прав на нерухоме майно Духновською Олесею Анатоліївною, Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської адміністрації) м. Київ про відмову ОСОБА_1 в державній реєстрації права власності, форма власності приватна на житловий будинок, що розташований: АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати Державного реєстратора прав на нерухоме майно Духновську Олесю Анатоліївну, Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської адміністрації) м. Київ здійснити державну реєстрацію права власності на об`єкт самочинного будівництва, в порядку спадкування, а саме: житловий будинок під літерою "З" загальною площею 8,2 кв.м, та житлову , загальною площею 12.2 кв.м, сарай під літерою "К", площею 9.8 кв.м; вбиральня під літерою "Л" - 1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 після померлого ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що внести запис про державну реєстрацію до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Позовні вимоги мотивовано тим, що при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на об`єкт самочинного будівництва, Святошинським районним судом м. Києва було досліджено та встановлено, що документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав, може також вважатися технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна. Тому, згідно з чинним технічним паспортом, який виготовлено станом на 22.01.2010 року комунальним підприємством «Київським міським бюро технічної інвентаризації», садибний (індивідуальний) житловий будинок, який розташований під номером АДРЕСА_1 відповідає всім технічним вимогам, а тому вимагання документу, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництва є незаконним, безпідставним та суперечить законодавству України. При дослідженні доказів судом в цивільній справі №759/11462/17 вже було встановлено, що будинок введено в експлуатацію, оскільки такий був побудований ще до1992 року, а введення в експлуатацію вважається з моменту надання Київським бюро технічної інвентаризації Технічного паспорту на садибний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання та виклику учасників справи, надано відповідачу час для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, проте, надав суду клопотання про закриття провадження у справі, яке мотивовано тим, що на думку відповідача правовідносини у даній справі мають приватно-правовий характер, а тому даний спір має розглядатись в порядку цивільного судочинства.

Так, стосовно заявленого відповідачем клопотання суд зазначає, що з огляду на суть спірних правовідносин та суб`єктний склад сторін у цій справі, спір про право відсутній, а дослідженню підлягають виключно владні управлінські рішення та дії державного реєстратора, який у межах спірних відносин діє як суб`єкт владних повноважень. За таких обставин даний спір не має ознак приватноправового та підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства. Відтак, клопотання відповідача про закриття провадження у справі є безпідставним та не підлягає задоволенню, а спір у даній справі підлягає розгляду по суті.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 3 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, розгляд яких проводився за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), заявами по суті справи є позов та відзив.

Розглянувши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

30 січня 2019 року Святошинським районним суду м. Києва було ухвалено рішення по справі №759/11462/17, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до Київської міської ради, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, треті особи: Комунальне підприємство «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна», ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування задоволено. Визнано за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) право власності на об`єкт самочинного будівництва, а саме: житловий будинок під літерою «З» загальною площею 34,3 кв.м., кухня загальною площею 13,9 кв.м., житлову, загальною площею 8,2 кв.м., та житлову, загальною площею 12,2 кв.м.,сарай під літерою «К», площею 9,8 кв.м.; вбиральня під літерою «Л» - 1,0 кв.м., що за адресою: АДРЕСА_1 , після померлого ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

28 лютого 2019 року рішення Святошинського районного суду м. Києва набрало законної сили.

15 березня 2019 року ОСОБА_1 подала заяву №159655496 про державну реєстрацію права власності в Центр надання адміністративних послуг Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації. До заяви позивачем були додані: копія паспорта та ідентифікаційного коду, квитанція про сплату держмита, оригінал та копія технічного паспорту на будівлі, оригінал та копія рішення Святошинського районного суду м. Києва від 30.01.2019 по справі №№759/11462/17.

21 березня 2019 року Державний реєстратор Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Духновська Олеся Анатоліївна прийняла рішення №46075315 про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прів та обтяжень, прийнятої 15.03.2019 10:35:23 за реєстраційним номером 33141952, яку подала ОСОБА_1 , для проведення державної реєстрації права власності, форма власності: приватна на житловий будинок що розташований АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що документи подані не в повному обсязі, а саме, не надано документ, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта.

08 травня 2019 року Державний реєстратор Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Духновська Олеся Анатоліївна прийняла рішення №46774767 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за ОСОБА_1 , а саме права приватної власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Вважаючи протиправним рішення відповідача про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №46774767 від 08 травня 2018 року, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав регулюється Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV від 01.07.2004 (далі - Закон № 1952-IV, в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону № 1952-IV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державній реєстрації прав відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону №1952-IV підлягає, зокрема, право власності.

Частиною 1 ст. 5 вказаного Закону встановлено, що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Згідно з ч. 3 ст. 10 Закону № 1952-IV, державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав (ч. 1 ст. 11 Закону 1952-IV).

Статтею 18 Закону № 1952-IV передбачено, що державна реєстрація прав проводиться в такому порядку:

1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв;

2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав;

3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв;

4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень;

5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав);

6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав;

7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником;

8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 27 Закону № 1952-IV від 01.07.2004, державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі, зокрема, 9) судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Згідно ст. 31-1 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Державна судова адміністрація України у день набрання законної сили рішенням суду, яке передбачає набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора, забезпечує передачу до Державного реєстру прав примірника такого судового рішення. Державний реєстратор, що перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, за місцезнаходженням відповідного майна у день надходження відповідного рішення суду формує та реєструє необхідну заяву або реєструє рішення суду про заборону вчинення дій, пов`язаних з державною реєстрацією прав, чи рішення суду про скасування відповідного рішення суду. Проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів здійснюється у порядку та строки, передбачені цим Законом, без справляння адміністративного збору.

При цьому згідно прикінцевих положень Закону України від 06.10.2016 №1666-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення державної реєстрації прав на нерухоме майно та захисту прав власності» до запровадження інформаційної взаємодії між Державним реєстром речових прав на нерухоме майно та Єдиним державним реєстром судових рішень, передбаченої Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також у разі проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів, що набрали законної сили, до запровадження відповідної інформаційної взаємодії реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться за зверненням заявника.

Державний реєстратор прав на нерухоме майно з метою встановлення набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на підставі поданого рішення суду обов`язково використовує відомості Єдиного державного реєстру судових рішень за допомогою офіційного веб-порталу судової влади України щодо наявності такого рішення у відповідному реєстрі в електронній формі, відповідності його за документальною інформацією та реквізитами.

Статтею 24 Закону № 1952-IV визначено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; 11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав; 12) заявник звернувся із заявою про державну реєстрацію права власності щодо майна, що відповідно до поданих для такої реєстрації документів відчужено особою, яка на момент проведення такої реєстрації внесена до Єдиного реєстру боржників, зокрема за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці.

За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття.

Отже, як свідчать матеріали справи, після набрання законної сили рішенням Святошинського районного суду м. Києва по справі №759/11462/17, яким визнано за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) право власності на об`єкт самочинного будівництва, а саме: житловий будинок під літерою «З» загальною площею 34,3 кв.м., кухня загальною площею 13,9 кв.м., житлову, загальною площею 8,2 кв.м., та житлову, загальною площею 12,2 кв.м.,сарай під літерою «К», площею 9,8 кв.м.; вбиральня під літерою «Л» - 1,0 кв.м., що за адресою: АДРЕСА_1 , після померлого ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач звернулась до державного реєстраторі із заявою для проведення державної реєстрації права власності на вказаний вище будинок.

Проте, рішенням відповідача від 21.03.2019 №46075315 було зупинено розгляд заяви про державну реєстрацію прів та обтяжень, яку подала ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що позивачем не було надано документ, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта. В подальшому, 08.05.2019 Державний реєстратор прав на нерухоме майно Духновська Олеся Анатоліївна прийняла рішення №46774767 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за ОСОБА_1 , а саме права приватної власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з не усуненням обставин, що були підставою для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав.

Як встановлено рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 28.02.2019 по справі №759/11462/17, 28.08.2007 рішенням Святошинського районного суду м. Києва було визнано за ОСОБА_3 право власності на об`єкт самочинного будівництва - самовільні забудови під літерою «З», кухню загальною площею 13,9 кв.м., житлову - загальною площею 8,2 кв.м., та житлову загальною площею 12,2 кв.м., сарай під літерою «К» площею 9,8 кв.м., сарай під літерою «М» площею 10,6 кв.м. розташовані на земельній ділянці АДРЕСА_4 ; виділено у користування ОСОБА_3 0,045 га земельної ділянки АДРЕСА_4 , яка прилягає до прибудови під літерою «З»; зобов`язано Київське міське бюро технічної інвентаризації здійснити відповідну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на об`єкт самочинного будівництва - самовільні забудови під літерою «З», кухню загальною площею 13,9 кв.м., житлову - загальною площею 8,2 кв.м., житлову загальною площею 12,2 кв.м., сарай під літерою «К» площею 9,8 кв.м., сарай під літерою «М» площею 10,6 кв.м. розташовані на земельній ділянці АДРЕСА_4 .

ОСОБА_3 є батьком позивачки.

Також, рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 28.02.2019 по справі №759/11462/17 було встановлено, що право власності на майно, побудоване до 1992 року, виникло з моменту закінчення будівництва, жилий будинок побудований 1964 р, сарай 1968 р., вбиральня 1978 р.

В результаті встановлених Святошинським районним судом м. Києва обставин, за ОСОБА_1 (позивач) було визнано право власності на об`єкт самочинного будівництва, а саме: житловий будинок під літерою «З» загальною площею 34,3 кв.м., кухня загальною площею 13,9 кв.м., житлову, загальною площею 8,2 кв.м., та житлову, загальною площею 12,2 кв.м., сарай під літерою «К», площею 9,8 кв.м.; вбиральня під літерою «Л» - 1,0 кв.м., що за адресою: АДРЕСА_1 , після померлого ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до п. 66 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. №1127, для державної реєстрації права власності на підставі заяви спадкоємця подаються документи, необхідні для відповідної реєстрації, передбачені статтею 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та цим Порядком, що підтверджують набуття спадкодавцем права власності на нерухоме майно, витяг із Спадкового реєстру про наявність заведеної спадкової справи та документ, що містить відомості про склад спадкоємців, виданий нотаріусом чи уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, якими заведено відповідну спадкову справу.

Разом з тим, відповідно до п. 42 вказаного Порядку, для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються:

1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна;

2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки.

Як встановлено рішення Святошинського районного суду м. Києва від 28.02.2019 у справі №759/11462/17 жилий будинок побудований 1964 р., сарай 1968 р., вбиральня 1978 р., тобто будівництво було закінчено до 5 серпня 1992 р.

Матеріали справи свідчать, що позивачем при зверненні до державно реєстратора прав на нерухоме майно Духновської Олесі Анатоліївни було подано: копію паспорта та ідентифікаційного коду, квитанцію про сплату держмита, оригінал та копію технічного паспорту на будівлі, оригінал та копія рішення Святошинського районного суду м. Києва від 30.01.2019 по справі №№759/11462/17, яке підтверджує право власності ОСОБА_1 на об`єкт самочинного будівництва, а саме: житловий будинок під літерою «З» загальною площею 34,3 кв.м., кухня загальною площею 13,9 кв.м., житлову, загальною площею 8,2 кв.м., та житлову, загальною площею 12,2 кв.м.,сарай під літерою «К», площею 9,8 кв.м.; вбиральня під літерою «Л» - 1,0 кв.м., що за адресою: АДРЕСА_1 , після померлого ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Отже, аналізуючи наведені вище приписи законодавства, а також перелік наданих позивачем документів для державної реєстрації прав на нерухоме майно, яке було побудовано до 5 серпня 1992 року, суд дійшов висновку, що позивачем в повному обсязі було надано всі необхідні документи для державної реєстрації прав, що підтверджують виникнення права власності у відповідності з вимогами закону, у зв`язку з чим у державного реєстратора були відсутні підстави для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та в подальшому прийняти рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за ОСОБА_1 , зворотного відповідачем під час розгляду справи не доведено, відзив на позовну заяву не надано, хоча саме на відповідача приписами ст. 77 КАС України покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем всупереч норм Закону № 1952-IV та Порядку№ 1127, оскільки позивачем було подано всі визначені згадуваними нормативно-правовими актами документи необхідні для проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок що розташований АДРЕСА_1 .

Враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, суд приходить до висновку, що рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 46774767 від 08 травня 2018 року, прийняте Державним реєстратором прав на нерухоме майно Духновською Олесею Анатоліївною є протиправним та підлягає скасуванню.

У зв`язку з викладеним, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 77, 139, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №46774767 від 08 травня 2018 року, прийняте Державним реєстратором Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Духновською Олесею Анатоліївною (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, б. 36, код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про відмову ОСОБА_1 в державній реєстрації права власності, форма власності приватна на житловий будинок, що розташований:

АДРЕСА_5 . Зобов`язати Державного реєстратора Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Духновську Олесю Анатоліївну ( 01044 , м. Київ, вул. Хрещатик, б. 36, код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) здійснити державну реєстрацію права власності на об`єкт самочинного будівництва, в порядку спадкування, а саме: житловий будинок під літерою "З" загальною площею 8,2 кв.м, та житлову , загальною площею 12.2 кв.м, сарай під літерою "К", площею 9.8 кв.м; вбиральня під літерою "Л" - 1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 після померлого ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що внести запис про державну реєстрацію до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 768, 40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок) за рахунок коштів Державного реєстратора Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Духновської Олесі Анатоліївни (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, б. 36, код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293, 295-297 КАС України, шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Суддя Вєкуа Н.Г.