Справа № 400/1801/20
Суддя: Фульга А. П.
Дата ухвалення: 2020-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2020 р. № 400/1801/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Фульги А.П. розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу:

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименко Романа Васильовича, вул.Юрія Поправки, 6, офіс 31, м.Київ 94, 02094

треті особи:Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Сіті Фінанс", вул.Січових стрільців, 37-41, м.Київ 126, 03126

про:визнання протиправною та скасування постанови від 30.03.2020 р. № 61667445,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся з позовом до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименко Романа Васильовича (надалі - відповідач), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Сіті Фінанс" (надалі - ТОВ "Фінансова Компанія "Сіті Фінанс"), в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Клименка Романа Васильовича про відкриття виконавчого провадження № 61667445 від 30.03.2020 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідач відкрив виконавче провадження в порушення норм Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (надалі Закон № 1404) та Закону України від 02.06.2016 № 1403-VIII «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (надалі Закон № 1403). За твердженнями позивача, він зареєстрований і постійно проживає у м.Миколаєві та не володіє майном, яке знаходиться в межах виконавчого округу міста Києва. Як вказав позивач, відповідач не перевірив інформацію щодо місця проживання позивача та завідомо вніс до постанови про відкриття виконавчого провадження неправдиві відомості. Оскільки виконавчий документ був пред`явлений не за місцем виконання, відповідач, на підставі пункту 10 частини четвертої статті 4 Закону № 1404, мав повернути його стягувачу без прийняття до виконання. Також позивач вказав, що він не укладав правочинів з Товариством, тому йому незрозумілі підстави для вчинення приватним нотаріусом Мажугою В.Ю. виконавчого напису № 339 від 13.02.2020. Крім того, за твердженнями ОСОБА_1 , накладення відповідачем арешту на банківський рахунок, що використовується для отримання заробітної плати та пенсії, позбавляє позивача джерел до існування, порушує його право на соціальний захист та не узгоджується з нормами Закону № 1404.

Ухвалою від 12.05.2020 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду на 15.05.2020 року.

15.05.2020 року від позивача надійшло клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні без участі представника позивача.

Цього ж дня від відповідача надійшло клопотання про перенесення розгляду справи для надання часу для підготування відзиву. Справу було перенесено на 19.05.2020 року.

Станом на 19.05.2020 року відповідач відзиву по справі не надав.Третя особа пояснень щодо позову не подала.

На підставі частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглянув справу у письмовому провадженні за наявними у матеріалах справи документами.

Як встановлено судом, 13.02.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мажугою В.Ю було вчинено виконавчий напис, про звернення стягнення з позивача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №R151/0054595 від 04.11.2015 року у розмірі 52 229,22 грн., який було зареєстровано в реєстрі за №339.

У виконавчому написі зазначено, що адресою місця реєстрації ОСОБА_1 є АДРЕСА_2 , адресою проживання АДРЕСА_3 .

Проте, у матеріалах виконавчого провадження, копії яких позивач надав суду, наявний укладений 04.11.2015 між ПАТ Банк "ТРАСТ" і ОСОБА_1 договір № R151.0054595 Предметом Договору було, зокрема, надання позивачу споживчого кредиту в сумі 20 400,00 грн. Строк користування кредитом 36 місяців.

У Договорі адресою місця постійного проживання (місцем реєстрації) позивача та адресою одержання кореспонденції вказано: АДРЕСА_2 .

У виконавчому написі про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства (якому, згідно з текстом виконавчого напису, банк відступив право вимоги) заборгованості за Договором в сумі 52 229,22 грн. вказані: адреса реєстрації ОСОБА_1 - АДРЕСА_4 ; адреса проживання ОСОБА_1 АДРЕСА_5 .

30.03.2020 приватний виконавець Клименко Р.В. відкрив виконавче провадження № 61667445 за виконавчим написом №339 виданого 13.02.2020 року та виніс постанову про арешт коштів позивача.

В обох постановах відповідача зазначено, що адресою боржника є АДРЕСА_5 , та АДРЕСА_6

При прийнятті рішення суд виходив з такого.

Частиною другою статті 25 Закону № 1403 встановлено, що приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника (частина друга статті 24 Закону № 1404).

Місцем проживання фізичної особи, згідно з частиною першою статті 29 Цивільного кодексу України, є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно з пунктом 10 частини четвертої статті 4 Закону № 1404, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Суд погодився з аргументами відповідача в тому, що норми Закону №1404 не зобов`язують виконавця перевіряти достовірність зазначеної у виконавчому документі інформації до відкриття виконавчого провадження.

Проте, як з`ясовано судом, факт проживання ОСОБА_1 у м. Київ не підтверджений, а вказана у Виконавчому написі інформація суперечить наданим позивачем доказам.

Третя особа, як вказано вище, пояснень щодо позову не подала, доводи позивача не заперечила, будь-яких доказів на підтвердження зазначеної у Виконавчому листі інформації про місце проживання позивача суду не надала.

Виконавчі написи нотаріусів, згідно зі статтею 3 Закону № 1404, є виконавчими документами.

У Виконавчому написі вказано, що його було вчинено на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підстав виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Згідно зі статтею 87 Закону України від 02.09.1993 № 3425-ХІІ «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий Перелік був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (надалі Постанова № 1172).

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 затверджений Постановою № 1172 Перелік був змінений, зокрема, доповнений пунктом 2 («Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин»). Саме цей пункт вказаний у Виконавчому написі.

Проте, постановою від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 Київський апеляційний адміністративний суд визнав частково незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в тому числі в частині доповнення Переліку пунктом 2.

Таким чином, з 22.02.2017 стягнення безспірної заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, не може здійснюватись на підставі виконавчих написів.

Виконавчий напис, що був поданий відповідачу із заявою про примусове виконання рішення, був вчинений всупереч статті 87 Закону «Про нотаріат», тому факт його подання відповідачу не міг бути підставою для відкриття виконавчого провадження.

Однією із засад виконавчого провадження, як вказано у статті 2 Закону № 1404, є законність.

Викладені обставини свідчать про те, що примусове виконання приватним нотаріусом Клименком Р.В. Виконавчого напису суперечить вимогам Закону № 1404 та Закону № 1403, що є підставою для задоволення адміністративного позову в цій частині.

Однією з вимог заявлених позивачем в адміністративному позові, є вимога : «Стягнути з відповідача судові витрати, в тому числі витрати на правову допомогу.

Відшкодування витрат на правничу допомогу регулюються ст.134 КАС України.

Відповідно до положень ст.134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч.1ст. 134 КАС України). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.2 ст. 134 КАС України).

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.3ст. 134 КАС України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.4 ст. 134 КАС України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.5 ст. 134 КАС України).

На підтвердження понесених позивачем витрат з правничої допомоги до матеріалів справи надано договір про надання правової допомоги від 05.05.2020 року, акт приймання- передачі наданих послуг, квитанція №9 від 06.05.2020 року.

Винагорода за вказані послуги була визначена в розмірі 3678,50 грн.

З огляду на викладене, враховуючи складність справи та надані адвокатом послуги, час, витраченим адвокатом на надання таких послуг, обсяги наданих адвокатом послуг, ціну позову та значення справи для сторони, суд зазначає наступне.

Щодо складності справи, суд звертає увагу на те, що в проваджені Миколаївського окружного адміністративного суду знаходиться значна кількість аналогічних справ, суть спору у цих справах є ідентичною (скасування постанов про відкриття виконавчого провадження), а позовні заяви відрізняються лише реквізитами позивача,та реквізитами виконавчих проваджень. В Ухвалі суду про відкриття провадження зазначено, що справа підлягає розгляду за правилами загального позовного провадження з особливостями розгляду окремих категорій термінових справ, тому дана категорія справ відноситься до справ незначної складності.

Крім того, розмір оплати за складання позовної заяви в розмірі 3678,50 грн. є завищеним.

Відтак, суд зазначає, що в даному випадку співмірним, відповідно ч. 5 ст.134 КАС України, буде наступний розмір витрат: з підготовки позовної заяви - 2000,00 грн.

Суд дійшов висновку, що витрати на правничу допомогу у сумі 3678,50 грн не відповідають принципу співмірності, оскільки справа є незначної складності, представником позивача не обґрунтовано витраченого часу на надання обсягу послуг, вказаного в описі виконаних робіт, сума витрат на правничу допомогу не є пропорційною ціні позову.

Таким чином, враховуючи обсяг складених адвокатом в рамках даної адміністративної справи документів, час, витрачений адвокатом на надання таких послуг, а також представництво інтересів у судових засіданнях, заявлені суми винагороди є неспівмірними, через що суд дійшов висновку про те, що заява про відшкодування позивачу судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, підлягає частковому задоволенню на суму 2000,00 грн.

Враховуючи викладене, позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно ст. 139 ч. 1 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судовими витратами у справі є судовий збір, який позивач сплатив в розмірі 840,80 грн., що підтверджується квитанцією №26486670 від 05.05.2020 року, доказів понесення інших судових витрат сторони суду не подали.

З урахуванням задоволення позовних вимог, судовий збір підлягає стягненню на користь позивача з відповідача в повному розмірі.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Клименко Романа Васильовича (вул.Юрія Поправки, 6, офіс 31, м.Київ 94, 02094 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича від 30.03.2020 року про відкриття виконавчого провадження № 61667445.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Клименко Романа Васильовича ( АДРЕСА_7 02094 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 840,80 грн.(вісімсот сорок грн 80 коп.) та витрати на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн (дві тисячі грн).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. П. Фульга