Справа № 464/1849/20
Суддя: Дулебко Н. І.
Дата ухвалення: 2020-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/1849/20
пр.№ 2-а/464/97/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2020 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого - судді Дулебка Н.І.,

секретар судового засідання - Кравс С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області, інспектора батальйону № 2 роти № 4 Управління патрульної поліції у Львівській області Навроцького Степана Андрійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів УПП у Львівській області, інспектора батальйону № 2 роти № 4 УПП у Львівській області Навроцького С.А. про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАК №2339079 від 03.04.2020. В обґрунтування позову покликається на те, що вказаною постановою визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. Так, згідно з оскаржуваною постановою, останній 03.04.2020 о 23:17 год на автодорозі Київ-Чоп 497 км, керуючи транспортним засобом марки «Mercedes», р.н. НОМЕР_1 , перевозив вантаж, що виступав за габарити транспортного засобу більше як на 1 м, та непозначений відповідно до вимог підпункту «з» пункту 30.3 ДПР, чим порушив п.22.4 ПДР. Вважає, що постанова винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права, при цьому, інспектор не з`ясував усі фактичні обставини справи, що потягло за собою необґрунтоване застосування стягнення як виду покарання за адміністративне правопорушення. Зокрема, в порушення статей 258, 278, 279, 283 КУпАП відповідач розглянув справу, не надав можливості йому скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, не надав доказів у підтвердження порушення ним ПДР. Зазначив, що постанова не містить відомостей про факт правопорушення, зокрема, у п. 9 такої не вказано жодних доказів, які додаються до такої. Окрім цього, покликаючись на постанову рішення Конституційного Суду України від 26.05.2016 вважає, що відповідач не мав права на місці вчинення адміністративного правопорушення виносити оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення.

У судове засідання позивач не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялися про дату, час і місце судового засідання, не надали відзиву на позовну заяву та докази, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 205, ч. 3 ст. 268 КАС України неявка учасників справи, повідомлених належним чином про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.

На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав.

Постановою серії ЕАК №2339079 від 03.04.2020, позивача ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Відповідно до такої постанови, ОСОБА_1 03.04.2020 о 23:17 год на автодорозі Київ-Чоп 497 км, керуючи транспортним засобом марки «Mercedes», р.н. НОМЕР_1 , перевозив вантаж, що виступав за габарити транспортного засобу більше як на 1 м, та непозначений відповідно до вимог підпункту «з» пункту 30.3 ДПР, чим порушив п.22.4 ПДР.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя і п`ята статті 122, частина перша статті 123, 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч.3 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених ст. 258 цього Кодексу.

Аналіз положень частин 1-3 ст. 258 КУпАП дозволяє дійти висновку, що їх дія поширюється: на правопорушення, визначені в частині першій цієї статті; у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі; на випадки, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Частина 2 статті 258 КУпАП надає право Національній поліції не складати протокол про вчинення адміністративних правопорушень, у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно на ці правовідносини поширюється положення ч. 4 ст. 258 КУпАП, коли уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Таким чином, під час оформлення матеріалів про адміністративні порушення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, у працівників Національної поліції відсутній обов`язок складати протокол про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, здійснюється саме безпосередньо на місці вчинення правопорушення та без складання протоколу, а тому доводи позивача про недотримання відповідачем процедури розгляду справи є недостатньо обґрунтованими.

Положеннями ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами . Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно з пунктом 22.4 ПДР вантаж, що виступає за габарити транспортного засобу спереду або ззаду більш як на 1 м, а за шириною перевищує 0,4 м від зовнішнього краю переднього або заднього габаритного ліхтаря, повинен бути позначений відповідно до вимог підпункту «з» пункту 30.3 цих Правил.

Відповідно до підпункту «з» пункту 30.3 ПДР на відповідних транспортних засобах установлюються розпізнавальні знаки (додаток 4), зокрема, «Негабаритний вантаж» - сигнальні щитки або прапорці розміром 400 х 400 мм з нанесеними по діагоналі червоними і білими смугами, що чергуються (ширина - 50 мм), а в темну пору доби та в умовах недостатньої видимості - світлоповертачами або ліхтарями: спереду білого кольору, ззаду - червоного, збоку - оранжевого. Знак розміщується на крайніх зовнішніх частинах вантажу, що виступає за габарити транспортного засобу на відстань, більшу ніж це передбачено пунктом 22.4 цих Правил.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність, серед іншого, за порушення вимог правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів.

Проте, будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, окрім оскаржуваної постанови, відповідачем не надано та оскаржувана постанова не містить посилання на жоден доказ вчинення позивачем такого адміністративного правопорушення.

Враховуючи усе вищевикладене у сукупності, суд дійшов висновку про відсутність достатніх доказів для висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, а відтак постанову про накладення адміністративного стягнення необхідно скасувати та справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Керуючись статтями 9, 72-74, 77, 121, 242, 244-246, 286 КАС України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Постанову серії ЕАК №2339079 від 03.04.2020 про притягнення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, - скасувати та провадження у справі - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 30.03.2020 року № 540-IX, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії такого карантину.

Головуючий Дулебко Н.І.