Справа № 540/729/20
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2020-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/729/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Войтовича І.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , до Головного управління Держгеокадастру у Херсонський області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивачі звернулися до суду з вказаним адміністративним позовом, у якому просять:

- визнати протиправними та скасувати накази Головного управління Держгеокадастру у Херсонський області від 28.01.2020 за №1264-СГ, від 28.01.2020 за №1260-СГ, від 28.01.2020 за №1259-СГ, від 28.01.2020 за №1261/-СГ, від 28.01.2020 за №1256-СГ, від 28.01.2020 за №1266-СГ, від 28.01.2020 за №1262-СГ про відмову у наданні дозволів на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів на території Щорсівської сільської ради Генічеського району Херсонської області, в розмірі земельної частки (паю) 5,42 га. із цільовим призначенням - для ведення фермерського господарства.

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Херсонський області надати кожному з позивачів дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) для ведення фермерського господарства земельної ділянки із земель державної власності сільськогосподарського призначення орієнтовною площею -5,42 га, що входить до складу земельної ділянки, площею 49,1872 га, кадастровий номер :04:001:0301, розташованої на території Щорсівської сільської ради Генічеського району Херсонської області, яка перебуває у користуванні фермерського господарства "Мрія".

Ухвалою суду від 23.03.2020 відкрито спрощене провадження у справі, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.01.2020, позивачі звернулися до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області із заявами про надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельних ділянок орієнтовною площею - 5,42 га кожна, що входять до складу земельної ділянки площею - 49,1872 га, кадастровий номер :04:001:0301, розташованої на території Щорсівської сільської ради Генічеського району Херсонської області, яка перебуває у користуванні фермерського господарства "Мрія", для ведення фермерського господарства та долучено необхідні документи. Наказами Головного управління Держгеокадастру у Херсонський області від 28.01.2020 за №1264-СГ, від 28.01.2020 за №1260-СГ, від 28.01.2020 за №1259-СГ, від 28.01.2020 за №1261/-СГ, від 28.01.2020 за №1256-СГ, від 28.01.2020 за №1266-СГ, від 28.01.2020 за №1262-СГ, відмовлено ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у наданні дозволів на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів на території Щорсівської сільської ради Генічеського району Херсонської області, в розмірі земельної частки (паю) 5,42 га. із цільовим призначенням - для ведення фермерського господарства. Підставою для відмови у наданні дозволів на розробку проекту землеустрою (накази від 28.01.2020 за №1264-СГ, №1260-СГ, №1259-СГ, №1261/-СГ, №1266-СГ, №1262-СГ), відповідачем зазначено «у зв`язку з невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів, а саме: статті 32 Земельного кодексу України, статтей 12, 13 Закону України «Про фермерське господарство», оскільки земельна ділянка не надана громадянам у користування». Підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою у Наказі від 28.01.2020 за №1256-СГ зазначено: «на підставі ч. 5 ст. 116 та ст. 118 Земельного кодексу України». Позивачі вважають, що наявність документу на право користування землею, державного акту на право довічного успадковуваного володіння, не є підставою для заборони розпаювання землі, оскільки головою ФГ «Мрія» ОСОБА_4 при поданні заяви на розпаювання на адресу відповідача від 02.01.2020 (за вх. №12/0/94-20-СГ) надано письмову згоду на вилучення земельної ділянки з метою її приватизації членами ФГ «Мрія». Крім цього, позивачі звертають увагу на те, що на підставі Наказу Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 22.09.2017 за №21-4228/18-17-СГ «Про надання згоди на відновлення меж земельної ділянки», позивач підтвердив правовий статус вказаної земельної ділянки та її відповідність місце розташування. Відповідно до вимог ст.ст.15-1, 122, 79-1 Земельного кодексу України, ст. 55 Закону України «Про землеустрій», відновлено межі земельної ділянки в натурі, відповідно до правовстановлюючого документа на землю та визначено кадастровий номер земельної ділянки - :04:001:0301, чим визначено та ідентифіковано земельну ділянку на Публічній кадастровій карті України, відповідно до вимог чинного законодавства. Таким чином, позивачі вважають, що відповідач протиправно відмовив їм у наданні дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки з підстав, що не передбачені діючим законодавством. Просили позов задовольнити в повному обсязі.

10.04.2020, представником відповідача подано відзив на адміністративний позов, відповідно до якого проти задоволення позовних вимог заперечує з підстав вказаних у відзиві та зазначає наступне. Спірні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України (далі - ЗК України), Закону України» Про землеустрій», а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Відповідно до Положення про Державну службу з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 15 (далі - Положення), Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів. У відповідності до пункту 7 Положення Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи. Згідно з Положенням про Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області, затвердженим наказом Держгеокадастру від 17.11.2016 № 308 (в редакції наказу Держгеокадастру від 12.11.2019 № 285), Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та йому підпорядковане. Відповідач зазначає, що позивачі звернулись з заявами до Головного управління від 02.01.2020 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки в розмірі земельної частки(паю) а саме: по 5,42 га на кожного із земель наданих засновнику фермерського господарства - ОСОБА_4 для ведення фермерського господарства, згідно державного акту на право довічного успадкованого володіння землею, виданого на підставі рішення Генічеської районної ради народних депутатів Генічеського районну Херсонської області від 31.03.1992 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право довічного успадкованого володіння землею за АДРЕСА_1 , загальною площею 49.2 га. на території Щорсівської сільської ради Генічеського району Херсонської області. Наказом Головного управління від 28.01.2020 року № 1256-СГ відмовлено ОСОБА_4 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою на підставі частини 5 стаття 116 та статті 118 Земельного кодексу України. Вважає, що дії Головного управління є правомірними, оскільки позивач ОСОБА_4 на час звернення до Головного управління не припинив право користування земельною ділянкою в порядку, визначеному законом. Також, зазначає, що Наказами Головного управління від 28.01.2020 року № 1264-СГ, №1260-СГ, № 1259-СГ, №1261-СГ, № 1266-СГ, № 1262-СГ відмовлено ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, на підставі частини 7 статті 118 Земельного кодексу України у зв`язку з невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а саме: статті 32 Земельного кодексу України, статей 12,13 Закону України «Про фермерське господарство», оскільки земельна ділянка не надана громадянам в користування. Зазначає, що посилання позивачів на те, що оспорювана земельна ділянка знаходиться у користуванні фермерського господарства «Мрія», не відповідають дійсності, оскільки відповідно до Реєстру речових прав на нерухоме майно вказана земельна ділянка не перебуває у користуванні фермерського господарства. Тому, твердження стосовно того, що земельна ділянка перебуває у користуванні фермерського господарства є помилковим і знову не підтверджене ніякими наявними у справі доказами. Оскільки, земельна ділянка загальною площею 49,2 га надавалась у користування ОСОБА_4 , правових підстав для передачі безоплатно у приватну власність земельних ділянок в розмірі земельної частки (паю) немає. Як на доказ правомірності своїх дій, посилається на правову позицію Верховного Суду по справах від 19 червня 2018 року за № 816/1920/17, № 925/939/18 від 22 травня 2019 року, № 922/3312/17 від 18 березня 2019 року, № 926/590/18 від 29 березня 2018 року. Також, звертає увагу на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2019 року по справі № 540/892/19, в якій колегія суддів підтримує наведені доводи Головного управління стосовно того, що члени фермерського господарства, не мають права на безоплатну приватизацію (одержання безоплатно у приватну власність) для ведення фермерського господарства земельної ділянки у розмірі земельної частки (паю) із земель державної власності, раніше переданих в користування. Крім цього, представник відповідача звертає увагу суду, на поняття судової дискреції (судового розсуду), яке охоплює повноваження суду (його права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально- вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема у справі «Довженко проти України» ), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів та меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів виходячи з відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду тощо. Враховуючи зазначене відповідач вважає, що суди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі перебирати на себе функції суб`єктів владних повноважень, оскільки не наділені правом створювати норми права, а вповноважені лише перевіряти вже створені норми на їх відповідність вищим нормативно-правовим актам. Просить відмовити в задоволенні позову.

16.04.2020, позивачами подано до суду відповідь на відзив на адміністративний, відповідно до якого заперечують щодо доводів викладених відповідачем у відзиві, вважають їх необґрунтованими з підстав викладених в позовній заяві. Крім цього звертають увагу на те, що відповідно до Державного акту на право довічного успадковуваного володіння землею за №210, виданого відповідно до Рішення Генічеської районної Ради народних депутатів Генічеського району Херсонської області від 31.03.1992, гр. ОСОБА_4 передано у користування земельну ділянку площею 49.1872 га для ведення селянського фермерського господарства за межами населених пунктів, с. Олексіївка, на території Щорсівської сільської ради Генічеського району Херсонської області. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 22.09.2017 за №21-4228/18-17-СГ «Про надання згоди на відновлення меж земельної ділянки», відповідачем підтверджено правовий статус вказаної земельної ділянки та її відповідність місце розташування відповідно до вимог ст.15-1, ст. 122, ст. 79-1 Земельного кодексу України, ст. 55 Закону України «Про землеустрій», в результаті чого присвоєно кадастровий номер земельній ділянці - :04:001:0301, площею 49,2 га за цільовим призначенням для ведення фермерського господарства, розташованої на території Щорсівської сільської ради Генічеського району Херсонської області, яка перебуває у користуванні фермерського господарства «Мрія». Позивачі зазначають, що оскільки процес надання їм відмов у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою може бути досить тривалим, то у даному випадку, належним способом захисту порушеного права є саме зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області надати такий дозвіл. Позивачі підтримують позовні вимоги в повному обсязі та просять позов задовольнити.

19.05.2020, ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Дослідивши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив наступне.

Відповідно до Статуту Фермерського господарства "МРІЯ",затвердженого протоколом загальних зборів №3 від 10.12.2019 (нова редакція), головою Фермерського господарства "МРІЯ" є - ОСОБА_1 , члени фермерського господарства "МРІЯ"- ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

02.01.2020, позивачі звернулися до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області із письмовими клопотаннями про надання їм дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність, як членам фермерського господарства земельних ділянок у розмірі земельної частки (пай), за рахунок земель раніше наданих засновнику фермерського господарства ОСОБА_4 для ведення фермерського господарства.

Наказами Головного управління Держгеокадастру у Херсонський області від 28.01.2020 за №1264-СГ, від 28.01.2020 за №1260-СГ, від 28.01.2020 за №1259-СГ, від 28.01.2020 за №1261/-СГ, від 28.01.2020 за №1266-СГ, від 28.01.2020 за №1262-СГ, відмовлено ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у наданні дозволів на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів на території Щорсівської сільської ради Генічеського району Херсонської області, в розмірі земельної частки (паю) 5,42 га. із цільовим призначенням - для ведення фермерського господарства.

Причинами відмови зазначено наступне, зокрема, у зв`язку з невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів, а саме: статті 32 Земельного кодексу України, статтей 12, 13 Закону України «Про фермерське господарство», оскільки земельна ділянка не надана громадянам у користування».

Підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою у Наказі від 28.01.2020 за №1256-СГ зазначено: «на підставі ч. 5 ст. 116 та ст. 118 Земельного кодексу України».

Не погоджуючись з оскаржуваними наказами, позивачі звернулися до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у даній справі, суд виходить з наступного.

Спірним у даній справі є правомірність дій Відповідача щодо відмов Позивачам у наданні їм як членам фермерського господарства дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельних ділянок для ведення фермерського господарства у розмірі, що не перевищує земельну частку (пай), із земель, раніше наданих у довічне успадковувань володіння засновнику фермерського господарства ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства, на підставі рішення Генічеської ради народних депутатів Генічеського району Херсонської області від 31.03.1992 року, Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право довічного успадковуваного володіння землею за №210.

Правовідносини, які виникли між сторонами спору, регулюються Земельним кодексом України та Законом України "Про фермерське господарство".

Згідно із ч.ч. 5, 6 ст.7 Закону України від 19.06.2003р. № 973-1V "Про фермерське господарство" громадянам України - членам фермерських господарств передаються безоплатно у власність надані їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. Це положення не поширюється на громадян, які раніше набули права на земельну частку (пай). Земельні ділянки, розмір яких перевищує розмір, встановлений у частині 5 цієї статті, передаються громадянам у приватну власність для ведення фермерського господарства на підставі цивільно-правових угод.

Відповідно до ст. 13 даного Закону члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю). Членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність із раніше наданих їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради.

Згідно із ч.2 ст.31 та ч.ч.1, 2 ст.32 Земельного кодексу України від 25.10.2001 № 2768-ІІІ, громадяни - члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю). Громадянам України - членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність надані їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. Дія частини першої цієї статті не поширюється на громадян, які раніше набули права на земельну частку (пай).

Таким чином, вказаними правовими, нормами прямо передбачено та презюмується право громадян - членів фермерського господарства на отримання безоплатно у власність земельної ділянки у розмірі земельної частки (паю), що може відбуватись як із земель державної чи комунальної власності, так і із земель, які раніше були надані їм у користування.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачі є членами фермерського господарства «МРІЯ». Земельна ділянка передавалася у довічне успадковуване володіння засновнику фермерського господарства ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства, на підставі рішення Генічеської ради народних депутатів Генічеського району Херсонської області від 31.03.1992 року,.

Фермерське господарство "Мрія", як вбачається зі статуту господарства, створено відповідно до вимог законодавства України на виділеній громадянину ОСОБА_1 (голові ФГ) в користування земельній ділянці сільськогосподарського призначення державної власності площею - 49,1872 га для ведення селянського фермерського господарства за межами населених пунктів, с. Олексіївка, на території Щорсівської ради Генічеського району Херсонської області відповідно до Державного акту на право довічного успадковуваного володіння землею, зареєстрованого в Книзі записів актів на право довічного успадковуваного володіння землею за №210.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 22.09.2017 за №21-4228/18-17-СГ «Про надання згоди на відновлення меж земельної ділянки», відповідно до вимог ст.15-1, ст. 122 Земельного кодексу України, ст. 55 Закону України «Про землеустрій», Положення про Головне управління Деожгеокадастру від 17.11.2016 №308, враховуючи заяву громадянина: надано згоду ОСОБА_1 на відновлення меж земельної ділянки площею 49,2 га, що перебуває у нього в користуванні згідно … .. з метою визначення меж земельної ділянки та внесення відомостей до Державного земельного кадастру.

Як вбачається з Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за №НВ- 019 від 18.12.2019 зазначені загальні відомості про земельну ділянку: кадастровий номер - :04:001:0301, місце розташування - Херсонська область. Генічеський район, Щорсівська сільська рада, цільове призначення - для ведення фермерського господарства, державна власність, 49,1872 га. Зареєстровано Відділом у Генічеському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 05.03.2018.

Отже, зазначена земельна ділянка фактично використовується фермерським господарством «МРІЯ», яке й було створене для цілей, визначених Статутом юридичної особи, а саме для ведення фермерського господарства з метою виробництва товарної сільськогосподарської продукції.

Таким чином, посилання відповідача в оскаржуваних наказах, як на підставу для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, а саме: у зв`язку з невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів, спростовується зазначеними вище доказами.

Стаття 31 Земельного кодексу України визначає право члена фермерського господарства на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельної ділянки у розмірі земельної частки (паю), за рахунок, зокрема: а) земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі; б) земельних ділянок, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності; в) земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди.

Стаття 32 земельного кодексу України визначає право члена фермерського господарства на одержання безоплатно у власність земельної ділянки, вже наданої йому у користування.

Відповідно до п. 1 ст. 32 Земельного кодексу України, громадянам України - членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність надані їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради.

Суд зазначає, що у даному випадку позивачі, як члени фермерського господарства, скористалися своїм правом на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельної ділянки у розмірі земельної частки (паю), за рахунок, зокрема земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на праві довічного успадковуваного володіння землею, саме в порядку статті 31 Земельного кодексу України.

Тому, посилання відповідача на норми статті 32 Земельного кодексу України є необґрунтованими та безпідставними.

Оскільки, право безоплатно отримати земельну ділянку для ведення фермерського господарства надано кожному члену фермерського господарства.

Також, право на безоплатне отримання земельної ділянки для ведення фермерського господарства можливе лише, якщо така земельна ділянка вже передана такій особі у користування (в той же час, слід звернути увагу, що ст.ст. 118, 121 ЗК України та ст. 13 ЗУ «Про фермерське господарство» передбачена можливість кожного громадянина отримати земельну ділянку для ведення фермерського господарства, якщо вона і не перебувала у його користуванні до цього часу).

Слід зазначити, що за змістом ст.118 Земельного кодексу України, за наслідками розгляду клопотань громадян, які бажають отримати у власність земельні ділянки, відповідний орган виконавчої влади, або орган місцевого самоврядування, який діє відповідно до повноважень визначених уст. 122 Земельного кодексу України, обтяжений обов`язком прийняти одне з двох можливих рішень: про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або про відмову у наданні такого дозволу.

При цьому ч.7 ст. 118 Земельного кодексу України визначена виключна підстава для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою - це невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Підстави відмов позивачам у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, які зазначені у Наказах від 28.01.2020 за №1264-СГ, від 28.01.2020 за №1260-СГ, від 28.01.2020 за №1259-СГ, від 28.01.2020 за №1261/-СГ, від 28.01.2020 за №1256-СГ, від 28.01.2020 за №1266-СГ, від 28.01.2020 за №1262-СГ, від 28.01.2020 за №1256-СГ не передбачені ст. 118 Земельного кодексу України, що суперечить приписам ст. 19 Конституції України.

Крім того, вказане відповідачем правове обґрунтування такої відмови, а саме норми ст. 32 Земельного кодексу України, є безпідставним, оскільки вказані норми, не містять підстав для відмови членам фермерського господарства на отримання безоплатно у власність земельних ділянок в межах норм безоплатної приватизації, зазначених відповідачем.

Підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою у Наказі від 28.01.2020 за №1256-СГ зазначено: «на підставі ч. 5 ст. 116 та ст. 118 Земельного кодексу України».

Відповідно до ч. 5 ст. 116 Земельного кодексу України, земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Як вбачається з матеріалів справи, головою Фермерського господарства «МРІЯ» до заяви, яка зареєстрована Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області 02.01.2020 за №12/0/94-20-СГ, додана згода землекористувача на вилучення земельної ділянки ( п.11).

За таких обставин фактичні відмови Відповідача у наданні позивачам дозволу на розробку проекту землеустрою є протиправними.

Так, приписи норм права, які визначають зміст права постійного користування (в тому числі на правах оренди), обумовили законні очікування позивачів на те, що земельна ділянка, яка була надана у постійне користування з метою створення ФГ та здійснення ним господарської діяльності, буде використовуватися саме для цієї мети увесь час існування ФГ.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про фермерське господарство" землі фермерського господарства можуть складатися із: земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі; земельних ділянок, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності; земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди.

Закон України «Про фермерське господарство» не ставить статус земель фермерського господарства в залежність від обставини, хто є формальним користувачем земельної ділянки: громадянин-учасник (засновник) фермерського господарства чи саме господарство як юридична особа, а також не забороняє використовувати для ведення фермерського господарства земельні ділянки, надані в постійне користування членам господарства.

Приписи норм права, наведених вище, які визначили фермерське господарство, як землекористувача земельної ділянки, отриманої її членом, в тому числі на праві постійного користування, обумовили законні очікування Позивачів на наявність в них прав володіння і користування землю в обсязі, який визначений Державним актом на право постійного користування.

Враховуючи наведене та положення ст.ст.7, 13 Закону України "Про фермерське господарство" ст.ст. 31, 32 Земельного кодексу України, позивачі кожен окремо мають право на одержання безоплатно у власність земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю) як члени фермерського господарства.

Порядок реалізації цього права визначається ст.ст. 116, 118, 121 та іншими нормами Земельного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про фермерське господарство".

Так, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. (ч.ч.1, 2, 3 ст. 116 Земельного кодексу України).

Громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району (ч.1 ст. 121 Земельного кодексу України).

За змістом ст.118 Земельного кодексу України, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідач як територіальний орган Центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин наділений повноваженнями щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність або у користування для всіх потреб, крім випадків надання земельних ділянок дна територіального моря та вилучення наданих у постійне користування земельних ділянок для суспільних та інших потреб (ч.4 ст.122 Земельного кодексу України).

Частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

При цьому вказана правова норма містить імперативний припис про те, що підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко- економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Позивачі звернулися до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області із заявами про надання їм, як членам фермерського господарства, дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства у розмірі, що не перевищує земельну частку (пай).

Отже, позивачі в установленому законодавством порядку подали уповноваженому на розпорядження земельними ділянками органу клопотання про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо їх відведення безоплатно у власність, вказавши орієнтовні розміри земельних ділянок та їх цільове призначення, а також додавши до них документи, зміст яких дозволяв відповідачу ідентифікувати земельні ділянки та перевірити відповідність їх місця розташування вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.04.2018 по справі №820/4757/17.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про протиправність відмови викладених у наказах Головного управління Держгеокадастру у Херсонський області від 28.01.2020 за №1264-СГ, від 28.01.2020 за №1260-СГ, від 28.01.2020 за №1259-СГ, від 28.01.2020 за №1261/-СГ, від 28.01.2020 за №1256-СГ, від 28.01.2020 за №1266-СГ, від 28.01.2020 за №1262-СГ про відмову у наданні дозволів ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів на території Щорсівської сільської ради Генічеського району Херсонської області, в розмірі земельної частки (паю) 5,42 га. із цільовим призначенням - для ведення фермерського господарства.

Оскільки суд дійшов висновку про протиправність та скасування оскаржуваних наказів відповідача щодо відмови позивачам у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, то відповідно вимога про зобов`язання ГУ Держгеокадастру у Херсонській надати ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) для ведення фермерського господарства земельної ділянки із земель державної власності сільськогосподарського призначення орієнтовною площею -5,42 га, що входить до складу земельної ділянки, площею 49,1872 га, кадастровий номер :04:001:0301, розташованої на території Щорсівської сільської ради Генічеського району Херсонської області, яка перебуває у користуванні фермерського господарства "Мрія", підлягає задоволенню.

З приводу доводів відповідача про неможливість задоволення позову у спосіб зобов`язання відповідача затвердити проект землеустрою, оскільки таким чином відбудеться втручання суду у дискреційні повноваження відповідача, суд зазначає наступне.

Дискреційні повноваження - сукупність прав та обов`язків осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом.

Частиною 1 статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Рекомендацією №R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 року, визначено, що під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, дискреційним повноваженням є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийняті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова "може".

До такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 27.02.2018 року у справі №816/591/15-а.

Таким чином, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Відповідно до ч.4 ст.245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Враховуючи ту обставину, що у наказах від 28.01.2020 за №1264-СГ, №1260-СГ, №1259-СГ, №1261/-СГ, №1256-СГ, №1266-СГ, №1262-СГ, відповідач не навів законодавчо обґрунтованих підстав для відмови у наданні дозволу на затвердження проекту землеустрою, суд вважає, що у ГУ Держгеокадастру у Херсонській області відсутнє право адміністративного розсуду, відтак належним та ефективним способом захисту порушеного права позивачів є саме зобов`язання відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність, як членам фермерського господарства "МРІЯ" земельних ділянок в розмірі земельної частки (паю) із земель, які належать засновнику фермерського господарства на праві довічного успадковуваного володіння для ведення селянського (фермерського) господарства.

Аналогічної правової позиції з цього питання дотримується і Верховний Суд, зокрема, у постановах від 31.01.2019 р. по справі № 815/2488/17, від 27.02.2018 р. по справі № 816/591/15-а, від 11.09.2018 р. по справі № 825/487/17, від 28.02.2019 р. по справі № 818/1903/17, від 06.03.2019 р. по справі № 1640/2594/18.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що обраний судом спосіб захисту порушених прав ОСОБА_1 . , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,, є обґрунтованим та таким, що відновлює їх порушені права, за захистом яких останні звернулися з даним позовом до суду.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності прийнятого рішення, натомість позивачі надали суду докази, які підтверджують обґрунтованість їх вимог. Відтак, позовні вимоги позивачів, підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , то сплачений кожним із позивачів судовий збір у розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню на їх користь з ГУ Держгеокадастру у Херсонській області за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати накази Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 28.01.2020 за №1264-СГ, від 28.01.2020 за №1260-СГ, від 28.01.2020 за №1259-СГ, від 28.01.2020 за №1261/-СГ, від 28.01.2020 за №1256-СГ, від 28.01.2020 за №1266-СГ, від 28.01.2020 за №1262-СГ про відмову у наданні дозволів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів на території Щорсівської сільської ради Генічеського району Херсонської області, в розмірі земельної частки (паю) 5,42 га. із цільовим призначенням - для ведення фермерського господарства.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області (, 73036, м. Херсон, вул. Університетська, 136-а, ) надати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_3 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_4 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_4 , рнокпп), ОСОБА_6 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_5 ), ОСОБА_7 ( АДРЕСА_5 , рнокпп НОМЕР_6 ), дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) для ведення фермерського господарства земельної ділянки із земель державної власності сільськогосподарського призначення орієнтовною площею - 5,42 га, що входить до складу земельної ділянки, площею 49,1872 га, кадастровий номер :04:001:0301, розташованої на території Щорсівської сільської ради Генічеського району Херсонської області, яка перебуває у користуванні фермерського господарства "Мрія".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (, 73036, м. Херсон, вул. Університетська, 136-а, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ), сплачений судовий збір у сумі 840,80 грн. (Вісімсот сорок гривень 80 коп.).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (, 73036, м. Херсон, вул. Університетська, 136-а, ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), сплачений судовий збір у сумі 840,80 грн. (Вісімсот сорок гривень 80 коп.).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (, 73036, м. Херсон, вул. Університетська, 136-а) на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_3 ), сплачений судовий збір у сумі 840,80 грн. (Вісімсот сорок гривень 80 коп.).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (, 73036, м. Херсон, вул. Університетська, 136-а, ) на користь ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_4 ), сплачений судовий збір у сумі 840,80 грн. (Вісімсот сорок гривень 80 коп.).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (, 73036, м. Херсон, вул. Університетська, 136-а, ) на користь ОСОБА_5 ( АДРЕСА_4 , рнокпп), сплачений судовий збір у сумі 840,80 грн. (Вісімсот сорок гривень 80 коп.).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (, 73036, м. Херсон, вул. Університетська, 136-а, ) на користь ОСОБА_6 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_5 ), сплачений судовий збір у сумі 840,80 грн. (Вісімсот сорок гривень 80 коп.).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (, 73036, м. Херсон, вул. Університетська, 136-а, ) на користь ОСОБА_7 ( АДРЕСА_5 , рнокпп НОМЕР_6 ), сплачений судовий збір у сумі 840,80 грн. (Вісімсот сорок гривень 80 коп.).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Відповідно до ч.3 Прикінцевих положень КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя І.І. Войтович

кат. 109020100