Справа № 400/974/20
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2020-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2020 р. № 400/974/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Устинова І.А., розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області, пр.Перемоги, 14(в.Космонавтів, 61, М-в, 54056), м. Київ, 03135

про:визнання протиправною та скасування постанови від 14.11.2019 р. № 121615,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_2 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної Служби України з питань безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області (далі - відповідач, або Укртрансбезпека) з вимогою про визнання протиправною та скасування постанови № 121615 від 14.11.2019р. про застосування адміністративно-господарського штрафу, винесену заступником начальника Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області Гринюком О. та накладення на ФОП ОСОБА_2 адміністративно-господарського штрафу в сумі 1700,00грн.

Ухвалою від 02.03.2020 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що законодавство не містить вказівки на обов`язок водіїв, що здійснюють внутрішні перевезення, встановлювати та використовувати контрольні прилади (тахографи) реєстрації режимів праці та відпочинку водіїв. Оскільки транспортний засіб позивача здійснював перевезення в межах території України, то не мав обов`язку по встановленню та експлуатації тахографу, а отже і обов`язків по його перевірці та адаптації. Крім того, наявність тахографа в автомобільному транспорті позивача представником Укртрансбезпеки не перевірялось. Отже, притягнення позивача до відповідальності у вигляді накладення на нього адміністративно-господарського штрафу є протиправним, а отже постанова відповідача підлягає скасуванню.

Відповідач надав відзив на адміністративний позов, в якому в задоволенні позовних вимог просив відмовити. Заперечуючи проти вимог позивача, відповідач зазначив, що з 20.12.2010 року набула чинності Поправка № 6 до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, підписаної в Женеві 01.07.1970 року в частині надання контролю реєстраційних листків (тахограм) за поточний день та попередні 28 календарних днів, а в разі відсутності тахокарт надання бланку підтвердження діяльності, який заповнюється транспортним підприємством та водієм перед рейсом. Отже, водії зобов`язані надавати інспектору для контролю реєстраційні листки за поточний тиждень та попередні 28 календарних днів, тобто 29 тахокарт.

Крім того, водій транспортного засобу, обладнаного тахографом, повинен мати при собі протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу, тобто такий протокол є обов`язковим документом. 31.10.2019р. позивачу було направлено запрошення на розгляд справи, яке він не отримав та яке повернулось до Управління Укртрансбезпеки з відміткою пошти «за закінченням строку зберігання». Отже, посадовими особами відповідача виконано вимоги пп.2 ст.26 Постанови № 1567 від 08.11.2006р., якою затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (далі Порядок № 1567). Таким чином, при розгляді матеріалів справи про адміністративно-господарське правопорушення, відповідачем були виявилені підстави для винесення постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Позивач надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_2 зареєстрований як фізична особа-підприємець 14.08.2019 року, основним видом діяльності якого згідно КВЕД є: 49.41 Вантажний автомобільний транспорт (основний).

10.10.2019 року, старшими державними службовцями відділу держаного контролю та нагляду Управління Укртрансбезпеки в Одеській області - Герасимчук Д.О. та Соколов С.С., на а/д М-05 «Київ - Одеса» 450 км, на підставі направлення на перевірку від 07.10.2019 р. №026357, було зупинено транспортний засіб, що належить Позивачу за кермом якого перебував сам Позивач. Посадовими особами перевірено транспортний засіб Renault, д/н НОМЕР_1 . Під час проведення рейдової перевірки було виявлено надання послуг з перевезення вантажу без оформлення документів , перелік яких міститься в ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорті», а саме: транспортний засіб обладнано тахографом, але водієм не надано протокол повірки та адаптації тахографа.

10.10.2020 за результатами перевірки було складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №193181, який був підписаний позивачем.

Відповідно до копії товарно-транспортної накладної № 000238 від 10.10.2019р. позивач перевозив вантаж олію соняшникову з смт.Побузьке Голованівського району Кіровоградської області до м.Южного Одеської області на автомобілі Renault, д/н НОМЕР_1 , що належить самому позивачу.

Відповідно до пояснень позивача зазначених в позові ФОП ОСОБА_2 пояснив, що посадовими особами відповідача перевірялось наявність протоколу перевірки та адаптації тахографу. Позивач таких документів в наявності не мав, оскільки міжнародних перевезень вантажів не здійснює, про що пояснив перевіряючим. Крім того, позивач зазначив, що жодних документів в його присутності відповідачем не складалось, на його адресу ніяких документів з приводу проведено рейдової перевірки та результатів розгляду адміністративної справи про накладення штрафу не надходило.

Проте, 13.02.2020 року позивач у відділі ДВС Баштанського районного управління юстиції дізнався, що на нього складено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 121615 від 14.11.2019 року в розмірі 1700,00 грн., з якою позивач не згоден, тому звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що ним 31.10.2019р. позивачу було направлено запрошення на розгляд справи, яке він не отримав та яке повернулось до Управління Укртрансбезпеки з відміткою пошти «за закінченням строку зберігання». Таким чином, відповідач вважає, що посадовими особами Управління Укртрансбезпеки виконано вимоги пп.2 ст.26 Порядку № 1567.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з такого.

10.10.2019 року під час перевірки ФОП ОСОБА_2 на а/д М-05 «Київ - Одеса» 450 км відповідачем виявлено порушення, що передбачені абзацом 3 ч.1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: надання послуг з перевезення вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений ст.48 зазначеного вище Закону, а саме: протоколу перевірки та адаптації тахографу до транспортного засобу.

14.11.2019 року Управлінням Укртрансбезпеки у Миколаївській області, за наявними матеріалами, розглянуто справу про допущення позивачем порушення законодавства про автомобільний транспорт, за результатами якого винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 121615 від 14.11.2019 року, якою на позивача за порушення законодавства України про автомобільний транспорт застосовано адміністративно-господарський штраф в сумі 1700,00 грн.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 року № 2344-ІІІ (далі - Закон України № 2344) державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, зокрема, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом встановлено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567.

Відповідно до п. 2 Порядку державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Згідно п. 15 Порядку, під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Статтею 39 Закону України № 2344 встановлені документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

При цьому, визначений даною статтею перелік документів не є вичерпним, а зазначено про інші документи, передбачені законодавством.

Частиною 1 ст. 18 Закону України № 2344 передбачено, що з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.

Відповідно ч. 1 ст. 60 Закону України № 2344, за порушення законодавства про автомобільний транспорт, зокрема, надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, до автомобільних перевізників застосовується адміністративно-господарський штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Далі, згідно ст. 18 Закону України № 2344, положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.

Сторонами не заперечується, що перевірені транспортні засоби, які належать позивачу, тахографом обладнані не були.

Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України на виконання вимог законодавства про автомобільний транспорт від 24.06.2010 року № 385 затверджено Інструкцію з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті (далі - Інструкція № 385).

Відповідно до п. 1.1 1.3 Інструкції № 385 цю Інструкцію розроблено відповідно до вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі ЄУТР), Конвенції Міжнародної організації праці 1979

року № 153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, а також Законів України «Про автомобільний транспорт», «Про дорожній рух». Інструкція визначає порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів, поширюється на суб`єктів господарювання, які проводять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

Відповідно до п. 1.4 Інструкції № 385, адаптація тахографа до транспортного засобу оновлення або підтвердження параметрів автомобільного транспортного засобу, що зберігаються у пам`яті тахографа, до яких залежно від типу тахографа належать: ідентифікаційний номер ( НОМЕР_2 -код) та номерний знак (цифри та літери, нанесені на номерному знаку,) автомобільного транспортного засобу, розмір застосованих пневматичних шин, результати визначення константи тахографа «k», характеристичного коефіцієнта автомобільного транспортного засобу «w», ефективного кола шини «l», а також показники часу, пробігу, граничного значення швидкості, на яке налаштований обмежувач швидкості транспортного засобу (за наявності).

Контрольний пристрій (тахограф) обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв.

Пунктом 3.3 Інструкції № 385 встановлено, що водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа -особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена Європейською угодою щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР), або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; уразі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв); у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Згідно з п. 2.7 Інструкції № 385, за результатами перевірки та адаптування тахографа до транспортного засобу ПСТ оформлює у двох примірниках протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу за формою, наведеною в додатку 1.

ПСТ надає один примірник зазначеного протоколу перевізнику, а другий залишає собі і зберігає разом з тахокартою або у разі цифрового тахографа - з роздруківкою та електронними файлами, що підтверджують достовірність наведених у протоколі даних.

Протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу зберігають протягом трьох років з дати проведення робіт.

Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 року № 340 затверджено Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі Положення № 340).

За приписами п. 4 Положення № 340, даний наказ набирає чинності з дня його офіційного опублікування, крім пункту 6.1 Положення, затвердженого цим наказом, який набирає чинності для: нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 150 км, перевезення небезпечних вантажів з 01.06.2012 року.

Пунктом 6.1 Положення № 340 встановлено, що автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тон повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Разом з цим, цей же розділ Положення «Облік робочого часу» містить пункт 6.3, який визначає, що водій, що керує ТЗ, який необладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (Пункт 6.3 розділу VI в редакції Наказів Міністерства інфраструктури № 659 від 29.12.2011, № 290 від 01.07.2014).

Отже, з набуттям чинності п. 6.1 Положення № 340 приписи п. 6.3 не втратили чинності.

Більш того, остання редакція цього пункту в 2014 році свідчить про те, що ця норма підлягає застосуванню і після 01.06.2012 року.

Суд вважає, що розділ VI Положення № 340 містить два альтернативних варіанта обліку робочого часу: для транспортних засобів, обладнаних тахографами, та транспортних засобів, не обладнаних тахографом.

Таким чином, Положення № 340 визначає інший спосіб обліку робочого часу, а отже і інші документи, які ці обставини встановлюють та підтверджують.

Більш того, матеріалами справи не підтверджено чи перевірялись посадовими особами взагалі наявність у позивача обладнання транспортного засобу тахографом та наявність у позивача індивідуальної контрольної книжки водія. Відповідачем не надано до суду таких доказів.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки відповідач не є самостійною юридичною особою, судовий збір належить стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті ().

Керуючись ст.ст. 2, 19, 77, 139, 241 - 246, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області (пр.Перемоги, 14 (вул.Космонавтів, 61,м. Миколаїв, 54056), м. Київ, 03135, ) задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову № 121615 від 14.11.2019р. про застосування адміністративно-господарського штрафу, винесену заступником начальника Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області Гринюком О. та накладення на ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) адміністративно-господарського штрафу в сумі 1700,00грн.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (пр.Перемоги, 14, м. Київ, 03135, ) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) судовий збір в розмірі 840,80грн.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. А. Устинов