Справа № 711/2918/20
Суддя: Казидуб О. Г.
Дата ухвалення: 2020-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2918/20
Номер провадження2-а/711/62/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2020 року Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючого судді Казидуб О.Г.

секретаря судового засідання Зайцевої О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Наумчук Володимира Олеговича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Наумчук Володимира Олеговича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, мотивуючи його тим, що постановою інспектора роти №2 батальойону №1 УПП в Житомирській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Наумчуком В.О., серія ЕАК №2399319 від 17.04.2020 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП за те, що він нібито 17.04.2020 року о 03.09 годині рухаючись по житомирській трасі АД Київ-Чоп 236 км, керуючи транспортним засобом Фіат Добло номерний знак НОМЕР_1 при наявності двох смуг руху в одному напрямку, рухався в крайній лівій полосі, що не передбачало випередження чи об`їзд перешкоди, чим порушив п. 11.5 ПДР - порушення виїзду на крайню ліву смугу при наявності двох і більше смуг для руху в одному напрямку.

Вказану постанову він вважає незаконною з наступних підстав.

17.04.2020 року він рухався на своєму автомобілі Фіат Добло номерний знак НОМЕР_1 по Житомирській трасі АД Київ-Чоп та був зупинений на 236 км інспектором Наумчуком В.О., який пояснив, що його було зупинено за порушення п. 11.5 ПДР - порушення виїзду на крайню ліву смугу при наявності двох і більше смуг для руху в одному напрямку. Інспектор вимагав надати йому посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та запропонував пройти до приміщення стаціонарного посту патрульної поліції, на що він погодився. Далі лейтенант Наумчук В.О. довго перевіряв по базі даних, які на нього було накладено штрафи за порушення ПДР, після чого відразу роздрукував постанову про адміністративне стягнення не розглянувши справи по суті, не ознайомив його з правами. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошено посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи та свідки, не було з`ясовано чи дійсно вчинено адміністративне правопорушення та інші обставини, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи.

Позивач посилався на судову практику, зокрема на рішення Конституційного суду №5-рп/2015 від 26.05.2015 року по справі №1-11/2015 та постанову Верховного Суду від 26.04.2018 у справі №338/855/17.

Позивач не погоджується з оскаржуваною постановою, вважає її необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з відсутністю доказів та порушення норм матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просив скасувати постанову серії ЕАК №2399319 від 17.04.2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 425 грн.

Позивач ОСОБА_1 надав заяву про слухання справи без його участі. Також вказав, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч був повідомлений про день та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. У встановлений строк відзив на позов не надав.

Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, що згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №2399319 від 17.04.2020 року ОСОБА_1 17.04.2020 року о 03 год. 09 хв. рухаючись по Житомирській трасі АД Київ-Чоп 236 км, керуючи транспортним засобом Фіат ДОбло при наявності двох смуг для руху в одному напрямку, рухався в крайній лівій полосі, що не передбачало випередження чи об`їзд перешкоди, чим порушив п. 11.5 ПДР - Порушення виїзду на крайню ліву смугу при наявності двох і більше смуг для руху в одному напрямку, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

За результатом розгляду справи про адміністративне правопорушення до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Частиною 4 ст. 258 КУпАП зазначено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті (протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції), уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 КУпАП.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням з додержання законів.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд, вважає, що забезпечення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, права на її участь у процесі прийняття рішення є одним із складових елементів забезпечення права на захист та права на справедливий суд, що передбачені ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод .

Суд вважає ,що відповідач під час розгляду справи допустив порушення вимог ст. 245 КУпАП про необхідність всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, що потягло постановлення рішення, яке не можна визнати законним та обґрунтованим.

Відповідно до ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або подання прокурора на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

1) залишає постанову без зміни, а скаргу або подання прокурора без задоволення;

2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд

3) скасовує постанову і закриває справу;

4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно ст.13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Згідно ч. 2 ст.9 КАС суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядуванню, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися принципів адміністративних правовідносин, які, зокрема, закріплені у ч.3 ст.2 КАС України.

А тому суд вважає, що відповідачем під час розгляду справи не спростовані пояснення позивача та доказів того, що позивач порушив ПДР, відповідач, як суб`єкт владних повноважень не надав.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд вважає, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню .

Керуючись п.11.5 ПДР України, ч.2 ст. 122 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 77, 90, 243-246, 271, 286, 287, п. 3 Прикінцевих положень КАС України, суд -,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Наумчук Володимира Олеговича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАК №2399319 від 17.04.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, якою застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та провадження у справі закрити.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Повний текст рішення виготовлено 18.05.2020 року.

Головуючий: О. Г. Казидуб