Справа № 727/3272/20
Суддя: Чебан В. М.
Дата ухвалення: 2020-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/3272/20
Провадження № 2-а/727/59/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2020 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Чебан В.М.

при секретарі Гладкій Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу № 1 роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у Чернівецькій області лейтенанта поліції Красовського Миколи Михайловича про скасування постанови серії ДПО 18 №607131 від 05 квітня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови серії ДПО 18 №607131 від 05 квітня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності до відповідача інспектора взводу № 1 роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у Чернівецькій області лейтенанта поліції Красовського Миколи Михайловича, посилаючись на те, що постановою інспектора взводу № 1 роти № 4 батальйону УПП в м.Чернівці серія ДПО 18 №607131 від 05 квітня 2020 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до змісту постанови, він 05 квітня 2020 року о 11.30 год., керуючи транспортним засобом «Мitsubishi», номерний знак НОМЕР_1 , порушив вимоги п.12.4 Правил Дорожнього руху України, а сам, в населеному пункті рухався зі швидкістю 78 км/годину.

Вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню за таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, інспектор взводу №1 роти №4 батальйону УПП в м.Чернівці лейтенант поліції Красовський М.М. зупинив його о 11 год. 30 хв. на автошляху М-19 Чернівці-Оршівці, с.Мамаївці 487 км.

Позивач вважає, що на вказаній автодорозі по маршруту його руху інформація про розміщену фото- відеотехніку встановлена не була, незважаючи на те, що відповідно до карти розташування пристроїв вимірювання швидкості, такі пристрої на авто дорозі М-19 розташовуються на відрізку автошляху 330-415км, 448-542 км, тобто розміщення засобу вимірювання швидкості не є стаціонарним.

Таким чином, при застосуванні засобу вимірювання швидкості, який використовувався для здійснення фото- відео фіксації правопорушення, було порушено порядок його застосування, визначений чинним законодавством України.

Викладене вказує на незаконність застосування вказаного пристрою, і, як наслідок, на недопустимість здобутих під час такого застосування доказів.

Крім того, інспектором вказано та відображено у постанові, що він рухався зі швидкістю 78 км/годину, внаслідок чого перевищив швидкість у населеному пункті, чим порушив п.12.4 ПДР.

В якості підтвердження факту перевищення ним швидкості, йому було надано для огляду засіб для контролю за дотриманням водіями встановлених швидкісних режимів - пристрій вимірювання швидкості, на екрані якого було зображення його транспортного засобу та вказана швидкість 78 км/год. При цьому жодного свідоцтва, який би підтверджував про повірку цього засобу вимірювання надано не було, як і не було названо марку та модель вимірювального засобу, а також відомості про допустимі відхилення притаманні для цієї моделі технічного засобу. А тому оцінювати покази невідомого приладу як доказ в розумінні ст.251 КУпАП підстав не має.

Також йому не було надано підтвердження факту перевищення швидкості саме в населеному пункті.

Місце його зупинки знаходилось на межі населеного пункту Мамаївці (роздруківка з карти Гугл додається). Він рухався в напрямку міста Чернівці. При цьому жодний знак, який би вказував на закінчення населеного пункту Мамаївці в цьому напрямку руху на цій автодорозі відсутній.

Крім того, постанова по справі про адміністративне правопорушення не містить жодних відомостей про застосований засіб фіксації перевищення швидкості, що не відповідає вимогам статті 283 КУпАП.

Все вищевикладене, на думку позивача, вказує на відсутність належних доказів вчинення ним правопорушення, встановленого статтею частиною другою 122 КУпАП.

Крім того, через існуючі в нього сумніви щодо дійсного порушення ним правил дорожнього руху, він вказав інспектору поліції про те, що бажає, щоб при розгляді справи про адмінправопорушення, був присутній його адвокат. При цьому він повідомив інспектору поліції, що виходячи із того, що це був ранок вихідного дня, він не зможе забезпечити негайне прибуття адвоката. В свою чергу, виходячи із положень чинного законодавства, він в даному випадку не виступав суб`єктом отримання права на безоплатну вторинну допомогу, а користуватись послугами адвоката, якого йому міг би викликати інспектор поліції він бажання не мав, про що йому і повідомив.

На це інспектор поліції вказав, що приймає рішення про винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Таким чином інспектором поліції Красовським М.М. порушено його права, визначені ст.268 КУпАП, а тому, відповідно, справа про адміністративне правопорушення розглянута із порушенням вищевказаних норм законодавства України, і, як наслідок, постанова про накладення на нього адміністративного стягнення, за таких умов, є незаконною.

На основі викладеного, позивач просить скасувати постанову від 05.04.2020 року серія ДП018 № 607131 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором взводу №І роти №4 батальйону УПП в м.Чернівці Красовським М.М. про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за ч.1 ст.122 КУпАП.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак спрямував до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути у відсутність позивача, не фіксувати судове засідання технічними засобами, вимоги позову підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило. Також, від представника відповідача по справі до суду надійшов письмовий відзив на позов, згідно якого вказують, що поліцейський Красовський М.М. діяв згідно вимог Закону України «Про дорожній рух» та КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснений поліцейським згідно вимог ст.ст.283-285 КУпАП, позивачу були роз`яснені його права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, а тому просять відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 . Також вважають, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно копії постанови серії ДП018 №607131 від 05 квітня 2020 року, що була винесена інспектором взводу № 1 роти №4 батальйону УПП в Чернівецькій області лейтенантом поліції Красовським М.М., позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Як зазначено в постанові, позивач 05 квітня 2020 року о 11.30 год. на автодорозі М-19 Чернівці-Оршівці, с. Мамаївці 487 км. керуючи транспортним засобом порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху України, а саме в населеному пункті рухався зі швидкістю 78 км./год., чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП (а.с.7).

Згідно зі ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 ст.268 КпАП України, передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Так, частина 1 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно п.12.4 Правил дорожнього руху України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до ч. 5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.01.2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно зі статтею 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містить інформації про прилад вимірювання швидкості, яким зафіксоване перевищення швидкості, що є порушенням частини 3 статті 283 КУпАП.

Суд вважає, що зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтею 283 КУпАП, зокрема у постанові необхідно зазначати технічний засіб, яким здійснено фото чи відеозапис, прилад вимірювання, яким зафіксоване перевищення швидкості. У разі відсутності в постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний запис, за допомогою якого здійснено відеозапис, або на прилад вимірювання, яким зафіксоване перевищення швидкості, надані представником відповідача фото- та відеофайл не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Аналогічну позицію висловлено Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постановах від 31.01.2019 року справа № 464/2309/17, від 24.01.2019 року справа № 592/5576/17 та від 24.01.2019 року справа № 428/2769/17.

Статтями 283 і 284 КУпАП визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як постанови про накладення адміністративного стягнення, так і рішення, що постановляється в конкретній адміністративній справі. Зокрема, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За наведених обставин, суд вважає, що інспектором Управління патрульної поліції в Чернівецькій області належним чином не задокументовано факт порушення позивачем Правил дорожнього руху України, а надані представником відповідача відеофайл з персонального нагрудного реєстратора від 05 квітня 2019 року не є належними та допустимими доказами вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки він не містить доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а лише містить інформацію щодо процесуальних дій при винесенні постанови про адміністративне правопорушення.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності складання відносно позивача оскарженої постанови про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП.

Однак, твердження позивача про те, що відсутні докази того, що він рухався в межах населеного пункту, спростовуються матеріалами справи, а саме згідно фотознімку здійсненого приладом TruCam Serial No: ТС 000967, транспортний засіб позивача рухається в межах населеному пункті (а.с. 26), що також підтверджується відео з приладу TruCam (а.с. 30).

Крім того, суд вважає, що дії інспектора поліції Красовськго М.М. при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відповідають вимогам Закону України «Про дорожній рух» та КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснений поліцейським згідно вимог ст.ст.283-285 КУпАП, позивачу роз`яснено його права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Згідно зі ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

В той же час, відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що відповідачем у встановленому порядку не доведено обґрунтованості прийняття оскаржуваної постанови з урахуванням усіх обставин, що мають значення для її прийняття, що є підставою для її скасування.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно приписів ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

За наведених обставин, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП підлягає скасуванню, а справу слід надіслати на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 122, 222, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 9, 72, 77, 78, 90, 194, 241-246, 250-251, 286 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у Чернівецькій області лейтенанта поліції Красовського Миколи Михайловича про скасування постанови серії ДПО 18 №607131 від 05 квітня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Постанову інспектора взводу №1 роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у Чернівецькій області лейтенанта поліції Красовського Миколи Михайловича серії ДПО18 №607131 від 05 квітня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 255,00 гривень за ч.1 ст.122 КУпАП - скасувати.

Надіслати справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП на новий розгляд до компетентного органу, а саме Управління патрульної поліції у Чернівецькій області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні при проголошенні рішення в той же строк з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: