Справа № 569/9203/17
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2020-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2020 рокуЛьвівСправа № 569/9203/17 пров. № А/857/4883/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузьмича С. М.,

суддів Улицького В.З., Шавеля Р.М.,

за участю секретаря Мельничук Б.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 24 лютого 2020 року (ухвалене головуючим - суддею Гордійчук І.О. о 14 год. 14 хв. у м. Рівне) у справі № 569/9203/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Поліської митниці Держмитслужби про скасування постанови № 0359-0377/20400/17 від 25 травня 2017 року по справі про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови № 0359-0377/20400/17 від 25.05.2017 по справі про порушення митних правил за ст. 481 Митного кодексу України (далі - МК України).

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що позивач 23.05.2017 в порядку ст. 521 МК України звернулася до Рівненської митниці ДФС України із заявою про укладення мирової угоди, однак жодної відповіді про застосування чи причини незастосування процедури компромісу не отримала, натомість 25.05.2017 отримала копію оскаржуваної постанови, якою позивача визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 481 Митного Кодексу України та накладено адміністративне стягнення в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 17000, 00 грн. При розгляді справи про порушення митних правил позивач чи її представник присутні не були, а тому позивач вважає постанову незаконною та такою що підлягає скасуванню.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 24.02.2020 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що надання відповідачем позивачу вмотивованої відповіді про причини незастосування процедури компромісу не може бути єдиною та достатньою підставою для визнання протиправною та скасування оспорюваної постанови від 25.05.2017 № 0359-0377/20400/17 у справі про порушення митних правил.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив позивач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Зокрема в апеляційні скарзі зазначає, що відповідач не володів доказами про своєчасне отримання позивачем повідомлення про розгляд справи про порушення митних правил та розглянув справу і виніс оскаржуване рішення за відсутності доказів повідомлення особи про дату, час та місце розгляду справи, оскільки в матеріалах справи відсутні докази про те, що рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 15.05.2017, станом на дату розгляду справи про порушення митних правил, тобто 25.05.2017 повернулося на митницю. Крім цього зазначає, що суд першої уваги не взяв до уваги, що 23.05.2020 позивач повідомила про подання заяви про застосування компромісу та перенесення розгляду справи призначеного на 10:00 год. 25.05.2017 на іншу дату чергового митниці за телефоном ( 0362) 26-75-19 , наявним на офіційному сайті відповідача. Також вказує на те, що не встановлено підстави притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 481 МК України, а також не досліджено докази, котрі б підтверджували або спростували вчинення ОСОБА_1 відповідного порушення митних правил.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Крім цього на електронну адресу суду надійшли клопотання представника апелянта та відповідача про розгляд справи без їхньої участі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що постановою № 0359-0377/20400/17 від 25.05.2017 в справі про порушення митних правих ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 481 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн 00 коп.

Зі змісту постанови вбачається, що станом на 11.05.2017 згідно взятого зобов`язання, особою уповноваженою на роботу з митницею ТОВ «Доус Груп» ОСОБА_1 відповідно до ст.120 МК України не було вжито заходів щодо реекспорту задекларованих товарів або шляхом поміщення їх в інший митний режим до завершення встановленого строку тимчасового вивезення, а саме до 31.12.2016. З заявами до органу доходів та зборів з метою продовження строку тимчасового вивезення не подавалася, про місце знаходження товарів, що перебувають у митному режимі тимчасового ввезення Рівненську митницю ДФС не повідомила, згідно форм обліку ПІК «ЄАІС» станом на 11.05.2017 факти реекспорту товарів іншим митницями та складання протоколів про порушення митних правил за даними фактами відносно гр. ОСОБА_1 відсутні.

Позивач вважаючи прийняту постанову протиправною звернулася до суду з відповідними позовними вимогами.

Проаналізувавши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про правильне застосування норм матеріального та процесуального права та повне з`ясування обставин справи судом першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як слідує з положень п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України, суди перевіряючи рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, в першу чергу повинні з`ясувати, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 481 МК України перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України більше ніж на десять діб - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 487 МК України визначено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 488 МК України провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Згідно ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 524 та 525 МК України справа про порушення митних правил розглядається за місцезнаходженням митного органу, посадові особи якого здійснювали провадження у цій справі.

Справа про порушення митних правил розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання посадовою особою митного органу або судом (суддею) матеріалів, необхідних для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються, зокрема, протоколом про порушення митних правил.

Відповідно до ст. 526 МК України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил митним органом цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Крім цього відповідно до ст. 521 МК України за відсутності в діях особи, яка вчинила порушення митних правил, ознак кримінального правопорушення провадження у справі про це правопорушення може бути припинено шляхом компромісу. Компроміс полягає в укладенні мирової угоди між зазначеною особою та органом доходів і зборів, посадова особа якого здійснює провадження у справі.

Особа, яка вчинила порушення митних правил, звертається до керівника митного органу із заявою довільної форми з проханням про припинення справи про це порушення митних правил шляхом компромісу. Факт подання такої заяви фіксується у порядку, визначеному частинами третьою і четвертою статті 264 цього Кодексу. У разі відсутності законних підстав для припинення справи про порушення митних правил шляхом компромісу митний орган протягом одного робочого дня, наступного за днем подання заяви, надає заявнику вмотивовану відповідь про причини незастосування процедури компромісу.

Аналіз вказаних норм дає підстави дійти висновку, що особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, законодавством надано ряд процесуальних прав та обов`язків для захисту свої прав, свобод та інтересів.

Зокрема, особі, яка притягується до відповідальності надано право бути присутньою під час розгляду справи у митному органі та брати участь, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника.

Разом з цим особа, яка вчинила порушення митних правил, має право звернутися до керівника митного органу із заявою довільної форми з проханням про припинення справи про це порушення митних правил шляхом компромісу.

Апеляційний суд встановив, що про розгляд справи про порушення митних правил на 25.05.2017 позивач повідомлена належним чином, а тому доводи апелянта про те, що вона не була повідомлена про розгляд справи 25.05.2017 спростовують докази, які є в матеріалах справи, а саме рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення котре вручене ОСОБА_1 15.05.2017 (а.с. 90).

Крім цього суд зазначає, що й знайшло своє місце в матеріалах справи, що позивач 23.05.2017 направила до Рівненської митниці ДФС України в Рівненській області заяву про укладення мирової угоди, що стверджується відтиском штампа на описі вкладеного до цінного листа №201. Як слідує з резолюції на заяві, позивач просила про припинення справи шляхом компромісу та перенесення розгляду справи на іншу дату.

Відповідач отримав вказану заяву 29.05.2017 та 01.06.2017 листом № 2882/20/17-70-20 відмовив позивачу в укладенні мирової угоди, оскільки 25.05.2017 Рівненською митницею ДФС уже прийнято процесуальне рішення у справі про порушення митних правил № 0359-0377/20400/17, що виключає можливість укладання мирової угоди.

Щодо тверджень апелянта, чи відповідач на момент винесення оскаржуваної постанови отримав згадане рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, то колегія суддів зазначає, що для застосування норми ст. 526 МК в частині розгляду справи про порушення митних правил за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності є саме факт своєчасного сповіщення останньої про місце і час розгляду справи і не надходження від неї клопотання про перенесення розгляду справи.

Оскільки, як згадувалось вище, в матеріалах справи наявні докази про належне повідомлення позивача про місце і час розгляду справи про порушення митних правил, а відповідачем на моменту розгляду, 25.05.2017, не було отримано заяви про укладення мирової угоди та перенесення розгляду справи, то колегія суддів дійшла висновку, що під час розгляду справи про порушення митних правил та прийнятті оскаржуваної постанови відповідачем дотримано вимог МК України, а позивача в свою чергу не обмежено у реалізації його прав.

Відтак матеріалами справи не встановлено жодних документів, що підтверджують аргументи позивача з приводу протиправності постанови про порушення митних правил.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 24 лютого 2020 року у справі № 569/9203/17 - без змін

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді В. З. Улицький
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 19 травня 2020 року