Справа № 160/7076/19
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2020-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 травня 2020 року м. Дніпросправа № 160/7076/19

Суддя Третього апеляційного адміністративного суду Панченко О.М., перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.07.2019 року (суддя Кадникова Г.В) в адміністративній справі №160/7076/19

за позовом ОСОБА_1

до Голови виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривому Розі ради Солода Віталія Михайловича

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

установив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, а саме:

- визнати протиправною бездіяльність Голови виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Солода Віталія Михайловича, яка виявилася у непідкоренні конституціійним принципам, не забезпеченні гарантії ст. 3, 33, 34, 71 Конституції України, чим встановити формування єдиної правозастосовчої практики правового режиму розгляду заяв;

- захистити інтереси ОСОБА_1 , пов`язані з виборчим процесом і забезпечити правовий режим гарантій вільного волевиявлення на виборах, зазначивши окремим пунктом рішення, закон чи інший нормативно-правовий акт згідно ст.249 КАС України, які забороняють Голові виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради Солоду Віталію Михайловичу підтвердти, визначити місце тимчасового мешкання, проживання позивача за адресою: АДРЕСА_1 , за якою він надає соціальні послуги особі з інвалідністю;

- визнання протиправною бездіяльності Голови виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Солода Віталія Михайловича, яка виявилася у не прийнятті після розгляду скарги від 03.04.19р вх.С-286 нормативно-правового акту на підставі ст.3, 8, 19, 33, 46, 71 Конституції України, ст.7, 18, 19 Закону України «Про звернення громадян»;

- захистити права ОСОБА_1 на інформацію, зазначивши окремим пунктом рішення, що без винесення за результатами розгляду звернення нормативно-правового акту Головою виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Солодом Віталієм Михайловичем, скарга від 03.04.2019р. вх.С-286, вважається належно нерозглянутою.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суд від 31.07.2019 р. позовну заяву повернуто позивачу.

Не погодившись з ухвалою суду, скаржник оскаржив її в апеляційному порядку.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 02.10.2019 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору та апеляційну скаргу залишено без руху з підстав несплати судового збору. Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 27.02.2020 року - апеляційну скаргу повернуто скаржнику у зв`язку з невиконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

27.04.2020 року скаржник вдруге оскаржив ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.07.2019 року. З апеляційною скаргою скаржником подано заяву про поновлення строку та звільнення від сплати судового збору.

Розглянувши заявлені клопотання, суддя приходить до наступних висновків.

В обґрунтування заяви про поновлення процесуального строку скаржник посилається на те, що копію ухвали від 31.07.2019 року він одержав 21.08.2019 року, копію ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 27.02.2020 року про повернення апеляційної скарги - 17.04.2020 року. Зазначає, що відповідно до ч. 2, 3 ст. 295 КАС України має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, оскільки судом не було вжито системи заходів для належного ознайомлення скаржника з ухвалою. Скаржник не був повідомлений про дату, час і місце розгляду скарги.

Згідно зі ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу (ч. 3).

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржена ухвала постановлена 31.07.2019 року без участі сторін, копію ухвали від 31.07.2019 року скаржник одержав 21.08.2019 року (а.с. 5).

Встановлений ч. 1 ст. 295 КАС України строк сплив 15.08.2019 року, а встановлений ч. 2 ст. 295 КАС України - 05.09.2019 року.

Скаржник вдруге подав апеляційну скаргу 27.04.2020 року, тобто з пропуском строків, встановлених ст. 295 КАС України.

За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Копія ухвали суду від 02.10.2019 року направлялася на адресу позивача двічі із супровідними листами: від 02.10.2019 року, від 28.11.2019 року. Проте, до суду апеляційної інстанції повернулися конверти із зазначеною ухвалою, підстава повернення - «за закінченням терміну зберігання».

Частиною 11 ст. 126 КАС України встановлено, що у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 251 КАС України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Положення ч. 6 ст. 251 КАС України не містять норм, аналогічних ч. 11 ст. 126 КАС України для судових повісток і повідомлень.

Проте, відповідно до ч. 6 ст. 7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Також суд зазначає, що у рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року Європейський суд з прав людини у п. 41 зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В постанові від 15 травня 2019 року у справі № 0870/8014/12, адміністративне провадження № К/9901/6938/19, Верховний Суд дійшов висновку, що «сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки». Також Верховний Суд у цій справі зазначив, що «апеляційним судом вчинено дії щодо належного повідомлення учасників справи про результати розгляду справи, шляхом направлення на їх адреси судового рішення. Повернення відділенням поштового зв`язку до суду поштового конверту з відміткою «за закінченням терміну зберігання» свідчить, що рішення не вручено з причин, що не залежать від суду, який у установленому законодавством порядку вчинив процесуальні дії».

Позивач не навів суду доводів та не надав доказів, що свідчать про наявність обставин, які об`єктивно перешкоджали добросовісно користуватись належними йому процесуальними правами та вжити заходи, щоб дізнатись про стан судового провадження.

Ухвала суду від 27.02.2020 року набрала законної сили та не скасована.

Отже, поважних підстав для поновлення строку апеляційного оскарження скаржник не навів.

Відповідно до ч. 3 ст. 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.07.2019 р. слід залишити без руху та надати скаржнику строк упродовж десяти днів з дня вручення ухвали для зазначення інших підстав для поновлення строку.

Щодо сплати судового збору.

Частиною першою статті 133 КАС України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України від 8 липня 2011 року №3674-VI "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною другою цієї ж статті встановлено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Системний аналіз вказаних законодавчих положень дає підстави для таких висновків.

Звільнення від сплати судового збору (відстрочення, розстрочення його сплати або зменшення його розміру) з підстав, передбачених ст. 133 КАС України та ст. 8 Закону України "Про судовий збір", є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо).

Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а повноваження суду звільнити особу від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір).

Звільнення від сплати судового збору на певній стадії судового процесу не створює пільг щодо його сплати на інших його стадіях чи в інших судових провадженнях.

При цьому, суд, вирішуючи питання про звільнення особи від сплати судового збору (відстрочення, розстрочення його сплати або зменшення його розміру), обмежений статтею 8 Закону України "Про судовий збір", в якій зазначено вичерпний перелік підстав для вказаних процесуальних дій.

Скаржник просить звільнити його від сплати судового збору, з огляду на тяжкий матеріальний стан, який підтверджується довідкою Тернівського районного УПСЗН, згідно з якою він отримує компенсаційну виплату непрацюючій працездатній особі, яка доглядає за особою з інвалідністю 1 групи, яка за 12 місяців складає 366,84 грн., що не дозволяє йому сплачувати судовий збір, що перевищує 5% його річного доходу.

Суддя вважає, що таке клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Доступ до правосуддя передбачає певні обмеження, в тому числі, процесуальними строками, необхідністю сплати судового збору, дотриманням вимог до позовної заяви (апеляційної скарги), що встановлені процесуальним законом, тощо.

Скаржник під час звернення з апеляційною скаргою зобов`язаний або сплатити судовий збір, або надати докази того, що він має право на звільнення, зменшення розміру або відстрочку сплати судового збору.

Оскільки надана позивачем довідка не є належним доказом, що підтверджує розмір річного доходу позивача, заявлене клопотання не підлягає задоволенню.

Судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу суду згідно п. 5 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" визначено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2102,00 грн.

Отже за подання апеляційної скарги на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.07.2019 року має бути сплачений судовий збір в сумі 2102,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без руху та надати скаржнику строк упродовж десяти днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

Керуючись ст. 298, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя-доповідач, -

Ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.07.2019 року залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення ухвали, а саме:

- вказати інші підстави для поновлення строку апеляційного оскарження ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.07.2019 року

- надати суду належні докази, що підтверджують розмір річного доходу за 2019 рік,

- або надати докази сплати судового збору в сумі 2102,00 грн (реквізити для сплати судового збору - одержувач: УК у Шевчен.р.м.Дніпра/Шев.р/22030101; рахунок отримувача: UA1004004; код класифікації доходів бюджету: 22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37989274; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; призначення платежу: "*;101; __________ (код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (дата) по справі _________ (Номер справи), Третій апеляційний адміністративний суд").

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 299 Кодексу адміністративного судочинства України якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Панченко