Справа № 440/5130/19
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2020-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2020 р.Справа № 440/5130/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Перцової Т.С. , Русанової В.Б. ,

за участю: секретаря судового засідання - Ващук Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління поліції охорони в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.02.2020 року (суддя Удовіченко С.О.; м. Полтава; повний текст рішення складено 26.02.2020) по справі № 440/5130/19

за позовом ОСОБА_1

до Управління поліції охорони в Полтавській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

24 грудня 2019 року ОСОБА_1 (далі також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління поліції охорони в Полтавській області (далі також - відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні у повному обсязі;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу у повному обсязі одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за 13 (тринадцять) календарних років служби.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2020 року позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до Управління поліції охорони у Полтавській області (, юридична адреса: вул. Зигіна, 32-а, м. Полтава, 36014) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Управління поліції охорони в Полтавській області щодо невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні у повному обсязі.

Зобов`язано Управління поліції охорони в Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 у повному обсязі одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за 13 (тринадцять) календарних років служби.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління поліції охорони у Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у зв`язку зі сплатою судового збору у розмірі 768,40 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.02.2020 та прийняти нове.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що розрахунок одноразової грошової допомоги при звільненні здійснюється виходячи з розміру грошового забезпечення поліцейського, нарахованого за останній повний відпрацьований місяць, внаслідок неврахування судом положень Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання", затвердженого наказом МВС України від 06.04.2016 № 260, яким передбачено, що нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення, що мають постійний характер, та премій, установлених на день звільнення поліцейського. Відповідач зазначає, що днем звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції відповідно до наказу № 314 ос є 06.11.2019. Отже, Управлінням поліції охорони у Полтавській області правомірно нараховано позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні виходячи з розміру місячного грошового забезпечення за листопад 2019 року.

Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідача не скористався, направив до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Розгляд справи проведено за відсутності сторін без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01 листопада 2019 року ОСОБА_1 подано начальнику Управління поліції охорони в Полтавській області рапорт про звільнення з лав Національної поліції України за власним бажанням (а.с. 50).

Наказом начальника управління поліції охорони в Полтавській області № 314 ос від 06 листопада 2019 року ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про Національну поліцію" звільнено з Національної поліції України за власним бажанням (а.с. 49).

Як випливає із вищевказаного наказу вислуга років на день звільнення складає 18 років, 02 місяці, 27 днів.

13 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся до управління поліції охорони в Полтавській області із заявою в якій просив сприяти вирішенню питання виплати одноразової грошової допомоги (а.с. 10-11).

09 грудня 2019 року позивачу перераховано на рахунок одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за 13 (тринадцять) календарних років служби в розмірі 11 666,15 грн (а.с. 12).

Вважаючи, що одноразова грошова допомога перерахована в меншому розмірі, позивач звернувся до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що одноразова грошова допомога ОСОБА_1 виплачена не у повному обсязі, оскільки при її розрахунку відповідачем враховано показники грошового забезпечення, які бралися за листопад 2019 року в якому позивач фактично відпрацював 06 днів, а не за останній повний відпрацьований позивачем місяць - жовтень 2019 року, в якому розмір нарахованого грошового забезпечення є більшим.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з таких підстав.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, при звільненні зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Пунктами 1 та 2 Постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції від 11 листопада 2015 року №988 встановлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Виплата грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством внутрішніх справ.

Пунктом 3 розділу І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260 (Порядок №260) встановлено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.

До складу грошового забезпечення входять:

1) посадовий оклад;

2) оклад за спеціальним званням;

3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер);

4) премії;

5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до п.п.9, 11, 12 розділу І Порядку №260 при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення.

Виплата одноразових додаткових видів грошового забезпечення здійснюється, якщо звернення про їх отримання надійшли до закінчення трьох років з дня виникнення права на їх отримання.

Звернення поліцейського щодо неправильної виплати грошового забезпечення розглядаються в установленому законодавством України порядку.

Пункт 23 розділу І Порядку №260 Поліцейським, які звільняються зі служби в поліції та в установленому порядку мають право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні, нарахування такої допомоги здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що мають постійний характер, та премій, установлених на день звільнення.

При цьому до розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні не включається винагорода за безпосередню участь у воєнних конфліктах, антитерористичних операціях та інших заходах в умовах особливого періоду.

Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення.

День звільнення вважається останнім днем служби.

Таким чином, при визначенні позивачу суми одноразової грошової допомоги при звільненні підлягають застосуванню положення Порядку № 260, що містять пряму вказівку обчислення такої допомоги з розрахунку місячного грошового забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що мають постійний характер, та премій, установлених на день звільнення.

Аналогічний правовий підхід до застосування вказаних норм права викладено Верховним Судом, зокрема, у постановах від 10 вересня 2019 року у справі № 805/4354/16-а та від 31 жовтня 2019 року у справі № 821/649/17.

Матеріали справи свідчать, що для обрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні позивача було взято грошове забезпечення позивача за листопад 2019 року в розмірі 3645 грн, яке включало в себе наступні складові: посадовий оклад в розмірі 1700 грн., надбавка за спеціальне звання в розмірі 1000 грн. та надбавка за вислугу років в розмірі 945 грн., тобто нарахування допомоги було здійснено у відповідності до пункту 23 Розділу І Порядку №260.

Премія у листопаді 2019 року, тобто станом на день звільнення, позивачу не встановлювалася.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із розрахунками відповідача щодо суми одноразової грошової допомоги, яка підлягала нарахуванню позивачу при звільненні зі служби за повних 13 років вислуги в розмірі 25 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, яка становить 11846.25 грн. -177,69 (1,5% військового збору) (3645,00 грн. х 25%) х 13 років) = 11 668,56 грн.

Висновок суду першої інстанції про те, що розрахунок одноразової грошової допомоги при звільненні повинен здійснюватися виходячи з розміру грошового забезпечення позивача, нарахованого за останній повний відпрацьований місяць, в даному випадку жовтень 2019 року, є помилковим, необґрунтованим та суперечить положенням пункту 23 Розділу І Порядку №260, що підлягають застосуванню як норми спеціального законодавства у спірних правовідносинах.

Враховуючи, що відповідач вірно застосував до розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні позивача розмір місячного грошового забезпечення на день звільнення позивача зі служби, що відповідає Порядку № 260, та здійснив її виплату у повному обсязі, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права, про які зазначено вище, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління поліції охорони в Полтавській області задовольнити.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.02.2020 року по справі № 440/5130/19 скасувати.

Прийняти постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління поліції охорони в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Відповідно до ч. 3 Розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України, cтрок, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) Т.С. Перцова В.Б. Русанова
Повний текст постанови складено 18.05.2020 року