Справа № 264/8230/19
Суддя: Кузнецов Д. В.
Дата ухвалення: 2020-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/8230/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2020 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Кузнецова Д.В., за участю секретаря судового засідання Скудар С.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Дьоміна Миколи Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що 14 грудня 2019 року відповідачем було винесено постанову ЕАК № 1860820 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень за перевищення під час керування транспортним засобом встановленого обмеження швидкості руху в населеному пункті.

Вважає постанову від 14 грудня 2019 року незаконною, прийнятою з порушенням процесуальних норм та такою, що підлягає скасуванню, оскільки 14 грудня 2019 року Правила дорожнього руху він не порушував, а дії відповідача при винесенні вказаної постанови є протиправними, оскільки на неодноразові його клопотання працівник поліції відмовив прийняти його клопотання про перенесення розгляду справи, вмотивоване бажанням реалізувати право на юридичну допомогу адвоката, чим суттєво порушив його права при розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності. На думку позивача працівник поліції порушив вимоги статті 276 КУпАП, оскільки розглянув справу на місці вчинення правопорушення без надання йому можливості скористуватися правовою допомогою, що не відповідає вимогам КУпАП та роз`ясненням, викладеним в рішенні Конституційного суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015. Вказує, що справа про адміністративне правопорушення мала розглядатися за місцем його вчинення, тобто в рамках відповідної адміністративно-територіальної одиниці. Розгляд справи на місці зупинки позивача порушив його права та позбавив можливості на об`єктивний і справедливий розгляду справи, зокрема, можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченим ст. 268 КУпАП.

У зв`язку із зазначеним, позивач просить скасувати постанову серії ЕАК 1860820 від 14 грудня 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 , посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог. Зазначає, що 14 грудня 2019 року екіпажем патрульної поліції «Чайка» під час несення служби по вулиці Макара Мазая за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000788) було виявлено порушення водієм транспортного засобу марки ВАЗ 211440, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 Правил дорожнього руху України, яке полягало в перевищенні встановленого обмеження швидкості руху в межах населеного пункту більше як на 25 км/год. Після встановлення факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів. Справа про притягнення позивача до адміністративної відповідальності була розглянута з дотриманням вимог КУпАП на місці зупинки. Швидкість автомобіля, яким 14 грудня лютого 2019 року керував позивач по справі була зафіксована за допомогою приладу TruCam LTI 20/20, що є правомірним. Також відповідач в обґрунтування законності своїх дій представив диск із відеозаписом обставин подій з місця пригоди. Просив проводити розгляд справи без участі відповідача.

Оскільки в судове засідання не прибули обидві сторони спору, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, для розгляду справи немає перешкод та її розгляд здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на підставі ч.9 ст. 205 КАС України.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Так, судом встановлено, що 14 грудня 20190 року поліцейським роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Дьоміним М.О. винесено постанову серія ЕАК № 1860820 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, зі змісту якої вбачається, що останній 14 грудня 2019 року о 12 годині 38 хвилини, в місті Маріуполі по вулиці Макара Мазая 8а, керуючи автомобілем ВАЗ 211440, держ номер НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 75 км за годину, перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 25 км/годину, чим порушив пункт 12.4 Правил дорожнього руху. У зв`язку з чим на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Зі змісту оскаржуваної постанови також вбачається, що швидкість руху автомобілю вимірювалась приладом TruCam LTI 20/20 серійний номер ТС000788, велась відеофіксація.

З наданого на підтвердження заперечень проти позову представником відповідача фото з приладу TruCam LTI 20/20 вбачається, що 14 грудня 2019 року о 12 годині 38 хвилини по вулиці Макара Мазая, 8а в місті Маріуполі було зафіксовано перевищення швидкості руху на 25 км/год водієм автомобіля марки ВАЗ 211440, держ номер НОМЕР_1 .

Представником відповідача на підтвердження правомірності застосування лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000788) надано свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/16642, чинне до 30 вересня 2020 року, відповідно до якого за результатами повірки встановлено, що вказаний засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам технічної документації на вимірювач.

Щодо законності використання відповідачем технічного приладу лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000788) суд відзначає наступне.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTІ 20/20 ТС000788 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерні знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання, швидко розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів. Відповідно до Інструкції виробника Laser Technologe Іnс, США, використання лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 передбачає можливість використання даного приладу в автоматичному режимі, вказаний режим дозволяє автоматично фіксувати номерний знак та швидкість руху транспортного засобу. Вказаний лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 може використовуватись як в мобільному, так і в статичному положенні. Тобто, поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу.

Під час фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад автоматично здійснює фотографування транспортного засобу порушника. Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2%. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м. З відстані у 50 - 450 м поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Прилад починає вимірювання швидкості і включає запис відео, при цьому чути характерний звук низького тону. Після стабільного утримання позначки на цільовому транспортному засобі, прилад здійснює вимірювання швидкості.

Про фіксацію перевищення швидкості руху свідчить характерний звук високого тону і в самому оптичному прицілі та на екрані монітору приладу фіксується числовий показник швидкості. При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника, про що свідчить повторний звук високого тону. Після цього поліцейський відпускає спусковий гачок та вживає заходи до зупинки порушника. Виробник приладу TruCam (LTI, США) застосував алгоритм шифрування AES з метою посилення достовірності доказової бази поліції в суді в разі оскарження факту порушення. Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації. Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але й в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії. Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Тому достовірність інформації про порушення правил дорожнього руху може бути перевірена в будь-який момент після її фіксації приладом TruCam, у тому числі під час її пред`явлення в якості речового доказу в адміністративному судовому процесі. Враховуючи викладене, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення експертиз не є обов`язковим. Місце для роботи з приладом позначено відповідними дорожніми знаками з метою інформування учасників дорожнього руху про проведення вимірювання швидкісного режиму.

У відповідності до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про метрологію», результати вимірювань можуть бути використані у сфері законодавчо регульованої метрології за умови, що для таких результатів відомі відповідні характеристики похибок або невизначеність вимірювань.

Частина 1.2 статті 8 вищезазначеного Закону передбачено, що у сфері законодавчо регульованої метрології застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам щодо точності, регламентованим для таких засобів, у встановлених умовах їх експлуатації. Експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології (далі - законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки), здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № UА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ197-12.

Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Крім того, така процедура як «сертифікація» взагалі не міститься в нормах чинного законодавства України.

Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05 квітня 2012 року N 437 і становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року № 193.

За свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/16642, виданого ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» від 30 вересня 2019 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20 № ТС000788, є придатним до застосування.

Необхідно зазначити, що можливість використання виробу «TruCam LTІ 20/20» виробництва LaserTechnologyInc також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27 вересня 2018 року, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

Таким чином, суд доходить висновку про правомірність застосування відповідачем для вимірювання швидкості руху транспортного засобу Лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 серійний номер ТС000788.

Стосовно доводів позивача про порушення працівником поліції порядку складання постанови, тобто складення постанови на місці вчинення правопорушення, без складання протоколу, без надання можливості заявити пояснення, клопотання та зауваження, суд відзначає наступне.

Згідно Закону України «Про національну поліцію» до повноважень національної поліції відповідно до покладених на неї обов`язків належать: виявляти причини та умови, вживати заходів щодо попередження та усунення виявлених адміністративних правопорушень; патрульні поліцейські уповноважені перевіряти документи, що посвідчують особу, чи документи, що підтверджують певне право особи; складати протоколи про адміністративні правопорушення, застосовувати інші передбачені законом заходи забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення; у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, здійснювати провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймати рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечувати їх виконання.

Статтею 213 КУпАП, визначено, що органи національної поліції уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 222 КУпАП органи національної поліції розглядають справи, в тому числі, про адміністративне правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (частини друга статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

З прийняттям Закону України «Про національну поліцію» Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14.07.2015 року законодавцем було внесено зміни до статті 258 КУпАП та викладено її в наступній редакції, яка діє на даний час: «Протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п`ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Отже, внаслідок прийняття в липні 2015 року відповідних змін до діючого законодавства, суттєво змінилися положення статті 258 КУпАП, які чітко встановили право уповноваженим працівникам Національної поліції не складати протокол при вчиненні адміністративного правопорушення, розгляд яких віднесено до їх компетенції, а також право на винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення саме на місці їх вчинення (ч.4 ст. 258 КУпАП).

Таким чином, інспектором патрульної поліції правомірно в даному випадку винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Разом з цим, суд погоджується із доводами позивача ОСОБА_1 , що відповідачем було допущено порушення вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення в частині дотримання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення та порушення права на захист.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 затверджена Інструкція з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не в автоматичному режимі.

Пунктом 9 розділу 3 зазначеної Інструкції передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складання протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у справі, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано в якості свідка.

Відповідно до ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність подій адміністративного правопорушення. Наявність подій правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно відеозапису, наданого представником відповідача з нагрудної камери поліцейського, вбачається, що при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 було допущено порушення вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення в частині дотримання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме: відповідачем були відхилені неодноразові клопотання ОСОБА_1 про надання правової допомоги та часу для звернення за допомогою до адвоката, укладання із ним договору та відкладання розгляду справи відповідачем, чим порушено право на захист.

Право на захист особи, що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, гарантоване пунктом 3 (с) статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що включає право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя. Відповідно до усталеної практики у справах щодо України, поняття «кримінальне правопорушення» в практиці ЄСПЛ має автономне тлумачення, та кримінально-правова суть визнається не лише стосовно Кримінального кодексу, а й Кодексу про адміністративні правопорушення (Рішення від 6 вересня 2005 року у справі «Гурепка проти України» (Gurepka v. Ukraine), заява № 61406/00, п. 53 та від 21 жовтня 2010 року у справі «Корнєв і Карпенко проти України» (Kornev and Karpenko v. Ukraine).

З досліджених доказів суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 14 грудня 2019 року під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності виявив бажання скористатись правовою допомогою, про що висловлював неодноразові клопотання, просив відкласти розгляд справи на інший день з метою надання йому достатнього часу для звернення за допомогою до адвоката. Проте відповідачем не вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги, чим порушено його права. Відповідач мав реальну можливість за існуючих обставин відкласти розгляд справи на інший день або час для забезпечення реалізації позивачем його права на захист та звернення за кваліфікованою правовою допомогою до адвоката. Тим більше, що Управління патрульної поліції знаходиться поруч від місця зупинки позивача на цій же вулиці по Макара Мазая, 16 в місті Маріуполі, позивач також проживає в цьому місті і відкладання розгляду справи на інший час або день забезпечило позивача реально об`єктивною можливістю скористатися процесуальним правом на кваліфікований правовий захист та не створило би перешкод на своєчасний розгляд адміністративної справи працівником поліції.

Отже, на переконання суду такими діями інспектор порушив права ОСОБА_1 як особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, тому порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, що відповідає висновку, викладеному у постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 18 лютого 2020 року в адміністративній справі № 524/9827/16-а.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_1 .

Згідно ст.139 КАС України суд вважає, що судові витрати слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 2-16, 19-20. 49, 124-126, 131, 159-167, 181, 193, 227-228, 241, 244, 246, 250-251, 255, 292, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про дорожній рух», Законом України «Про Національну поліцію», Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Дьоміна Миколи Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову серії ЕАК № 1860820 від 14 грудня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень - скасувати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Суддя: Д. В. Кузнецов