Справа № 283/2460/16-а
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2020-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 283/2460/16-а Головуючий суддя 1-ої інстанції - Тимошенко А.О.

Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П.

19 травня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м.Борисполі Департаменту патрульної поліції на постанову Малинського районного суду Житомирської області від 07 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 3 роти батальйону Управління патрульної поліції у м.Борисполі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Сича Олександра Вікторовича про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

в листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора 3 роти батальйону управління патрульної поліції у м. Борисполі лейтенанта міліції Сича О.В. в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС3 № 019337 від 18.11.2016 року.

Постановою Малинського районного суду Житомирської області від 07.03.2017 позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, управлінням патрульної поліції у м.Борисполі Департаменту патрульної поліції подано апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело, до невірного вирішення справи. Так апелянт вказав, що на відеофайлі № зафіксовано подію, яка мала місце 18.11.2016 по вул.Київський шлях, м.Бориспіль, при цьому о 10:45:38 год. видно як на перехресті загоряється жовтий сигнал світлофору і п`ять автомобілів закінчують рух на даний сигнал світлофору, а вже о 10:45:42 на світлофорі вмикається червоний сигнал світлофору, а вже о 10:45:45 видно автомобіль марки Хюндай Соната чорного кольору (номерних знаків чітко не видно) який проїхав на заборонений червоний сигнал світлофору, при цьому автомобіль патрульної поліції відразу рушив за даним автомобілем. В подальшому, вже на відеофайлі № НОМЕР_1 відеозйомка продовжена о 10:48:06, тобто з моменту як працівники поліції рушили за автомобілем позивача та зупинили його минуло близько двох хвилин. Також апелянт зазначає, що відповідач в силу несення служби не може здійснювати чітке фільмування події правопорушення з відображенням номерних знаків автомобілів та інші незначні деталі, однак йому необхідно відразу реагувати на правопорушення, тим більше на грубе порушення ПДР України позивача чи інших правопорушників.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 06.06.2017 апеляційну скаргу управління патрульної поліції у м.Борисполі Департаменту патрульної поліції задоволено, постанову Малинського районного суду Житомирської області від 07.03.2017 скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 29 квітня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 06.06.2017 скасовано і направлено справу на новий розгляд до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Скасовуючи постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 06.06.2017 та направляючи справу на новий розгляд до Сьомого апеляційного адміністративного суду, Верховний Суд погодився із висновками суду апеляційної інстанції стосовно того, що у спірній ситуації позивач повинен був керуватися приписами пункту 8.7.3 "е" ПДР України щодо регулювання світлофорами руху транспортних засобів. Проте, Верховний Суд не погодився із висновками суду апеляційної інстанції стосовно того, що автомобіль марки Хюндай (седан) чорного кольору, проїхав на червоний сигнал світлофору по вулиці Київській шлях 56 ум.Борисполі, оскільки з даних свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Хюндай Соната , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 , вбачається, що вказаний автомобіль сірого кольору (а.с.15).

До Сьомого апеляційного адміністративного суду справа №283/2460/16-а надійшла 07 травня 2020 року.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2020 року призначено справу до апеляційного розгляду на 19 травня 2020 року о 13:30.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час, та місце апеляційного розгляду справи, повноважних представників в судове засідання не направили.

З огляду на викладене, протокольною ухвалою колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

За таких умов, згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, 18.11.2016 відносно ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ПС3 №019337 за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень.

Обставини правопорушення полягають у тому, що позивач 18.11.2016 о 11 годині в м.Бориспіль на вул. Київський шлях 56, керуючи автомобілем Хюндай Соната р.н. НОМЕР_2 , проїхав на заборонний червоний сигнал світлофора, чим порушив пункт 8.7.3 е Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.122 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач звернувся до суду для її скасування.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не надав доказів на підставі яких він встановив, що ОСОБА_1 18 листопада 2016 року о 11 годині в м.Бориспіль на вул. Київський шлях 56, керуючи автомобілем Хюндай Соната р.н. НОМЕР_2 , проїхав на заборонний червоний сигнал світлофора.

Суд першої інстанції також зазначив, що з наданого суду відеозапису вбачається, що якийсь автомобіль проїзжає перехрестя на жовтий чи червоний сигнал світлофора. Однак з відеозапису неможливо зрозуміти:

- на який сигнал світлофора (жовтий чи червоний) проїхав автомобіль?

- яка марка, модель, номерний знак цього автомобіля?

- де зафіксоване можливе правопорушення?

- хто керував автомобілем?

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Положеннями ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 8.7.3 ПДР сигнали світлофора мають такі значення:

а) зелений дозволяє рух;

б) зелений у вигляді стрілки (стрілок) на чорному фоні дозволяє рух у зазначеному напрямку (напрямках). Таке саме значення має сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій секції світлофора.

в) зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух.

г) чорна контурна стрілка (стрілки), нанесена на основний зелений сигнал, інформує водіїв про наявність додаткової секції світлофора і вказує інші дозволені напрямки руху ніж сигнал додаткової секції;

ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів;

д) жовтий миготливий сигнал або два жовтих миготливих сигнали дозволяють рух і інформують про наявність небезпечного нерегульованого перехрестя або пішохідного переходу;

е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 222 КУпАП України органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Даючи правову оцінку доводам апелянта щодо правомірності винесення оскаржуваної постанови, колегія суддів враховує наступне.

Так, доводи апеляційної скарги фактично зводяться до того, що із відеозапису з відеореєстратора видно, що на світлофорі, який знаходиться по вул.Київський шлях 56, м.Бориспіль, ввімкнувся червоний сигнал світлофору та у вказаний момент легковий автомобіль здійснив проїзд на заборонений сигнал світлофора. Після чого відповідач на службовому автомобілі прослідував за вказаним автомобілем. В подальшому, автомобіль "HYUNDAY SONATA" було зупинено і водієм вказаного автомобіля виявився ОСОБА_1 .

З даного приводу, колегія суддів зауважує, що дійсно в матеріалах справи міститься відеозапис з відеореєстратора того моменту, коли легковий автомобіль здійснює проїзд на заборонений сигнал світлофора. Однак, враховуючи значну віддаленість автомобіля патрульної поліції при здійсненні відеозапису, що вплинуло на якість зображення, а також те, що в момент вчинення правопорушення неможливо ідентифікувати, що саме автомобіль "HYUNDAY SONATA" д.н.з НОМЕР_2 за кермом якого перебував ОСОБА_1 , здійснив проїзд на червоний сигнал світлофора та що саме позивач керував цим автомобілем під час вчинення правопорушення, а тому даний відеозапис не може бути прийнятий як беззаперечний доказ того, що саме позивач вчинив вказане правопорушення.

Водночас, колегія суддів зазначає, що із наданого відеозапису неможливо точно встановити на який сигнал світлофора, жовтий чи червоний, проїхав автомобіль.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що з даних свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, Хюндай Соната, реєстраційний номер НОМЕР_2 належить ОСОБА_3

Слід зазначити, що апелянт безпідставно вказує на те, що після вчинення позивачем порушення, працівники поліції рушили за автомобілем позивача, а тому з моменту руху автомобіля поліцейських та зупинки позивача минуло близько двох хвилин, оскільки із відеозапису видно, що після початку руху автомобіля патрульної поліції візуальний контакт за автомобілем правопорушника втратився.

Крім того, зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтею 283 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно зазначити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, надана відповідачем копія відеозапису не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова у відповідності до вимог ч.3 ст.283 КУпАП не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис події проступку, про що було зазначено судом першої інстанції, тому наданий відеозапис DSJХ300042_000042 також не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Таке правозастосування узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 31.01.2019 р. в справі № 464/2309/17.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції, що в матеріалах справи відсутні належні докази, які б підтверджували порушення ОСОБА_1 вимог п.8.7.3 (е) ПДР.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справа про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП, а відтак постанова серії ПС3 №019337 від 18.11.2016 обґрунтовано скасована судом першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не підтверджують неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального, у зв`язку із чим підстави для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м.Борисполі Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а постанову Малинського районного суду Житомирської області від 07 березня 2017 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Драчук Т. О. Ватаманюк Р.В.