Справа № 815/5121/16
Суддя: Балан Я.В.
Дата ухвалення: 2020-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5121/16
19 травня 2020 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Балан Я.В., розглянувши заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду по адміністративній справі №815/5121/16, за позовною заявою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області (правонаступник Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Одесі) до Відділу освіти Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, про стягнення капіталізованих платежів,-
Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2016 року, адміністративний позов Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Одесі до Відділу освіти Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, про стягнення капіталізованих платежів на суму 926 771,52 гривень - задоволено.
29 березня 2017 року, Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по адміністративній справі №815/5121/16.
В обґрунтування вищевказаної заяви зазначено, що протягом значного часу Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області було вжито усіх передбачених діючим законодавством заходів для примусового виконання Відділом освіти Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради постанови Одеського Окружного адміністративного суду по справі №815/5121/16 від 06.12.2016 року, проте, рішення суду наразі залишається не виконаним. На думку Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області, зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, спонукатиме Відділ освіти Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради до його виконання.
Розглянувши подану заяву, вивчивши доводи, наведені заявником в її обґрунтування, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.
Судовий контроль це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці обставин, що перешкоджають виконанню такого рішення суду та відновленню порушених прав особи-позивача.
Так, відповідно до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Зазначеній нормі відповідають також і положення пункту першого частини шостої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з яким у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про порядок і строк виконання рішення та положення підпункту «ґ» п. 4 ч. 1 ст. 322 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якого постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням встановленого судом строку для подання суб`єктом владних повноважень відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.
Згідно з частиною 2 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З наведеного слідує, що повноваження адміністративного суду накладати на суб`єкта владних повноважень зобов`язання подати звіт про виконання рішення суду є правом суду, а не його обов`язком, реалізація якого можлива у випадку доведення позивачем або встановлення судом під час розгляду справи, що за відсутності такого контролю рішення суду залишиться не виконаним, чи для його виконання доведеться докласти значних зусиль.
Тобто, встановлення судового контролю є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися у залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.
За приписами частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним судом у постанові від 31 липня 2018 року по справі №235/7638/16-а та ухвалі по справі №805/516/18-а від 23 квітня 2019 року.
Також, проаналізувавши наведені положення КАС України, суд вважає, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може, тобто, наділений правом - під час прийняття рішення у справі. Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2016 року, судовий контроль за виконанням рішення суду не встановлювався.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним судом у постанові по справі №823/175/17 від 26 березня 2020 року.
Крім того, суд наголошує, що згідно з ч.1 ст.370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Також, відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 року, виконавче провадження - завершальна стадія судового провадження, а примусове виконання судових рішень - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Суд наголошує, що обов`язковість судового рішення, яке набрало законної сили, забезпечується, у першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 року.
Як вбачається з матеріалів адміністративної справи №815/5121/16, Управлінню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області, ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2019 року, поновлено строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання - на три роки з дня набрання даною ухвалою законної сили. Тобто, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання наразі не закінчився.
Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає наявними підстави для задоволення заяви Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду по адміністративній справі №815/5121/16.
Керуючись ст. 243, 248, 382 КАС України, суд,-
Копію ухвали надіслати заявнику.
Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Балан Я.В.