Справа № 420/2144/20
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2020-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2144/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Марина П.П.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи справу за адміністративним позовом Головного управління Державної податкової служби в Одеській області до приватного підприємства фірми «ПАНТЕРА» про стягнення податкового боргу в сумі 20904,05 грн.

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління Державної податкової служби в Одеській області до приватного підприємства фірми «ПАНТЕРА», в якому позивач просить стягнути з усіх відкритих рахунків в банках, обслуговуючих товариство суму заборгованості по податку на додану вартість на загальну суму 25280,05 грн. на бюджетний рахунок №9015008, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код 38016923, КБК 14060100, отримувач коштів УК у м. Одесі/Приморський район.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що станом на 24.01.2020 року відповідно до довідки - розрахунку податкового боргу та інтегрованої картки платника (ІКП), податкова заборгованість ПП Фірма «Пантера», перед бюджетом становить 25280 грн. 05 коп., яка виникла по податку на додану вартість. Заборгованість, що підлягає сплаті по податку на додану вартість виникла в результаті нарахування податкової декларації № від 20.11.2019 року на загальну суму 25200, 17 грн. (основний платіж); нарахування податкової декларації № від 20.12.2019 року на загальну суму 10220 грн. (основний платіж). Також платник убула нарахована пеня на загальну суму 79,88 грн.

Представником відповідача 17.04.2020 року надано відзив на адміністративний позов (а.с. 127-129), в якому зазначено, що з вимогами позовної заяви не погоджується. Представник відповідача вказує, що, відповідно до перелічених та доданих до відзиву платіжних доручень, підприємством за період жовтень листопад 2019 року не сплачено лише 933,00 грн, а також 05.12.2019 року сума 2941,00 грн. сплачена з затримкою та згідно п. 126.1 ст. 126 ПКУ підлягає нарахуванню штраф у розмірі 10% погашеної суми податкового боргу.

Позивачем 24.04.2020 року надана заява про зменшення позовних вимог (а.с. 159-161), в якій позивач зазначив, що станом на 23.04.2020 року, відповідно до розрахунку податкового боргу та інтегрованої картки платника, заборгованість ПП Фірма «Пантера» перед бюджетом становить 20904, 05 грн.

Представником відповідача 13.05.2020 року надані заперечення (а.с. 178-179), в яких відповідач з наведенням власних розрахунків нарахованих та сплачених сум податку, не погоджується з доводами ГУ ДПС в Одеській області.

Ухвалою суду від 17.03.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 27.04.2020 року прийнято заяву про зменшення позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовувалися вимоги, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Приватне підприємство фірма «ПАНТЕРА» зареєстровано як юридична особа 18.12.1996 року (дата первинної реєстрації) за № 001204. Дата вчинення запису 27.09.2005 року. (а.с.130-131).

Відповідно до довідки про взяття на облік платника податків від 30.04.2013 року №484, ПП Фірма «ПАНТЕРА» взято на облік у ДПІ у Приморському районі м. Одеси Одеської області ДПС.

Основним видом економічної діяльності підприємства є інші види видавничої діяльності (код КВЕД 58.19) (а.с.130-133).

Відповідно до квитанції №2 податковим органом 20.11.2019 року прийнято пакет - податкова декларація з податку на додану вартість за жовтень 2019 року, реєстраційний №.(а.с. 140)

Як вбачається з податкової декларації по податку на додану вартість за жовтень 2019 року № від 20.11.2019 року, податкові зобов`язання складають 20187 грн. (рядок 18 декларації). (а.с. 136-139)

Відповідно до вимог ПК України строк сплати 30.11.2019 року.

Також, відповідно до квитанції №2 податковим органом 20.12.2019 року прийнято пакет - податкова декларація з податку на додану вартість за листопад 2019 року, реєстраційний №.(а.с. 145)

Як вбачається з податкової по податку на додану вартість за листопад 2019 року № від 20.12.2019 року, податкові зобов`язання складають 10220 грн. (рядок 18 декларації). (а.с. 141-144)

Відповідно до вимог ПК України строк сплати 30.12.2019 року.

Також, податковим органом нарахована пеня у розмірі 79,88 грн.

Отже, сума податкового зобов`язання, що виникла в результаті несплати відповідачем заборгованості згідно податковим деклараціям з податку на додану вартість за жовтень та листопад 2019 року з урахуванням плачених сум, за розрахунком позивача складає 20904,05 грн. (а.с.162).

Враховуючи те, що податковий обов`язок щодо сплати узгоджених сум грошових зобов`язань у встановлені законодавством строки відповідачем не виконано, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Підпункт 14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України встановлює, що грошове зобов`язання платника податків сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п.п.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПК України податкове зобов`язання сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з п.п.14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Пунктом 15.1 ст.15 ПК України визначено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Підпунктом 16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п.36.1 ст.36 ПК України передбачено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно з п.38.1 ст.38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до п.31.1 ст.31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Пунктом 59.1 ст.59 ПК України визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Як встановлено судом, позивачем подано до податкового органу податкові декларації з податку на додану вартість за період жовтень 2019 року та листопад 2019 року з відповідним визначенням податкового зобов`язання у розмірі 20187, 00 грн. та 10220,00 грн. Термін сплати податкових зобов`язань 30.11.2019 року та 30.12.2019 року відповідно.

Як вбачається з інтегрованої картки платника податку, ПП Фірма «ПАНТЕРА» починаючи з 30.09.2016 року за відповідачем безперервно рахувалась податкова заборгованість в різних розмірах. Таким чином при кожній наступній сплаті податкового зобов`язання нараховувалась штрафна санкція за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань. (а.с. 8-101, 167-171).

Так, станом на 31.10.2019 року за відповідачем рахувалась заборгованість по податку на додану вартість у розмірі 18963,69 грн. з урахуванням залишку несплаченої пені у розмірі 638,57 грн. та збільшення податкових зобов`язань у зв`язку з донарахуванням штрафних санкцій. (колонки 14, 15 ІКП).

Відповідно до даних ІКП, до бюджету протягом листопада 2019 року зараховано 24713 грн., при задекларованих податкових зобов`язаннях у розмірі 20187 грн.

Також, відповідно до даних ІКП, до бюджету протягом грудня 2019 року зараховано 13161 грн., при задекларованих податкових зобов`язаннях у розмірі 10220 грн.

Разом з тим, відповідно до даних ІКП, за період з 30.09.2016 року по 31.12.2019 року відповідачем задекларовано та сплачено:

Декларація з ПДВ 20.09.2016 року на суму 23290 грн., термін сплати 30.09.2016 року. Зменшено переплату та станом на 01.10.2016 року виникла заборгованість в розмірі 5190 грн.;

Декларація з ПДВ 20.10.2016 року на суму 6032 грн., термін сплати 30.10.2016 року. Протягом жовтня 2016 року сплачено 4332 грн.

Декларація з ПДВ 21.11.2016 року на суму 1837 грн., термін сплати 30.11.2016 року. Протягом листопада 2016 року сплачено 2037,00 грн.

Так, за період з 30.09.2016 року по 31.12.2016 року відповідачем задекларовано 36341 грн. та сплачено протягом вересня грудня 2016 року 29651 грн. заборгованість зі спати узгоджених податкових зобов`язань скала 6690 грн.

В період з 01.01.2017 року по 31.03.2017 року відповідачем задекларовано 11334 грн. та сплачено 11334 грн.

30.04.2017 року нараховано по декларації з ПДВ від 19.04.2017 року 4647 грн. з терміном сплати 30.04.2017 року. Податкові зобов`язання в установлений термін не сплачені, збільшено недоїмку на суму 4647 грн., та станом на 30.04.2017 року заборгованість зі спати узгоджених податкових зобов`язань скала 11337 грн.

З травня 2017 року по грудень 2017 року відповідачем задекларовано 23316 грн. та сплачено 35866 грн.

Загалом за 2017 рік відповідачем задекларовано податкових зобов`язань на суму 39297 грн. та сплачено 47200 грн.

Станом на 31.12.2017 року за відповідачем, відповідно до інтегрованої картки платника рахувалась заборгованість у розмірі 8006,35 грн.

Також в період з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року відповідачем задекларовано 43542 грн. та сплачено 48709 грн.

Станом на 31.12.2018 року за відповідачем рахувалась заборгованість у розмірі 17460,33 грн.

В період з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року відповідачем задекларовано 72403 грн. та сплачено 79450,52 грн.

Станом на 31.12.2019 року за відповідачем рахувалась заборгованість у розмірі 25280,05 грн.

Як вбачається з даної інтегрованої картки платника, відповідачем не своєчасно сплачувались задекларовані податкові зобов`язання з податку на додану вартість, а тому позивачем після кожного здійсненого відповідачем платежу протягом періоду з 30.09.2016 року по дату звернення до суду, збільшувались податкові зобов`язання на суму застосованих штрафних санкцій та пені. Однак, жодних доказів того, що донараховані суми штрафних санкцій, відповідно до прийнятих податкових повідомлень-рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій, є узгодженими та відповідач був обізнаний про їх прийняття позивачем до суду не надано.

Отже, відповідачем в повному обсязі сплачені задекларовані зобов`язання з податку на додану вартість, що підтверджується наявними у справі доказами. В свою чергу податковий борг відповідача утворився за рахунок прийняття позивачем податкових повідомлень-рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій. Оскільки позивачем не надано доказів вручення/надсилання відповідачу зазначених в ІКП рішень про збільшення податкових зобов`язань відповідача, вони є неузгодженими.

Доказів на спростування зазначеного позивачем до суду не надано та судом з матеріалів справи протилежного не встановлено.

Отже, відносно відповідача нараховані грошові зобов`язання, які є не узгодженими, адже позивачем податкові повідомлення-рішення не надіслані відповідно до вимог ст.42 ПК України.

Таким чином, заборгованість відповідача зі сплати зазначених в адміністративному позові та розрахунку заборгованості грошових зобов`язань не відповідає ознакам, визначеним п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, відповідно до якого податковим боргом визнається сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно з п.п.20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з п.95.3 ст.95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до частини першої ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За наведених обставин суд дійшов висновку про не обґрунтованість позовних вимог позивача та вважає їх такими, що не підлягають задоволенню

Судові витрати розподілити відповідно до ст. 139 КАС України

Керуючись ст.ст.9, 72-77, 94, 139, 241-246, 250, 251, 293, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Головного управління Державної податкової служби в Одеській області до приватного підприємства фірми «ПАНТЕРА» про стягнення податкового боргу в сумі 20904,05 грн. відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Головне управління ДПС в Одеській області (, 65044, м.Одеса, вул. Семінарська, 5);

Відповідач: Приватне підприємство фірма «ПАНТЕРА» (, 65012, Одеська обл., м. Одеса, вул. Канатна, буд. 83).

Суддя П.П.Марин

.