Справа № 415/9944/19
Суддя: Луньова Д. Ю.
Дата ухвалення: 2020-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 415/9944/19
Провадження № 2-а/415/91/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2020 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Луньової Д.Ю.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції в Луганській області рядового поліції Пальчікова Олександра Едуардовича (місцезнаходження: вул. Штейгерська, 8, м. Лисичанськ, Луганська область, 93100)про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Лисичанського міського суду Луганської області з даним адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправними дії поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції в Луганській області рядового поліції Пальчікова О.Е., скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ДП18 № 474247 від 20 листопада 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності, а провадження закрити.

Позивач вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню. В своїх діях позивач не вбачає ознак адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126 КУпАП, ч. 6 ст. 121 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Позивач вважає, що за відсутності фактів порушення правил дорожнього руху або участі водія в ДТП вимога співробітника поліції пред`явити йому страховий поліс є неправомірною.

Крім того позивач зазначає, що доказів вчинення ним адміністративного правопорушення відповідачем не надано.

Ухвалою судді Лисичанського міського суду Луганської області Луньової Д.Ю. від 08 травня 2020 року справу прийнято до провадження та призначено судове засідання, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Копії ухвали від 08 травня 2020 року було направлено позивачу та відповідачу в порядку, передбаченому ст. 268 КАС України.

Раніше, 10 березня 2020 року на адресу Лисичанського міського суду Луганської області від відповідача надійшло клопотання в якому він заперечив проти позовних вимог позивача та просив справу розглянути без його участі. Долучив до матеріалів диск з відео фіксацією події.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи останній був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно оскаржуваної постанови ДП18 № 474247 від 20 листопада 2019 року на водія ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425 грн. за вчинення правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 121 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП; в постанові щодо складу правопорушення зазначено наступне:

20 листопада 2019 року о 10 годині 15 хвилини за адресою вул. Б. Ліщини біля буд. № 31, у м. Сєвєродонецьку, Луганської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом без переднього номерного знаку, який знаходився в салоні та при перевірці документів не мав при собі чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 «ґ» , 2.9 «в» Правил дорожнього руху - порушення вимог знаків пріоритету, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В графі "до постанови додаються" зазначено відео з б/к 00002.

Розглядаючи справу по суті, суд робить наступні висновки.

Щодо процедури: у даному випадку розгляд справи відбувся на місці зупинки транспортного засобу, протокол не складався. Такі дії відповідача не суперечать вимогам КУпАП. Повноваження відповідача позивач не оспорює.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При накладенні адміністративного стягнення посадова особа відповідно до вимог ч. 3 ст. 33, ст. 34, ст. 35 КУпАП повинна врахувати характер і тяжкість порушення, особу порушника, конкретні обставини вчинення порушення, зазначити докази на підтвердження складу правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна відповідати вимогам ст. 283 КУпАП, зокрема, повинна бути обґрунтованою, в ній має бути викладено обставини порушення, а також докази. У разі заперечень водія - мають містити відомості про його позицію (пояснення, заперечення, тощо).

Згідно вимог КУпАП до порядку притягнення до адміністративної відповідальності, доказування наявності підстав для притягнення до відповідальності, а також наявність події та складу адміністративного правопорушення покладається на посадову особу.

Згідно приписів КАСУ саме суб`єкт владних повноважень (відповідач) зобов`язаний довести наявність події і складу адміністративного правопорушення в діях водія (позивача).

З переглянутого судом диску наданого відповідачем, вбачається, що докази вчинення адміністративного правопорушення позивачем у зазначеному в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності позивача файлі - «DSJX300002_BB0002» - відсутні, на ньому зафіксований лише процес складання постанови про адміністративне правопорушення.

Відповідач також надав суду відеозаписи DSJX300132_BB0132, DSJX300135_BB0135, одак суд не може вважати їх належними та допустимими доказами вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки вони всупереч вимоги передбаченої ст. 77 КАСУ не були покладені в основу оскарженого рішення.

Зазначена правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 24 лютого 2019 року по справі № 592/5576/17, які суд, відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України, враховує при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Інших доказів, які б вказували на вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП, матеріали справи не містять.

Оскільки відповідач не подав суду доказів вчинення позивачем адміністративних правопорушень, то суд при розгляді даного позову виходить з того, що посадова особа, яка притягла позивача до адміністративної відповідальності, не виконала вимоги закону щодо збирання доказів, фіксування доказами адміністративного порушення, доведення складу та події адміністративного правопорушення.

Суд також враховує, що закон встановлює принцип презумпції невинуватості особи, що притягається до відповідальності і відповідно принцип правомірності дії такої особи, поки у встановленому законом порядку не доведено його вину. Оскільки суду не надані відповідні докази, і не спростовані твердження водія, які б мали бути перевірені посадовою особою і спростовані, а також виходячи з принципу презумпції невинуватості, - суд робить висновок, що оскаржувана постанова є необґрунтованою, а склад зазначених в ній адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126 КУпАП та ч. 6 ст. 121 КУпАП, не встановлений.

Таким чином, оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, є протиправною. Оскільки при розгляді справи встановлено недотримання відповідачем вимог закону щодо збирання доказів і доказування події та складу адміністративного правопорушення, то оскаржувана постанова судом скасовується.

Крім того, суд враховує, що відповідач, достовірно знаючи про наявність даного спору у суді, не подав відзиву, маючи достатньо часу для цього, - що за приписами КАСУ може розглядатись як визнання ним позову.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАСУ, суд може прийняти рішення про скасування постанови та закриття провадження у справі, або (п.2) - скасувати постанову та надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу.

Враховуючи конкретні обставини, проаналізувавши у сукупності всі подані докази, суд дійшов висновку, що в межах наданих доказів не доведено наявність в діях позивача події та складу адміністративного правопорушення, тому оскаржувана постанова підлягає скасування з закриттям провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за даним фактом.

Однак, судом встановлено, що дії відповідача з винесення оскаржуваної постанови не є протиправними та незаконними, оскільки відповідач як працівник підрозділу Національної поліції, що забезпечує безпеку дорожнього руху, уповноважений зупиняти транспортний засіб, складати протокол та виносити постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, а тому в цій частині адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 2, 5-10, 72-77, 242-246, 257, 268-272, 286 КАС України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції в Луганській області рядового поліції Пальчікова Олександра Едуардовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Постанову серії ДП 18 № 474247 від 20 листопада 2019 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та ч. 6 ст. 121 КУпАП ОСОБА_1 та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 гривень - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

На підставі ч. 2 ст. 271 КАС України копії рішення невідкладно надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до ст. 286 КАС України апеляційну скаргу на судове рішення може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до Першого апеляційного адміністративного суду з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.Ю. Луньова