Справа № 160/928/20
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2020-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 березня 2020 року Справа № 160/928/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Тулянцевої І.В.
розглянувши у місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії, -
23 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області, в якій просить:
- зобов`язати відповідача зробити перерахунок пенсії з 1 жовтня 2017 року по нормі закону №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 отримує пенсію по втраті годувальника, призначеної у відповідності до норм Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розмір якої з 2014 року жодного разу не переглядався. На неодноразові звернення позивача щодо підстав неперерахування пенсії у зв`язку із збільшенням прожиткового мінімуму, Пенсійним фондом було повідомлено з посиланням на те, що у позивача спецпенсія, яка не підлягає осучасненню. На думку позивача, такі дії (бездіяльність) відповідача щодо непроведення перерахунку пенсії є неправомірними та порушують права позивача.
Ухвалою суду від 29.01.2020 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду уточненої позовної заяви із зазначенням ідентифікаційного коду, місцезнаходження, відомих номерів засобів зв`язку, офіційної електронної адреси чи адреси електронної пошти відповідача, або їх відсутності відповідно до кількості учасників справи для направлення сторонам; письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду із зазначенням підстав для поновлення такого строку та поданням відповідних доказів.
04 лютого 2020 року позивачем до суду подана уточнена позовна заява.
Ухвалою суду від 05.02.2020 відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
26 лютого 2020 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заперечує проти позовних вимог, посилаючись на те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію по втраті годувальника відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». На звернення позивача від 14.05.2019 відповідачем було повідомлено, що станом на 28.02.2019 року загальний розмір пенсії позивача складав 2 350,05 грн. Після проведеного в автоматичному режимі перерахунку з 01.03.2019 загальний розмір пенсії позивача склав 2 507,01 грн. З урахуванням наведеного вважає, що відсутні підстави для задоволення позову.
Частиною 1 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) закріплено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. У справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив (частини 2, 3 статті 263 КАС України).
Згідно з частиною 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
ОСОБА_1 , 1938 року народження, є пенсіонеркою, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію по втраті годувальника, призначену відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
14 травня 2019 року позивач звернулась до відповідача із заявою в якій просила провести перерахунок призначеної пенсі.
Так, відповідно до вказаного листа на виконання вимог частини другої статті 42 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01.03.2019 проведено перерахунок пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» шляхом збільшення на 1,17 показника середньої заробітної плати, який враховується для обчислення пенсії. Розмір пенсійної виплати станом на 01.09.2019 становить: 2495,00 грн., де: 2314,69 грн. - розмір пенсії; 113,88 грн. - щомісячна компенсація за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи; 66,43 грн. - підвищення дитині війни.
Вважаючи бездіяльність відповідача щодо перерахунку пенсії протиправною, позивач звернулась до суду із вказаним позовом.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII (далі Закон №1788-XII), чинного на момент призначення пенсії позивачу, громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Статтею 2 Закону №1788-XII визначені види пенсій: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.
Особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов`язку (стаття 6 Закону №1788-XII).
Відповідно до статті 15 Закону №1788-XII умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом Української РСР «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року №796-XII (далі Закон №796-XII) або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.
За визначенням, наведеним у статті 9 Закону №796-XII, особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи; 3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт; 4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.
Згідно з п. 1 ч. 1 статті 14 Закону №796-XII, для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: особа з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи 1) особа з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1.
З матеріалів пенсійної справи позивачки вбачається, що її чоловік - ОСОБА_2 , 1932 року народження (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ), в період з 04.03.1988 року по 05.05.1988 року працював на ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, мав статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (1 категорія), інвалід 2 групи (каліцтво/захворювання, пов`язане з наслідками аварії на ЧАЕС) з 1994 року.
Пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію (ст. 49 Закону №796-XII).
Особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України (ст. 50 Закону №796-XII).
Пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками (ч. 1 ст. 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).
Згідно з ч. 1 ст. 54 Закону №796-XII, пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Дружинам (чоловікам), які втратили годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від причинного зв`язку смерті з Чорнобильською катастрофою.
Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань (ч. 3 ст. 54 Закону №796-XII).
Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. №1210 (далі - Порядок №1210).
Пунктом 1 Порядку №1210 встановлено, що цей Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно достатей 54,57і59Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - пенсії). Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.
Заробітна плата для обчислення пенсій враховується за будь-які 12 місяців підряд такої роботи (п. 2 Порядку №1210).
У разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження: 3) менш як 12 місяців підряд, пенсія обчислюється виходячи із заробітної плати за повні календарні місяці підряд у зоні відчуження (п. 3 Порядку №1210).
Згідно з п. 9 Порядку №1210, пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, для осіб з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і пенсії у зв`язку з втратою годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС визначаються за формулою
де П - розмір пенсії;
- Зс - середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2006 рік, що застосовується для обчислення пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";
- Кзс - середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії;
- Кв - розмір відшкодування фактичних збитків (у відсотках).
Середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії (Кзс), визначається за формулою:
- Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (Кз1 + Кз2 + Кз3 + + ... + Кзn) за кожний місяць роботи в зоні відчуження у 1986-1990 роках;
- К - кількість місяців, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати.
Коефіцієнт заробітної плати (Кз1, Кз2, Кз3, ..., Кзn) за кожний місяць роботи в зоні відчуження, який враховується під час обчислення пенсії, визначається за формулою
- Кз - коефіцієнт заробітної плати;
- Зв - сума заробітної плати за роботу в зоні відчуження за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати,за період 1986-1990 років;
- Зсм - показник середньомісячної заробітної плати робітників та службовців, зайнятих у галузях національної економіки, згідно з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 20 листопада 2003 р. № 1783 "Про заходи щодо поліпшення пенсійного забезпечення громадян" (Офіційний вісник України, 2003 р., № 47, ст. 2431), за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати, за період 1986-1990 років.
Розмір відшкодування фактичних збитків (Кв) визначається:
- для пенсій по інвалідності - як відсоток втрати працездатності, визначений органами медико-соціальної експертизи;
- для пенсій по втраті годувальника - як співвідношення кількості непрацездатних членів сім`ї до кількості таких членів сім`ї з урахуванням потерпілого (у відсотках)
- Ку - кількість непрацездатних членів сім`ї.
Під час визначення коефіцієнта заробітної плати у випадках, передбачених цим пунктом, середня заробітна плата за рік у відповідному періоді вважається середньомісячною платою робітників та службовців, зайнятих у галузях національної економіки, відповідного року.
Мінімальний розмір пенсії становить: 1) для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї: осіб з інвалідністю I групи - 180 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; осіб з інвалідністю II групи - 160 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; осіб з інвалідністю III групи - 145 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; 4) для непрацездатних членів сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії по інвалідності померлого годувальника; на двох і більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії по інвалідності померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частинами (п. 11 Порядку №1210).
Щомісячна компенсація сім`ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи призначається на кожного непрацездатного члена сім`ї, який був на його утриманні, у розмірі 113,88 гривні (п. 14 Порядку №1210).
З аналізу наведених норм законодавства, судом зроблено висновок, що пенсія по втраті годувальника (якщо померлий годувальник був віднесений до 1 категорії осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи) обраховується за спеціальними правилами (за формулою) і для визначення її розміру приймаються до уваги такі показники, як: Зс - середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2006 рік, що застосовується для обчислення пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; Кзс - середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії; Кв - розмір відшкодування фактичних збитків (у відсотках).
Крім того, додатково до пенсії по втраті годувальника виплачується щомісячна компенсація сім`ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи призначається на кожного непрацездатного члена сім`ї, який був на його утриманні, у розмірі 113,88 гривні, що передбачено п. 14 Порядку №1210.
Інших виплат особам, які отримують пенсію по втраті годувальника, призначену у відповідності до ст. 54 Закону №796-XII, ані Законами України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ані Порядком №1210, не передбачено.
Судом встановлено, що пенсія по втраті годувальника ОСОБА_1 була призначена з 20.01.1999 року.
Відмовляючи у проведенні перерахунку пенсії позивачці на підставі заяви від 14.05.2019 року, відповідач у відповіді від 21.05.2019 року № 3746/П-09 зазначає, що у зв`язку із проведеним перерахунком пенсії з 01.03.2019 року, загальний розмір пенсії ОСОБА_1 складає 2507,01 грн., де:
- 2326,70 грн. - основний розмір пенсії по втраті годувальника (50% пенсії померлого годувальника);
- 66,43 грн. - підвищення дітям війни;
- 113,88 грн. - щомісячна компенсація непрацездатному члену сім`ї за втрату годувальника через ЧК Постанова № 112 п. 5.
При цьому, з відзиву на позовну заяву вбачається, що заробіток померлого годувальника - ОСОБА_2 для обчислення пенсії позивача було розраховано виходячи з того, що загальний стаж роботи складає 39 років 9 місяців 19 днів (в тому числі період роботи в зоні відчуження з 04.03.1988 року по 05.05.1988 року зараховано в 1,5 розмірі), обчислений по 03.11.1993 року. Заробіток обчислено за квітень 1988 року (період роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС), який складає 4629,38 грн. (1086,71 грн. - середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2006 рік х 4,2600 - індивідуальний коефіцієнт).
Таким чином, з урахуванням того, що позивачу, як утриманцю пенсія по втраті годувальника визначається із розрахунку 50% пенсії померлого годувальника, пенсійним органом розмір пенсії ОСОБА_1 правильно був розрахований виходячи з вищенаведених складових.
Крім того, суд зазначає, що матеріалами пенсійної справи підтверджено, що позивачці нараховувались та виплачувались як додаткові виплати (щомісячна компенсація сім`ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи призначається на кожного непрацездатного члена сім`ї, який був на його утриманні, у розмірі 113,88 грн.; 66,43 грн. - підвищення дітям війни) так і індексація, у зв`язку із чим, щомісячні виплати мали різні суми.
Також, суд зазначає, що критично ставиться до тверджень позивача з приводу того, що їй не здійснювався перерахунок призначеної пенсії з 1999 року, оскільки матеріалами пенсійної справи такі обставини спростовані. Так, останній перерахунок було проведено в червні 2019 року і розмір основної пенсії позивачки складав - 2495,00 грн.
За таких обставин, суд вважає, що пенсійний орган відмовляючи позивачці у проведенні перерахунку призначеної пенсії за заявою від 14.05.2019 року, діяв правомірно, в рамках наданих йому повноважень у відповідності до норм, визначених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Порядком № 1210.
Відповідно до приписів статті 90 КАС України,суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною першою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України,в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
В ході розгляду справи відповідачем було доведено правомірність своїх дій, у зв`язку із чим, підстави для задоволення позову, відсутні.
Керуючись статями 2, 9, 73-78, 90, 139, 241 246, 291 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева