Справа № 360/1667/20
Суддя: Т.І. Чернявська
Дата ухвалення: 2020-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

20 травня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1667/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Чернявська Т.І., розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 61854732 та постанови про арешт коштів боржника від 16 квітня 2020 року ВП № 61854732,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Луганського окружного адміністративного суду на розгляді перебуває справа за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» (далі - третя особа), в якому позивач просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича ВП № 61854732 про відкриття виконавчого провадження;

- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича від 16 квітня 2020 року ВП № 61854732 про арешт коштів боржника з виконання виконавчого напису приватного нотаріусу Броварського районного нотаріального округу Колейчика Володимира Вікторовича від 06 березня 2020 року № 2883 про стягнення з Клименка Романа Васильовича заборгованості у розмірі 27627,22 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича знаходиться виконавче провадження ВП № 61854732 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Сіті Фінанс».

17 квітня 2020 року на мобільний телефон позивача надійшло повідомлення з додатку «Приватбанк», в якому зазначалось таке: «На жаль, згідно з постановою про накладення арешту видаткові операції за Вашими рахунками зупинено. Щоб відновити доступ до коштів на рахунках, будь ласка, врегулюйте питання про зняття арешту з виконавчою службою».

В той же день позивач відвідав відділення установи Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» в м. Сєвєродонецьку Луганської області та працівник надав позивачу постанову про арешт коштів боржника від 16 квітня 2020 року ВП № 61854732.

З вказаної постанови позивачем встановлено, що на підставі виконавчого напису від 06 березня 2020 року за № 2883, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименком Романом Васильовичем винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 , щодо стягнення заборгованості в розмірі 27627,22 грн на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Сіті Фінанс».

Таким чином про існування вищевказаної постанови позивач дізнався 17 квітня 2020 року. Станом на день подання цього позову позивач ані постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 61854732, ані постанови про арешт коштів поштовою кореспонденцією не отримував.

Позивач вважає, що приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Роман Васильович протиправно виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 61854732, а також постанову від 16 квітня 2020 року ВП № 61854732 про арешт коштів, але не надіслав зазначені постанови на адресу позивача, чим порушив його право на оскарження вказаних постанов у передбаченому законодавством порядку.

Рахунок в Акціонерному товаристві комунальний банк «Приватбанк» видавався позивачу для виплати заробітної плати. Позивач є клієнтом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», в якому у нього відкрито картковий рахунок для зарахування заробітної плати.

Так, відповідно до наказу від 21 червня 2012 року № 100К позивач з 12 червня 2012 року працює в Приватному акціонерному товаристві «Хімпроект» на посаді інженера 2 категорії.

З посиланням на положення статті 19 Конституції України, статей 179, 190 Цивільного кодексу України, статей 1, 3, 4, 5, 19, 24, 26, 48 Закону України «Про виконавче провадження», статті 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» позивач зазначає, що наявність рахунку в банку може бути підставою для відкриття виконавчого провадження за місцем знаходження банку лише за умови наявності коштів боржника на цьому рахунку, а отже, оскаржувані постанови прийняті з перевищенням наданих законом повноважень.

Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Роман Васильович адміністративний позов не визнав, про що 06 травня 2020 року та 14 травня 2020 року через відділ діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) за вхідними реєстраційними №№ 17762/2020, 18853/2020 подав відзив на позовну заяву від 05 травня 2020 року б/н, в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити (арк. спр. 59-62, 103-109).

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначив, що за приписами частини першої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.

Частиною першою статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Згідно з частиною другою статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Частиною четвертою статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Тобто, враховуючи наведені вище вимоги закону, якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність, та відповідно на яку розповсюджуються відповідна компетенція цього приватного виконавця, він мас право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» 16 квітня 2020 року звернулось до відповідача з заявою від 23 березня 2020 року про примусове виконання рішення, якою просило відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису від 06 березня 2020 року № 2883, виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 , коштів у розмірі 27627,22 грн.

Так, у виконавчому написі, виданому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колейчиком В.В. 06 березня 2020 року № 2883, вказано таке місце проживання боржника - ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 .

Тобто, виконавчим документом чітко встановлено, що місце проживання боржника - ОСОБА_1 , знаходиться в межах виконавчого округу м. Києва.

Також приватним виконавцем було перевірено виконавчий документ на відповідність вимогам чинного законодавства України.

При прийнятті до виконання виконавчого документу виконавцем не було виявлено жодної з передбачених законом підстав для його повернення стягувачу та відмови у відкритті виконавчого провадження. Більш того, в заяві про примусове виконання рішення стягувачем також зазначена інформація, яка вказана у виконавчому написі, а саме, що місцем проживання боржника - ОСОБА_1 , є: АДРЕСА_1 .

Чинною редакцією Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено проведення виконавчих дій, спрямованих на перевірку будь-якої інформації стосовно боржника до відкриття виконавчого провадження.

Аналогічна позиція висловлена в постанові Верховного Суду у складі колегії колегією суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 січня 2019 року у справі № 511/1342/17.

Таким чином, оскільки до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича надійшов виконавчий документ, в якому зазначено, що боржник проживає у межах виконавчого округу м. Києва, у приватного виконавця не було підстав для повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку із пред`явленням не за місцем виконання.

Щодо вимоги позивача про визнання протиправною та скасування постанови про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на зарплатний рахунок позивача відповідач зазначив таке.

Згідно з частиною першою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Частиною 2 цієї ж статті визначено, що забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», етапі 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Також, статтею 73 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягнення не може бути звернено на такі виплати: 1) вихідну допомогу, що виплачується в разі звільнення працівника; 2) компенсацію-працівнику витрат у зв`язку з переведенням, направленням на роботу до іншої місцевості чи службовим відрядженням; 3) польове забезпечення, надбавки до заробітної плати, інші кошти, що виплачуються замість добових і квартирних; 4) матеріальну допомогу особам, які втратили право на допомогу по безробіттю; 5) допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами; б) одноразову допомогу у зв`язку з народженням дитини; 7) допомогу при усиновленні дитини; 8) допомогу на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування; 9) допомогу на дітей одиноким матерям; 10) допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною з інвалідністю, по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом; 11) допомогу на лікування; 12) допомогу на поховання; 13) щомісячну грошову допомогу у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства громадян, які проживають на території, що зазнала радіоактивного забруднення; 14) дотації на обіди, придбання путівок до санаторіїв і будинків відпочинку за рахунок фонду споживання.

Так, з урахуванням вищезазначених норм 16 квітня 2020 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника задля забезпечення реального виконання боржником рішення, якою накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках у банківських установах та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника.

Відповідач зазначив, що у постанові про накладення арешту на кошти боржника зазначено: «крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику».

Тобто, приватний виконавець вказаною постановою визначив банківським установам, які виконують рішення виконавця, порядок виконання з урахуванням обмежень, визначених законодавством, перелік яких не містить обмежень щодо накладення арешту на рахунок, на який серед інших зарахувань здійснюється нарахування соціальної допомоги чи пенсії.

Відповідно до пункту 1.2 розділу 1 наказу Міністерства фінансів України від 22 червня 2012 року № 758 «Про затвердження Порядку відкриття та закриття рахунків у національній валюті в органах Державної казначейської служби України» рахунки із спеціальним режимом використання, рахунки, які відкриваються в Казначействі та його органах підприємствам, установам, організаціям для проведення розрахунків з надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу (в тому числі послуг з транспортування, розподілу та постачання), тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот, з погашення заборгованості перед державним бюджетом, з повернення бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (Верховною Радою Автономної Республіки Крим, міськими радами) або під державні (місцеві) гарантії, з електронного адміністрування податків, для сплати заборгованості за електроенергію, для зарахування депозитних коштів та небюджетиі рахунки розпорядників бюджетних коштів.

Таким чином, наведеними законодавчими положеннями обмежено право виконавця в частині накладення арешту на кошти боржника, звернення стягнення на які заборонено законом.

Водночас, визначено обов`язок банку повернути постанову, якщо рахунок має спеціальний режим використання.

У зв`язку з прийняттям АТ Комерційний банк «Приватбанк» постанови про арешт коштів боржника у виконавчому провадження ВП № 61854732, на який накладено арешт, не відноситься до рахунків із спеціальним режимом використання або інших рахунків, звернення стягнення на які заборонено законом.

Тобто, арештований рахунок не є рахунком зі спеціальним режимом використання, оскільки не відповідає визначеним законодавством ознакам такого рахунку, а тому банком було прийнято до виконання постанову приватного виконавця про арешт коштів боржника.

Крім того, відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом. Відповідно до абзацу другого частини другої цієї ж статті виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Жодних документів з повідомленням про те, що на кошти, які знаходяться на рахунку боржника, заборонено звертати стягнення від банківських установ, в тому числі АТ Комерційний банк «Приватбанк», на адресу приватного виконавця не надходило.

Закони України не містять заборони звертати стягнення та накладати арешт на кошти на рахунках боржників, які відкриті для зарахування заробітної плати, а також не визначають такі рахунки як рахунки із спеціальним режимом використання. Крім того, статтею 7 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», яка визначає види рахунків, що можуть відкриватися банками своїм клієнтам, не містить такого виду рахунків, як зарплатний.

З посиланням на План рахунків бухгалтерського обліку банків України, затверджений постановою Правління Національного банку України від 11 вересня 2017 року № 89, Інструкцію про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затверджену постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492 (в редакції постанови правління Національного банку України від 01 квітня 2019 року № 56), відповідач вказав, що у випадку, якщо поточний рахунок відкритий для зарахування виключно заробітної плати, стипендії, пенсії, соціальної допомоги та інших передбачених законом соціальних виплат у заяві про відкриття поточного рахунку має бути зазначено, що вказаний рахунок є рахунком виключно для зарахування таких коштів, або ж якщо використовується уже наявний відкритий рахунок, то така інформація визначається в додатковому договорі до договору банківського рахунку.

З урахуванням викладеного, відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовної заяви.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» правом подати письмові пояснення щодо позову не скористалось.

Ухвалою від 27 квітня 2020 року відкрито провадження у справі; залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 06 травня 2020 року о 15 год. 15 хв. із зазначенням, що справа розглядатиметься з урахуванням особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, встановлених статтями 268-272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (арк. спр. 27-29).

Ухвалою від 28 квітня 2020 року перенесено розгляд справи № 360/1667/20 за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 61854732 та постанови про арешт коштів боржника від 16 квітня 2020 року ВП № 61854732 на інші дату і час; призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 20 травня 2020 року о 15 год. 00 хв. (арк. спр. 35).

У судове засідання учасники справи не прибули, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином в порядку, визначеному статтею 268 КАС України (арк. спр. 36, 37, 37 зв., 38, 38 зв., 39, 40). В позовній заяві позивач просить розглянути справу за його відсутності (арк. спр. 1-4), відповідач та третя особа причини неявки у судове засідання суду не повідомили.

Частиною четвертою статті 287 КАС України визначено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець (частина третя статті 287 КАС України).

Відповідно до частини першої статті 268 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду (частина друга статті 268 КАС України).

Згідно з частиною третьою статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки учасники справи про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином і відсутня потреба заслухати свідка чи експерта, суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 КАС України, судом встановлено таке.

Позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) є боржником у виконавчому провадженні ВП № 61854732, яке перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» (ідентифікаційний код 39508708, місцезнаходження: 04053, м. Київ, Шевченківський район, вул. Січових Стрільців, буд. 37-41) є стягувачем у виконавчому провадженні ВП № 61854732, яке перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича .

Клименко Роман Васильович ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 ) є приватним виконавцем у виконавчому окрузі м. Києва, про що свідчать інформаційні довідки з Єдиного реєстру приватних виконавців України від 23 квітня 2020 року № 0423 та від 05 травня 2020 року № 0505 (арк. спр. 24, 57-58).

Виконавчим написом від 06 березня 2020 року за № 2883, вчиненим приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем, звернено стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 ; місце проживання: АДРЕСА_5 , який є боржником за кредитним договором від 30 вересня 2013 року № 669/6869CLBPS, укладеним з Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 22 лютого 2018 року № 79 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» (ідентифікаційний код 39508708, місцезнаходження: 04053, м. Київ, Шевченківськийй район, вул. Січових Стрільців, буд. 37-41), у розмірі простроченої кредитної заборгованості за період з 22 лютого 2018 року по 01 листопада 2019 року в сумі 27127,22 грн та плати за вчинення виконавчого напису нотаріусом в розмірі 500,00 грн, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» (арк. спр. 44, 64 зв.-65).

Отримавши виконавчий напис нотаріуса від 06 березня 2020 року за № 2883, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» звернулось до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича з заявою від 23 березня 2020 року за № 1026/ПВ/20, в якій просило: відкрити за місцем проживання (перебування) боржника виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем за № 2883 від 06 березня 2020 року, про стягнення з боржника ОСОБА_1 коштів у розмірі 27627,22 грн; накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно (грошові кошти) боржника та на відкриті рахунки у банківських установах; у випадку встановлення доходу боржника, звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на його майно та без перевірки його майнового стану за місцем проживання (перебування) боржника, авансовий внесок та грошові суми, стягнуті з боржника, перераховувати за наступними реквізитами: отримувач ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», р/р НОМЕР_3 , , SWIFT code: AVALUAUK, BENEFICIARY'S BANK: Public Joint Stock Company Raiffeisen BANK AVAL, Kiev, Ukraine, призначення платежу: повернення авансового внеску за виконавчим написом від 06 березня 2020 року № 2883, боржник - ОСОБА_1 ; отримувач ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», р/р НОМЕР_4 , , SWIFT code: AVALUAUK, BENEFICIARY'S BANK: Public Joint Stock Company Raiffeisen BANK AVAL, Kiev, Ukraine, призначення платежу: стягнення заборгованості за виконавчим написом від 06 березня 2020 року № 2883, боржник - ОСОБА_1 (арк. спр. 42, 62 зв.-63).

В заяві від 23 березня 2020 року за № 1026/ПВ/20 про примусове виконання рішення Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» зазначило, що місцем проживання позивача є: АДРЕСА_6 (арк. спр. 42, 62 зв.-63).

Відповідно до кредитного договору зі страхуванням життя позичальника від 30 вересня 2013 року № 669/6869CLBPS, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та ОСОБА_1 , адресою реєстрації та фактичного місця проживання ОСОБА_1 є: АДРЕСА_7 (арк. спр. 43, 63 зв.-64).

На підставі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» від 23 березня 2020 року за № 1026/ПВ/20 про примусове виконання рішення приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименком Романом Васильовичем винесена постанова від 16 квітня 2020 року ВП № 61854732 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису від 06 березня 2020 року за № 2883, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колейчиком Володимиром Вікторовичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості в розмірі 27627,22 грн, про що свідчить Інформація про виконавче провадження ВП № 61854732 від 13 травня 2020 року та постанова про відкриття виконавчого провадження від 16 квітня 2020 року ВП № 61857732 (арк. спр. 46 зв.-47, 67-68).

Постановами від 16 квітня 2020 року ВП № 61854732 про стягнення з боржника основної винагороди, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та арешт коштів боржника з ОСОБА_1 стягнуто основну винагороду приватного виконавця у розмірі 2762,72 грн, визначено загальну суму витрат виконавчого провадження у розмірі 300,00 грн, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 , та накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_1 , що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику, у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 30689,94 грн відповідно (арк. спр. 48, 49 зв.-50, 51, 67-68).

Згідно з відповіддю Пенсійного фонду України від 17 квітня 2020 року № про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи на запит приватного нотаріуса від 16 квітня 2020 року № 78078698 у виконавчому провадженні ВП № 61854732 ОСОБА_1 працює у Приватному акціонерному товаристві «Хімпроект», ідентифікаційний код 23487660, місцезнаходження: м. Сєвєродонецьк, просп. Космонавтів, буд. 15-А (арк. спр. 52).

Листом від 16 квітня 2020 року № 20.1.0.0.0/7-200416/8845 Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» повідомив відповідача, що відповідно до глави 9 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2001 року № 22, арешт накладений в сумі 30689,94 UAH. На рахунках недостатньо коштів для виконання постанови про арешт коштів. Додатково повідомлено, що у разі вимоги державного виконавця накласти арешт на кошти, що обліковуються на рахунках № 2604 , банк має відмовити у виконанні. Статтею 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що страхові кошти, зараховані на окремий поточний рахунок у банку або на окремий рахунок в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів (далі - окремий рахунок), можуть бути використані страхувальником виключно на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам. Страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону. У разі вимоги державного виконавця накласти арешт на кошти, що обліковуються на рахунках 2606, банк має відмовити у виконанні. Рахунки у банку не обслуговуються (арк. спр. 54).

Відповідно до копії паспорту серії НОМЕР_6 , виданого Сєвєродонецьким МВ УМВС України в Луганській області 02 червня 1999 року ОСОБА_1 , з 10 червня 2005 року зареєстрованим місцем проживання позивача є: АДРЕСА_8 (арк. спр. 8-10).

Згідно з довідкою Приватного акціонерного товариства «Хімпроект» від 17 квітня 2020 року № 49 ОСОБА_1 працює у Приватному акціонерному товаристві «Хімпроект», яке розташоване за адресою: 93401, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, просп. Космонавтів, буд. 15-А, на посаді інженера 2 категорії з 21 червня 2012 року по теперішній час (арк. спр. 15).

Відповідно до довідок Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» від 17 квітня 2020 року за №№ OLHFMAQ1TBHGJATM, 90F5NEDBCSHK3DTI № рахунку НОМЕР_15, тип рахунку - картка для виплати, валюта рахунку - UAH , рахунок НОМЕР_9 ( НОМЕР_10 ) є рахунком для отримання заробітної плати, про що свідчить тип рахунку такої картки; № рахунку НОМЕР_11 * НОМЕР_12 , тип рахунку - картка Універсальна, валюта рахунку - UAH , рахунок НОМЕР_13 ( НОМЕР_14 ) є рахунком для поповнення картки не за цільовим призначенням (арк. спр. 16, 17).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 23 квітня 2020 року за № 207423017 за ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстровано право власності на 1/2 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_8 (арк. спр. 25-26).

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначає стаття 287 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України від 2 лютого 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404) та Законом України від 2 червня 2016 року № 1403-VIII «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (далі - Закон № 1403).

За визначенням статті 1 Закону № 1404 (тут і надалі посилання на норми Закону № 1404 наводяться в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 5 Закону № 1404 регламентовано, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 3 Закону № 1404 відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих написів нотаріусів.

Частиною першою статті 19 Закону № 1404 встановлено, що право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.

Пунктом 1 частини першої статті 26 Закону № 1404 визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини третьої статті 26 Закону № 1404 у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Відповідно до пункту 10 частини четвертої статті 4 Закону № 1404 виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Частиною першою статті 25 Закону № 1403 (тут і надалі посилання на норми Закону № 1403 наводяться в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Згідно з частиною другою статті 25 Закону № 1403 приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України (частина шоста статті 25 Закону № 1403).

Згідно з частиною другою статті 24 Закону № 1404 приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що Закон № 1404 визначає вимоги (критерії) до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження. При цьому право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України. Якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та відповідно на яку розповсюджуються відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх примусового виконання.

Статтею 3 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що:

місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік (абзац четвертий);

місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини (абзац п`ятий);

довідка про реєстрацію місця проживання - документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи (абзац восьмий);

документи, до яких вносяться відомості про місце проживання, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист (абзац дев`ятий);

документ, до якого вносяться відомості про місце перебування, - довідка про звернення за захистом в Україні (абзац десятий);

реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку (абзац одинадцятий).

Згідно з частиною першою статті 6 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання.

З аналізу наведених норм вбачається, що законодавець не ототожнює поняття місце проживання особи та місце її перебування.

Відповідно до абзацу першого пункту 9 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року № 207, відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист (далі - документи, до яких вносяться відомості про місце проживання), а відомості про реєстрацію місця перебування - до довідки про звернення за захистом в Україні (документ, до якого вносяться відомості про місце перебування) шляхом проставлення в них відповідного штампа реєстрації місця проживання/перебування особи за формою згідно з додатком 1.

Абзацами другим-четвертим пункту 9 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року № 207, регламентовано, що відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України:

у вигляді книжечки (зразка 1993 року) - шляхом проставлення в ньому штампа реєстрації місця проживання особи за формою згідно з додатком 1 або штампа зняття з реєстрації місця проживання особи за формою згідно з додатком 2;

у формі картки (зразка 2015 року) - шляхом внесення інформації до безконтактного електронного носія, який імплантовано у такий паспорт, у разі наявності робочих станцій та підключення органу реєстрації до Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Реєстр). У разі непідключення органу реєстрації до Реєстру особі видається довідка про реєстрацію або зняття з реєстрації місця проживання, а внесення інформації до безконтактного електронного носія здійснюється територіальним підрозділом ДМС на підставі такої довідки.

Суд зазначає, що місцем проживання божника ОСОБА_1 з ІНФОРМАЦІЯ_3 2005 ІНФОРМАЦІЯ_2 є: АДРЕСА_8 .

Оскільки згідно з довідкою Приватного акціонерного товариства «Хімпроект» від 17 квітня 2020 року № 49 ОСОБА_1 працює у Приватному акціонерному товаристві «Хімпроект», яке розташоване за адресою: 93401, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, просп. Космонавтів, буд. 15-А, на посаді інженера 2 категорії з 21 червня 2012 року по теперішній час, адреса: АДРЕСА_5 , не може бути місцем перебування боржника - фізичної особи.

Адреса проживання ОСОБА_1 , зазначена у виконавчому написі від 06 березня 2020 року за № 2883, вчиненому приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем, та в заяві Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» від 23 березня 2020 року за № 1026/ПВ/20 про примусове виконання рішення, а саме: АДРЕСА_5 , не була зазначена позивачем при укладенні кредитного договору зі страхуванням життя позичальника від 30 вересня 2013 року № 669/6869CLBPS. Відповідачем та третьою особою не надано суду доказів, які б свідчили про факт проживання позивача у м. Києві за адресою, вказаною у вищезазначених документах.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що оскаржувана постанова приватного виконавця від 16 квітня 2020 року ВП № 61854732 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису від 06 березня 2020 року за № 2883, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем, про стягнення з Клименка Романа Васильовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості в розмірі 27627,22 грн, прийнята з перевищенням наданих законом повноважень, адже жодна з підстав, визначених законом для відкриття виконавчого провадження на території міста Києва, була відсутня. Як наслідок, така постанова носить протиправний характер та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1404 виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Оскільки виконавче провадження ВП № 61854732 з виконання виконавчого напису від 06 березня 2020 року за № 2883, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем, про стягнення з Клименка Романа Васильовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості в розмірі 27627,22 грн за відсутності підстав, визначених законом для відкриття виконавчого провадження на території міста Києва, у приватного виконавця в межах спірних правовідносин не було права вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Отже, постанова приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича від 16 квітня 2020 року ВП № 61854732 про арешт коштів боржника, винесена при примусовому виконанні виконавчого напису від 06 березня 2020 року за № 2883, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем, про стягнення з Клименка Романа Васильовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості в розмірі 27627,22 грн, також носить протиправний характер та підлягає скасуванню.

Згідно з статтею 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до частини першої статті 2, частини другої статті 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01 липня 1949 року № 95, ратифікованої Україною 04 серпня 1961 року, ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватись заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Частиною першою статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до частини п`ятої статті 97 Кодексу законів про працю України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Згідно з частиною першою статті 115 Кодексу законів про працю України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Частиною шостою статті 24 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» передбачено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Частиною першою статті 25 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» регламентовано, що забороняється будь-яким способом обмежувати працівника вільно розпоряджатися своєю заробітною платою, крім випадків, передбачених законодавством.

Отже, державою гарантовано та законодавчо закріплено право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості, оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах (абзац перший частини другої статті 48 Закону № 1404).

Згідно з абзацом другим частини другої статті 48 Закону № 1404 забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби (вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27 червня 2019 року у справі № 916/73/19, від 10 жовтня 2019 року у справі № 916/1572/19, від 17 січня 2020 року у справі № 340/1018/19 та від 29 січня 2020 року у справі № 820/5422/17).

Частинами четвертою, шостою статті 48 Закону № 1404 визначено, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону № 1404 арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна (абзаци перший-третій частини другої статті 56 Закону № 1404).

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 56 Закону № 1404 арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Відповідно до частин першої, третьої статті 68 Закону № 1404 стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Частиною першою статті 69 Закону № 1404 встановлено, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (частина перша статті 70 Закону № 1404).

Відповідно до абзаців першого-третього частини другої статті 70 Закону № 1404 із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків (частина третя статті 70 Закону № 1404).

Відповідно до частини першої статті 73 Закону № 1404 стягнення не може бути звернено на такі виплати: вихідну допомогу, що виплачується в разі звільнення працівника; компенсацію працівнику витрат у зв`язку з переведенням, направленням на роботу до іншої місцевості чи службовим відрядженням; польове забезпечення, надбавки до заробітної плати, інші кошти, що виплачуються замість добових і квартирних; матеріальну допомогу особам, які втратили право на допомогу по безробіттю; допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами; одноразову допомогу у зв`язку з народженням дитини; допомогу при усиновленні дитини; допомогу на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування; допомогу на дітей одиноким матерям; допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною з інвалідністю, по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом; допомогу на лікування; допомогу на поховання; щомісячну грошову допомогу у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства громадян, які проживають на території, що зазнала радіоактивного забруднення; дотації на обіди, придбання путівок до санаторіїв і будинків відпочинку за рахунок фонду споживання.

Згідно з частиною четвертою статті 59 Закону № 1404 підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (частина п`ята статті 59 Закону № 1404).

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що відповідачем протиправно накладено арешт на кошти боржника у банку у вигляді заробітної плати, що, в свою чергу, позбавляє позивача необхідних коштів на існування.

За встановлених в цій справі фактичних обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що основні (суттєві) аргументи позовної заяви є обґрунтованими, обраний позивачем спосіб судового захисту відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім, необхідним та ефективним, внаслідок чого позовні вимоги слід задовольнити повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на те, що позов підлягає задоволенню повністю, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору за подання адміністративного позову в сумі 1681,60 грн.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 132, 139, 205, 241-246, 250, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» (ідентифікаційний код 39508708, місцезнаходження: 04053, м. Київ, Шевченківський район, Січових Стрільців, буд. 37-41) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 61854732 та постанови про арешт коштів боржника від 16 квітня 2020 року ВП № 61854732 задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича від 16 квітня 2020 року ВП № 61854732 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису від 06 березня 2020 року за № 2883, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем, про стягнення з Клименка Романа Васильовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості в розмірі 27627,22 грн.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича від 16 квітня 2020 року ВП № 61854732 про арешт коштів боржника, винесену при примусовому виконанні виконавчого напису від 06 березня 2020 року за № 2883, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем, про стягнення з Клименка Романа Васильовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості в розмірі 27627,22 грн.

Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1681,60 грн (одна тисяча шістсот вісімдесят одна грн 60 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 287 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Т.І. Чернявська