Справа № 712/1373/20
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2020-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 712/1373/20 Суддя (судді) першої інстанції: Троян Т.Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,

суддів: Лічевецького І.О.,

Мельничука В.П.,

При секретарі: Пономаренко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 25 березня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції, інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області лейтенанта поліції Харченка Владислава Валерійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Соснівського районного суду міста Черкаси з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції, інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області лейтенанта поліції Харченка Владислава Валерійовича, в якому просив: скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 29.01.2020 серії ЕАК № 2039459 про порушення ним пп. «г» п. 4.14 Правил дорожнього руху та скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою ст.127 КУпАП.

Позов обґрунтовано тим, що оскаржувана постанова є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки всупереч Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 така постанова винесена та розглянута не за місцем чи місці його вчинення, а лише після доставлення його до відділку поліції. Доказів вчинення ним правопорушення не надано, всі вимоги щодо надання правової допомоги поліцейськими проігноровані.

Рішенням Соснівського районного суду міста Черкаси від 25 березня 2020 року у задоволенні адміністративного позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі, позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, що передбачений частиною першою статті 127 КУпАП, так як рух по вулиці Благовісна, 256 у місті Черкасах односторонній, не має більше чотирьох смуг або більше, у місці переходу вулиці не має огороджень, відтак підстави для застосування пп. «г» п. 4.14 Правил дорожнього руху - відсутні.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до частини другої ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Апеляційний розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у силу вимог частини четвертої ст. 229 КАС України, оскільки сторони у судове засідання не з`явились.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою інспектора роти № 2 батальйону УПП в Черкаській області ДПП лейтенанта поліції Харченка В.Л. від 29 січня 2020 року серії ЕАК № 2039459 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою ст. 127 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в сумі 51 грн.

Підставою для винесення оскаржуваної постанови слугувало те, що 29.01.2020 ОСОБА_1 в м. Черкаси по вул. Благовісній , 256 здійснив перехід проїзної частини поза пішохідним переходом, чим порушив вимоги пп. «г» п. 4.14 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що під час винесення оспорюваної постанови, інспектором поліції зібрано достатньо достовірних фактичних даних, що свідчать про винність позивача у його вчиненні адміністративного правопорушення, тому підстави для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серія ЕАК № 2039459 від 29.01.2020 відсутні.

Колегія суддів не погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Згідно статті 14 вказаного Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Відповідно до п. 1.1 Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пунктом 1.3 вказаних Правил закріплено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п. 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 4.14 Правил дорожнього руху передбачено, що пішоходам забороняється:

а) виходити на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху;

б) раптово виходити, вибігати на проїзну частину, в тому числі на пішохідний перехід;

в) допускати самостійний, без нагляду дорослих, вихід дітей дошкільного віку на проїзну частину;

г) переходити проїзну частину поза пішохідним переходом, якщо є розділювальна смуга або дорога має чотири і більше смуг для руху в обох напрямках, а також у місцях, де встановлено огородження;

ґ) затримуватися і зупинятися на проїзній частині, якщо це не пов`язано із забезпеченням безпеки дорожнього руху;

д) рухатися по автомагістралі чи дорозі для автомобілів, за винятком пішохідних доріжок, місць стоянки і відпочинку.

Тобто, вказаними нормами чітко установлено перелік обов`язків, яких повинні дотримуватись пішоходи, зокрема заборонено переходити проїзну частину поза пішохідним переходом, якщо є розділювальна смуга або дорога має чотири і більше смуг для руху в обох напрямках, а також у місцях, де встановлено огородження.

За правилами частини першої статті 127 КУпАП непокора пішоходів сигналам регулювання дорожнього руху, перехід ними проїзної частини у невстановлених місцях або безпосередньо перед транспортними засобами, що наближаються, невиконання інших правил дорожнього руху - тягнуть за собою попередження або накладення штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У той же час, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів (п.1 статті 247 КУпАП).

Відповідно, стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

У відповідності до статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 вказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно оскаржуваної постанови, 29.01.2020 ОСОБА_1 в м. Черкаси по вул. Благовісній, 256 здійснив перехід проїзної частини поза пішохідним переходом, чим порушив пп. «г» п. 4.14 Правил дорожнього руху України.

У даному випадку, для підтвердження порушення позивачем пп. «г» п. 4.14 Правил дорожнього руху України, відповідач, відповідно до статті 251 КУпАП, мав би надати, зокрема, відеозапис події, із відповідною фіксацією вчиненого правопорушення тощо.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 08.05.2019 у справі №338/126/17.

Крім того, за правилами частини другої ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, який відповідачем в даному випадку не виконано.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

Саме по собі описання адміністративного правопорушення у оскаржуваній постанові не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.08.2019 у справі № 712/12830/16-а та від 26.04.2018 у справі № 338/1/17.

З наданого відповідачем відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається факт затримання позивача та застосування до нього спецзасобу - кайданок у зв`язку з переходом ОСОБА_1 проїзної частини по вул. Благовісній, 256 у місті Черкаси поза межами пішохідного переходу.

У подальшому, позивача доставлено до відділку поліції, де останньому було роз`яснено його права та складено оскаржувану постанову.

Під час винесення вказаної постанови відповідачем було повідомлено, що факт порушення ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху підтверджується рапортом та поясненнями свідка.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні будь-які рапорти, складені уповноваженими особами Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції щодо події, яка сталась.

Пояснення свідка ОСОБА_2 від 29.01.2020 колегія суддів оцінює критично, так як вказаний свідок надає пояснення щодо переходу вулиці невідомим громадянином за адресою: м. Черкаси, вул. Благовісна, 182 , у той час як адресою вчинення адміністративного правопорушення була вул . Благовісна, 256 у місті Черкаси .

При цьому, у даному випадку, для підтвердження порушення позивачем п. 4.14. «г» Правил дорожнього руху України, відповідач, відповідно до статті 251 КУпАП, мав надати саме відеозапис події або фотокартки із відповідною фіксацією вчиненого позивачем правопорушення тощо, однак, у матеріалах справи такі докази відсутні.

Відтак, вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою ст. 127 КУпАП не підтверджується жодним доказом, окрім оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Також колегія суддів звертає увагу, що з наявного у матеріалах відеозапису вбачається факт перетину частини проїзної частини по вул. Благовісній, 256 у місті Черкаси іншими невідомими особами, втім під час притягнення до адміністративної відповідальності таких осіб поліцейські обмежились лише усним попередженням.

Окрім того, слід зазначити, що позивачу було інкриміновано факт порушення останнім саме пп. «г» п. 4.14 Правил дорожнього руху - перехід проїзної частини поза пішохідним переходом, якщо є розділювальна смуга або дорога має чотири і більше смуг для руху в обох напрямках, а також у місцях, де встановлено огородження.

У силу вимог п. 1.10 Правил дорожнього руху розділювальна смуга - виділений конструктивно або за допомогою суцільних ліній дорожньої розмітки 1.1 або 1.2 елемент автомобільної дороги, який розділяє суміжні проїзні частини. Розділювальна смуга не призначена для руху або стоянки транспортних засобів. За наявності на розділювальній смузі тротуару по ньому дозволяється рух пішоходів.

Згідно розділу 34 «Дорожня розмітка» Правил дорожнього руху горизонтальна розмітка має таке значення:

1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей;

1.2 (широка суцільна лінія) - позначає край проїзної частини на автомагістралях або межі смуги для руху маршрутних транспортних засобів. У місцях, де на смугу маршрутних транспортних засобів дозволено заїзд іншим транспортним засобам, ця лінія може бути переривчастою.

Разом з тим, наданий відеозапис з нагрудної камери поліцейського свідчить про те, що ділянка дороги за адресою: вул. Благовісній, 256 у місті Черкаси має односторонній рух транспорту у три полоси руху, та у даному місці відсутні будь-які огородження.

У даному випадку колегія суддів враховує, що пішоходи на виконання вимог п.4.14 Правил дорожнього руху повинні бути уважними та маючи намір вийти на проїзну частину, повинні впевнитись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху, зокрема, перетинати вулицю лише у дозволених для цього місцях.

Таким чином, оскільки суть адміністративного правопорушення, що передбачена частиною першою статті 127 КУпАП, яка викладена відповідачем в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 29.01.2020 серії ЕАК № 2039459, не підтверджується належними та допустимими доказами, що в сукупності є підставою для визнання оскарженої постанови про адміністративне правопорушення незаконною та її скасування.

Відповідно до частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, оскільки судом першої інстанції рішення прийнято з при неповному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, тому воно підлягає скасуванню з прийняттям нового про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 229, 243, 246, 272, 286, 308, 315, 317, 321 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 25 березня 2020 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції, інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області лейтенанта поліції Харченка Владислава Валерійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2039459 від 29 січня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 127 Кодексу України про адміністративні правопорушення - скасувати.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді І.О. Лічевецький

В.П. Мельничук