Справа № 320/4161/19
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2020-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/4161/19 Суддя (судді) першої інстанції: Панченко Н.Д.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.
суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду м. Києва від 12 лютого 2020 року (в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
У серпні 2019 року позивач, ОСОБА_1 , звернулася до суду першої інстанції з адміністративним позовом у якому просила:
- визнати протиправними дії відповідача по не включенню премії 25 % від посадового окладу, надбавки за кваліфікацію 2 клас 3 % від посадового окладу, надбавки за особливості проходження служби 50 %, надбавки за роботу в умовах режимних обмежень 10 %, при перерахунку пенсії позивачеві при підготовці довідки Головному управлінню Пенсійного фонду України в Київській області про розмір грошового забезпечення з 01.01.2018 року;
- зобов`язати відповідача включити в довідку про розмір грошового забезпечення позивача наступні види грошового забезпечення для перерахунку пенсії з 01.01.2018 згідно:
а) постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб:
премії 115 % від посадового окладу;
надбавки за кваліфікацію 2 клас 3 % від посадового окладу;
надбавку за особливості проходження служби 50 % (від посадового окладу, плюс оклад за військове звання прапорщик, плюс процентна надбавка за вислугу років 50 %);
б) постанови Кабінету Міністрів України № 414 від 15.6.1994 Про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці п. 2 Положення:
- надбавки за роботу в умовах режимних обмежень за відомості та їх носії, що мають ступень секретності таємно - 10 відсотків від посадового окладу;
та передати довідку про новий розмір грошового забезпечення з 01.01.2018 для премії, надбавки за кваліфікацію, надбавки за виконання особливо важливих завдань, надбавки за роботу в умовах режимних обмежень за відомості та їх носії, що мають ступінь секретності таємно, для перерахунку пенсії до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду м. Києва від 12 лютого 2020 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.
Не погоджуючись з судовим рішенням, позивачем ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права та порушено норми процесуального права.
Зокрема, апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що скасування п. п. 1, 2 Постанови № 103 та змін до п. 5 і додатку 2 Порядку № 45 судовим рішенням в справі № 826/3858/18 дає підстави для складення нової довідки про розмір грошового забезпечення та направлення її до пенсійного органу, однак перерахунок пенсії здійснено без додаткових видів грошового забезпечення надбавки за роботу в умовах режимних обмежень, премії, надбавки за особливості проходження служби, надбавки за кваліфікацію.
Також, апелянт стверджує, що суд першої інстанції в даному випадку, відмовляючи в задоволенні позову позбавив позивача права в майбутньому звернутися до суду із аналогічними вимагами, натомість, законодавством не передбачено обов`язкове досудове врегулювання даного спору.
18.05.2020 до Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримав позицію суду першої інстанції.
У відповідності до ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.
Згідно ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з такого.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач є пенсіонером, якому призначена пенсія відповідно до вимог Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ.
Відповідно до витягу з наказу від 28 грудня 2007 року № 105 о/с ОСОБА_1 була звільнена у відставку Збройних Сил України за пунктом 63 б (за віком). Вислуга років станом на 01 грудня 2007 року складає в календарному обчислені 26 років 02 місяці.
Головним управління МВС України в Київській області видано довідку на ім`я ОСОБА_1 , № від 20.03.2018 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії. Згідно вказаної довідки, складовими грошового забезпечення були: посадовий оклад 2910 грн.; оклад за військове звання 950 грн.; процентна надбавка за вислугу років 50% - 1930 грн.
Згідно розрахунку пенсії за вислугою років по пенсійній справі ОСОБА_1 від 01 грудня 2017 року при здійсненні розрахунку розміру пенсії були враховані наступні складові грошового забезпечення: посадовий оклад 685,00 грн.; оклад за військовим званням 60,00 грн.; процентна надбавка за вислугу років 40% - 298,00 грн., надбавка за кваліфікацію 5% - 34,25 грн.; робота з таємними виробами, носіями, документами 10% - 68,50 грн.; надбавка за особливо важливі завдання 50% - 521,50 грн.; премія 25% - 171,25 грн. Основний розмір пенсії 73% грошового забезпечення (вислуга 26 років) в розмірі 1342,11 грн., з урахуванням мінімального розміру пенсії. В зв`язку з тим, що позивач є потерпілою особою внаслідок Чорнобильської катастрофи їй була надана надбавка до пенсії в розмірі 227,76 грн. Підсумок пенсії з надбавками складає 1977,43 грн.
Згідно розрахунку пенсії за вислугою років по пенсійній справі ОСОБА_1 від 01 квітня 2018 року при здійсненні розрахунку розміру пенсії були враховані наступні складові грошового забезпечення: посадовий оклад 2910,00 грн.; оклад за військовим званням 950,00 грн.; процентна надбавка за вислугу років 50% - 1930,00 грн. Основний розмір пенсії 70% грошового забезпечення (вислуга 26 років) в розмірі 4053,00 грн., з урахуванням мінімального розміру пенсії. В зв`язку з тим, що позивач є потерпілою особою внаслідок Чорнобильської катастрофи їй була надана надбавка до пенсії в розмірі 227,76 грн. Підсумок пенсії з надбавками складає 4280,76 грн.
Листом від 03.06.2019 № 29/Д-379 Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області повідомила позивача, що при складанні довідки про розмір його грошового забезпечення для перерахунку пенсії враховані такі показники:
- посадовий оклад 2910,00 грн.;
- оклад за спеціальне звання (прапорщик) 950,00 грн.;
- надбавка за стаж служби (50 % вислуга 26 календарних років) 1930,00 грн.;
- всього грошове забезпечення 5790,00 грн.
Відповідно до листа Головного управління Національної гвардії України № 27/32/4-Д-60-31 від 05 квітня 2019 року ОСОБА_1 була проінформована стосовно грошового забезпечення військовослужбовців Національної гвардії України.
08 серпня 2019 року Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України надала позивачу довідку № 48 від 08 серпня 2019 року про надбавки на посаді техніка в вузлі зв`язку позаміських пунктів управління військової частини НОМЕР_1 за період з 01.01.2018 по 31.07.2019.
Позивач, вважаючи, що Головним управлінням Національної поліції в Київській області порушено її права, звернулась з даним позовом в суд.
Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог та зазначив, що позивач просить суд визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Київській області щодо не включення до довідки про розмір грошового забезпечення всіх видів премій, доплат та надбавок та зобов`язати Головне управління Національної поліції в Київській області включити в довідку про розмір грошового забезпечення всіх її складових та передати таку довідку для перерахунку пенсії до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, однак доказів того, що відповідач по цій справі формував та подавав до пенсійного органу довідку, яка на думку позивача є такою, що сформована з порушенням чинного законодавства, жодних доказів як звернення до Головного управління Національної поліції в Київській області з вимогою щодо формування довідки, її подання так і доказів відмови у задоволенні відповідачем заяви позивача чи подання такої довідки з відповідними порушеннями, матеріали справи не містять.
А тому, суд першої інстанції вважав, що позивачем заявлено позов про захист порушених, на її думку, прав та інтересів у відносинах, в яких відповідач не був учасником та жодних дій чи бездіяльності з боку відповідача станом на час звернення до суду не вчинялося (не допускалося), а позов по суті стосується захисту гіпотетичного інтересу.
Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі є Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон №2262).
Частиною 3 статті 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно з частиною четвертою ст. 63 вказаного Закону усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393» (далі - Порядок № 45).
Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Порядку № 45 перерахунок раніше призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.
Отже, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.
Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи).
Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.
Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.
21 лютого 2018 року Кабінетом Міністрів України прийнята Постанова №103 "Про перерахунок пенсій особам звільнених з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі - Постанова КМУ№103), текст якої офіційно оприлюднений 23 лютого 2018 року на Урядовому порталі.
Пунктом 1 Постанови КМУ №103 встановлено необхідність перерахування пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон) до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року, відповідно до постанови Кабінету стрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова КМУ №704).
Також, Постановою КМУ №103 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Відповідно до пункту 5 Порядку №45 для перерахунку пенсій грошове забезпечення враховується у розмірі, встановленому за відповідною посадою (посадами), в межах визначеної законодавством максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з урахуванням таких його видів:
- посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років - у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України або керівником державного органу у межах його повноважень на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та військовим (спеціальним) званням;
- надбавки за знання та використання в роботі іноземної мови, почесне звання "заслужений" чи "народний", службу в умовах режимних обмежень, спортивні звання, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук та вчене звання - у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично встановлені особі;
- щомісячні надбавки, доплати та підвищення, конкретні розміри яких за відповідними посадами (категоріями) установлені Кабінетом Міністрів України - у зазначених розмірах на момент виникнення права на перерахунок;
- інші щомісячні надбавки, доплати (крім доплати, розмір якої визначається як різниця між розміром грошового забезпечення до і після запровадження нових умов його виплати), підвищення та щомісячна премія - у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію;
- щомісячні надбавки за особливі умови служби (крім надбавки за службу у віддаленій місцевості) особам, звільненим з військової служби, які проходили службу та обслуговували ядерну зброю на об`єктах "С", у складальних бригадах ремонтно-технічних баз, у складі екіпажів атомних підводних човнів, на території військових полігонів, де проводилися випробування ядерної зброї або навчання із застосуванням такої зброї, та у військових частинах, що обслуговували космодром "Байконур", якщо такі надбавки виплачувалися їм на день звільнення із служби у відсотках посадового окладу, що встановлювалися до 1 січня 2008 р. для обчислення розміру пенсії, але не більше розміру надбавок за особливі умови служби відповідно до законодавства.
Додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, скасовані чи такі, що не виплачуються на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами), крім зазначених у абзаці шостому цього пункту, для перерахунку пенсії не враховуються.
Разом з тим, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, в адміністративній справі № 826/3858/18 визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. Зобов`язано Кабінет Міністрів України невідкладно після набрання рішенням суду законної сили опублікувати резолютивну частину рішення суду про визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним в окремій його частині у виданні, в якому було офіційно оприлюднено нормативно-правовий акт.
Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року набрало законної сили 05 березня 2019 року.
Таким чином, у зв`язку із скасуванням пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії без включення додаткових видів складових грошового забезпечення скасовано.
Разом з тим, з матеріалів справи не вбачається, що відповідачем по справі, а саме - Головним управлінням Національної поліції в Київській області формувалася та направлялась до пенсійного органу будь-яка довідка про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача, або мала місце відмова видати таку довідку.
Натомість, довідку на ім`я ОСОБА_1 , № від 20.03.2018 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії видано Головним управління МВС України в Київській області.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
В силу положень ч. 1 та ч. 2 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
З системного аналізу зазначених правових норми вбачається, що підставою адміністративного позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, доводить факт порушення своїх прав.
При цьому, предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
В той же час, адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин; вирішуючи спір суд повинен встановити, що у зв`язку з прийнятим рішенням, вчиненням дії чи допущенням бездіяльності суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи інтереси особи у сфері публічно-правових відносин; при цьому, обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.
Колегія суддів звертає увагу, що при зверненні до суду позивачу необхідно обирати такий спосіб захисту, який би міг відновити його становище та захистити порушене, на його думку право. Застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних відносин (предмет та підстави позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.
З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись, зокрема з поміж іншого, про наявність права на позов у матеріальному розумінні, а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.
При цьому, відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту є підставою для прийняття судом рішення про відмову у задоволенні позову.
Предметом позову в даній справі є, зокрема, дії відповідача по не включенню премії 25 % від посадового окладу, надбавки за кваліфікацію 2 клас 3 % від посадового окладу, надбавки за особливості проходження служби 50 %, надбавки за роботу в умовах режимних обмежень 10 %, при перерахунку пенсії позивачеві при підготовці довідки Головному управлінню Пенсійного фонду України в Київській області про розмір грошового забезпечення.
Натомість, Головним управлінням Національної поліції в Київській області не вчинялось жодних дій безпосередньо щодо позивача. А позивач, у свою чергу, не звертався до відповідача з приводу вчинення таких.
Отже, в даному випадку відсутнє порушене право, що відповідно не породжує для позивача і права на захист.
Оскільки відповідачем в межах досліджуваних правовідносин не приймалось будь-яких рішень, не було допущено бездіяльність або не вчинялося дій, які б впливали на права та інтереси позивача, враховуючи недоведеність позивачем обставин порушеного права, колегія суддів вважає відсутніми підстави для задоволення позовних вимог.
Доводи апелянта про можливе в майбутньою порушення її прав є безпідставними, оскільки посилання виключно на ймовірне порушення у майбутньому прав позивача суперечить основним засадам адміністративного судочинства, так як судове рішення не може ставитись в залежність від настання або ненастання обставин, що можуть виникнути в майбутньому.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Згідно з положеннями ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до вимог ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а обставини справи повністю відповідають висновкам суду.
Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 243, 311, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд
П О С Т АН О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду м. Києва від 12 лютого 2020 року залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду м. Києва від 12 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 19.05.2020.

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді В.О.Аліменко ,

Н.В.Безименна