Справа № 240/6117/20
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2020-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
19 травня 2020 року м. Житомир справа № 240/6117/20
категорія 111030200
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Попової О. Г.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,
До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом, в якому просить:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації втрати доходів у розмірі утриманих сум податку на доходи фізичних осіб;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військову частину НОМЕР_2 ) виплатити на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію у розмірі утриманих сум податку на доходи фізичних осіб за період з 01.07.2015 по 05.10.2015 та з 15.09.2016 по 19.02.2018 рр. відповідно до Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою КМУ від 15 січня 2004 року №44.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що На виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2019 року по справі № 240/8512/19 мені було виплачено індексацію грошового забезпечення за період з 01.07.2015 по 05.10.2015 та з 15.09.2016 по 19.02.2018 і видана довідка Житомирським прикордонним загоном від 19.11.2019 року №263. Згідно вказаної довідки було нараховане всього 7202,98 грн., при цьому з цієї суми утримано ПДФО - 1296,53 грн. та ВЗ - 108,05 грн.
Вказав, що в березні 2020 року отримав лист від начальника Житомирського прикордонного загону, яким повідомлено, що позивача 19 лютого 2018 року було звільнено з військової служби, тому отриманий дохід після звільнення не є доходом отриманим під час проходження військової служби, тому податок з доходів фізичних осіб не компенсувався.
Вважаючи, що відмова відповідача щодо виплатити грошової компенсації у розмірі утриманих сум податку на доходи фізичних осіб за період з 01.07.2015 по 05.10.2015 та з 15.09.2016 по 19.02.2018 рр. відповідно до Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою КМУ від 15 січня 2004 року №44, є протиправною.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику (повідомлення) учасників справи.
Відповідно до наказу Житомирського окружного адміністративного суду № 01-34-в від 30 квітня 2020 року в період часу з 02 травня 2020 року по 17 травня 2020 року включно суддя Попова О.Г. перебувала у відпустці.
У відповідності до положень частини п`ятої статті 262, частини першої статті 263 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Згідно з частиною четвертою статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Частиною п`ятою статті 250 КАС України встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Встановлено, що ОСОБА_1 , проходив військову службу у складі ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ).
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) від 15.01.2018 № 14- ОС згідно підпункту «ї» ОСОБА_1 був звільнений з військової служби в запас (а.с.8).
Наказом начальника 9 прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 19 лютого 2018 року № 49-ОС ОСОБА_1 виключений зі списків особового складу (а.с.9).
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2019 року по справі № 240/8512/19 визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.07.2015 по 05.10.2015 та з 15.09.2016 по 19.02.2018.

Зобов`язано Житомирський прикордонний загін Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.07.2015 по 05.10.2015 та з 15.09.2016 по 19.02.2018.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Згідно довідки військової частини на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду по справі №240/8512/19 позивачу нараховано індексацюї за період з 01.07.2015 по 05.10.2015 та з 15.09.2016 по 19.02.2018 у загальній сумі 7202,98 грн., із присудженої суми стягнуто податок з доходів фізичних осіб в сумі 1296,53 грн. та військовий збір в сумі 108,05 грн. (а.с. 9).

На звернення позивача, Житомирський прикордонний загін Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України листом від 16.03.2020 року №66/11/44/37/Л-61 повідомив позивача, що 19 лютого 2018 року було звільнено останнього з військової служби, а тому отриманий дохід після звільнення не є доходом отриманим під час проходження військової служби, тому податок з доходів фізичних осіб не компенсувався.

Не погоджуючись з такими діями відповідача та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року №2011-XII (далі - Закон №2011-XII) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

Згідно з частинами 2 та 2 статті 9 Закону №2011-XII до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення та індексація грошового забезпечення.

Преамбулою Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03 липня 1991 року № 1282-XII (далі - Закон №1282-XII) встановлено, що цей Закон визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Відповідно до статті 1 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 Закону №1282-XII визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Таким чином, основною метою індексації грошових доходів населення є забезпечення достатнього життєвого рівня населення України за рахунок відшкодування подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 6 Закону №1282-XII встановлено, що у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 05 жовтня 2000 року № 2017-III індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі статтею 19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, (далі - Порядок №1078), індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06.09.2019 року у справі № 240/8512/19 зобов"язано Житомирський прикордонний загін Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.07.2015 по 05.10.2015 та з 15.09.2016 по 19.02.2018.

Вказана сума індексації була нарахована та виплачена позивачу.

Таким чином, порушені права та інтереси позивача щодо отримання належної йому суми індексації були захищені та відновлені на підставі судового рішення, яке набуло законної сили.

Водночас, суд звертає увагу, що позивач на день звільнення зі служби мав право на перерахунок та отримання індексації грошового забезпечення.

Проте, 19.02.2018, у день виключення позивача зі списків особового складу йому не були виплачені вказані суми. Виплата грошових сум була здійснена не своєчасно, не в день виключення зі списків особового складу, а після набрання рішенням суду законної сили.

На виконання рішення суду позивачу нараховано індексації за період з 01.07.2015 по 05.10.2015 та з 15.09.2016 по 19.02.2018 у загальній сумі 7202,98 грн., із присудженої суми стягнуто податок з доходів фізичних осіб в сумі 1296,53 грн. та військовий збір в сумі 108,05 грн.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44 затверджено Порядок виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (далі - Порядок № 44).

Цей Порядок визначає умови та механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (в тому числі відрядженими до органів виконавчої влади та інших цивільних установ) у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошова компенсація).

Пунктом 2 зазначеного Порядку встановлено, що грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

Відповідно до пункту 3 Порядку виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України "Про податок з доходів фізичних осіб".

Зі змісту пунктів 4, 5 вказаного Порядку вбачається, що виплата грошової компенсації здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Вказані положення кореспондуються з пунктом 168.5 статті 168 Податкового кодексу України, відповідно до якого суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції у зв`язку з виконанням обов`язків несення служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.

Слід зазначити, що Порядком № 44 регулюється механізм щомісячної грошової саме компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, а не порядок звільнення осіб від оподаткування.

Крім того, в силу частини 2 статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Згідно з пунктом 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Таким чином, військовослужбовці мають право на виплату компенсації у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення при звільненні з військової служби. Розрахунок з військовослужбовцями на день їх виключення зі списків особового складу повинен бути здійснений у повному обсязі.

При цьому, як зазначив Верховний Суд у постанові від 22 червня 2018 року у справі №812/1048/17, доводи відповідача про те, що на час виплати позивачу грошового забезпечення він втратив статус особи рядового і начальницького складу ОВС є необґрунтованими, оскільки несвоєчасна виплата грошового забезпечення (не в день звільнення та проведення розрахунку) сталася з вини самого відповідача. Також вказав, що механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, передбачає виплату такої компенсації у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб за місцем одержання грошового забезпечення одночасно з виплатою грошового забезпечення.

Отже, суд дійшов висновку, що оскільки на день звільнення позивач був військовослужбовцем і мав право на компенсацію у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з суми нарахованої індексації, відтак відповідачем протиправно не було проведено повного розрахунку належних до виплати сум саме з вини відповідача.

Отже, утриманий податок з доходів фізичних осіб в розмірі 1296,53 грн. - підлягає компенсації позивачу у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманий з суми нарахованої індексації.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем не доведено обґрунтованість та правомірність вчинених дій.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що ефективним способом порушених прав позивача є зобов`язання Житомирський прикордонний загін Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України виплатити на користь позивача грошову компенсацію у розмірі утриманих сум податку на доходи фізичних осіб за період з 01.07.2015 по 05.10.2015 та з 15.09.2016 по 19.02.2018 рр. відповідно до Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою КМУ від 15 січня 2004 року №44.

Враховуючи вищезазначене, на підставі досліджених доказів, аналізу чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат судом не вирішується, оскільки позивач звільнений від їх сплати під час звернення до суду із даним позовом.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 295, 382 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП НОМЕР_3 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_2 . код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,- задовольнити.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації втрати доходів у розмірі утриманих сум податку на доходи фізичних осіб.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військову частину НОМЕР_2 ) виплатити на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію у розмірі утриманих сум податку на доходи фізичних осіб за період з 01.07.2015 по 05.10.2015 та з 15.09.2016 по 19.02.2018 рр. відповідно до Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою КМУ від 15 січня 2004 року №44.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеномустаттею 255 Кодексу адміністративного судочинства Українита може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленимистаттями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду складено у повному обсязі: 19 травня 2020 року.

Суддя О.Г. Попова