Справа № 204/826/20
Суддя: Черкез Д. Л.
Дата ухвалення: 2020-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/826/20
Провадження № 2-а/204/43/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2020 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Черкез Д.Л.,

за участю секретаря судового засідання Старостенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора батальйону № 1 роти № 1 Управління патрульної поліції у м. Дніпро сержанта поліції Забігайло Віталія Леонідовича, третя особа - Департамент патрульної поліції Національної поліції України про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2020 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора батальйону № 1 роти № 1 Управління патрульної поліції у м. Дніпро сержанта поліції Забігайло Віталія Леонідовича, в якому він просив скасувати та визнати незаконною постанову серії ЕАК № 2066961 від 04 лютого 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, а також закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 04 лютого 2020 року він рухався на автомобілі Honda Civic, номерний знак НОМЕР_1 , по пр. Слобожанському ум. Дніпрі та на вул. Новоселівська, 3, був зупинений інспектором Управління патрульної поліції Забігайло В.Л. нібито за те, що під час руху він користувався засобом зв`язку, тримаючи його у руці, чим порушив п. 2.9д Правил дорожнього руху. У зв`язку з цим була винесена постанова серії ЕАК № 2066961 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно з якою прийнято рішення по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 425,00 грн. Зазначив, що вказана постанова побудована на припущеннях, є однобічною, її прийняттю не передувало належне з`ясування обставин та умов, за яких відбувалось керування ним транспортним засобом, дана постанова винесена з порушенням норм процесуального права. З винесеною постановою позивач категорично не погоджується. Під час руху на автомобілі він не користувався засобами зв`язку, тримаючи їх у руках. Інспектор доказів правопорушення не надав, повідомивши про те, що нічого доводити він не повинен та сказав, що у випадку незгоди, він може звернутись до суду та в суді оскаржувати дії інспектора. Жодних прав йому роз`яснено не було, доказів не надано. Вважає, що постанова ґрунтується на припущеннях. Також звертає увагу, що у постанові допущена помилка у написанні прізвища позивача, а саме помилково зазначено « ОСОБА_1 » замість вірного « ОСОБА_1 ». У постанові не встановлено конкретне місце скоєння правопорушення позивачем. Крім того, зазначив, що в порушення вимог ст. 258 КупАП інспектор не склав протокол про адміністративне правопорушення, а відразу виніс постанову. Вважає, що винесення постанови на місці вчинення правопорушення є неправомірним. У зв`язку з викладеним позивач звернувся до суду з даним позовом.

15 травня 2020 року до суду надійшла заява представника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - Головко Є.Ю., в якій він просив залучити Департамент патрульної поліції Національної поліції України до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача. Розглянувши вказану заяву, з урахуванням положень ч. 2 ст. 49 КАС України, суд 18 травня 2020 року ухвалив залучити Департамент патрульної поліції Національної поліції України до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, оскільки вирішення даної справи може вплинути на права, інтереси та обов`язки Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Також, 15 травня 2020 року від представника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - Головко Є.Ю. на адресу суду надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що Департамент патрульної поліції Національної поліції України вважає позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Національна поліція України уповноважена через своїх співробітників притягувати осіб до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень. 04 лютого 2020 близько 14.45 год., відповідачем, у відповідності до норм чинного законодавства було винесено постанову серії ЕАК № 2066961 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. Вказана постанова обґрунтована тим, що позивач керуючи транспортним засобом Honda Civic, номерний знак НОМЕР_1 , користувався засобом зв`язку, тримаючи його у руці, чим порушив п. 2.9 (д) Правил дорожнього руху України. Акцентує увагу, що вказана постанова повністю відповідає вимогам, встановленим п. 5 Розділу 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, відповідно до яких постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв. Фіксація адміністративного правопорушення, розгляд справи і накладення адміністративного стягнення на правопорушника відбувається безпосередньо на місці його вчинення. Поліцейський розглянув справу про адміністративне правопорушення, вчинене позивачем, з дотриманням всіх вимог чинного законодавства. Вважає, що пояснення позивача, викладені ним у позовній заяві, щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, є лише спробою уникнути встановленої законом відповідальності, що є неприпустимим. Враховуючи викладене просить суд відмовити позивачу ОСОБА_1 у задоволенні позову в повному обсязі.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у письмовому поясненні просив розглядати справу без його участі та просить суд відмовити у задоволенні позову.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.4 ст. 229 КАС України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 04 лютого 2020 року інспектором батальйону № 1 роти № 1 Управління патрульної поліції у м. Дніпро сержантом поліції Забігайло Віталієм Леонідовичем була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2066961 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. (а.с. 4).

Відповідно до вказаної постанови серії ЕАК № 2066961 від 04 лютого 2020 року, водій ОСОБА_1 , 04 лютого 2020 року, о 14.31 год., ум. Дніпрі, по вул. Новоселівська, 3, керуючи транспортним засобом Honda Civic, номерний знак НОМЕР_1 , під час руху транспортного засобу користувався засобом зв`язку, тримаючи його у руці, чим порушив п. 2.9д Правил дорожнього руху - користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук.

При цьому, судом встановлено, що у вказаній постанові помилково зазначено прізвище позивача як особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, а саме зазначено « ОСОБА_1 », в той час як правильне прізвище позивача - « ОСОБА_1 », що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , виданим 13 жовтня 1995 року Красногвардійським РВ УМВС України в Дніпропетровській області (а.с. 7-8).

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Оскільки предметом оскарження є постанова про притягнення до адміністративної відповідальності суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону щодо обов`язкової присутності особи при розгляді її справи та своєчасного повідомлення цієї особи про місце та дату розгляду справи, та інше.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП встановлено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 2.9д Правил дорожнього руху, водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв`язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядають органи Національної поліції.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, за частиною 2 статті 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 4 статті 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

У частині 1 статті 283 КУпАП визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Аналогічний порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення та винесення постанови по справі без складання протоколу передбачено і п. 4 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 року, відповідно до якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Таким чином слід зазначити, що під час винесення оскаржуваної постанови інспектор Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області мав право винести постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення, навіть у випадку незгоди особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з допущенним нею порушенням.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Позивач у позовній заяві наполягає на тому, що 04 лютого 2020 року, він керуючи автомобілем Honda Civic, номерний знак НОМЕР_1 , на вул. Новоселівській, 3 у м. Дніпрі жодним чином не порушував Правил дорожнього руху, в тому числі і вимог п. 2.9д Правил дорожнього руху.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ст. 96 КАС України зазначено, що речовими доказами є предмети матеріального світу, які своїм існуванням, своїми якостями, властивостями, місцезнаходженням, іншими ознаками дають змогу встановити обставини, що мають значення для справи.

Однак, стороною відповідача на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, не було надано суду жодного доказу, які б підтверджували факт порушення позивачем вимог п. 2.9д Правил дорожнього руху.

Таким чином, доказів, які б спростовували твердження позивача про те, що 04 лютого 2020 року, він керуючи автомобілем Honda Civic, номерний знак НОМЕР_1 , на вул. Новоселівській, 3 у м. Дніпрі, не порушував Правил дорожнього руху, в тому числі і вимог п. 2.9д Правил дорожнього руху, стороною відповідача суду не надано, хоча в даній категорії справ обов`язок доводити правомірність прийнятого рішення та наявність обставин, які стали підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, покладено саме на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивачем 04 лютого 2020 року було порушено вимоги п. 2.9д Правил дорожнього руху, тобто не доведено факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, тому суд приходить до переконливого висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та скасувати оскаржувану постанову.

Статтею 286 КАС України передбачені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП за постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2066961 від 04 лютого 2020 року підлягає закриттю.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст. 122, 213, 222, 254, 258, 288 КУпАП, та керуючись ст.ст. 1, 2, 19, 20, 72, 77, 96, 229, 242-246, 286 КАС України,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора батальйону № 1 роти № 1 Управління патрульної поліції у м. Дніпро сержанта поліції Забігайло Віталія Леонідовича, третя особа - Департамент патрульної поліції Національної поліції України про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 2066961 від 04 лютого 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП - закрити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.Л. Черкез