Справа № 826/4343/18
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2020-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2020 року м. Київ № 826/4343/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючої судді - Добрівської Н.А.,

розглянувши в спрощеному провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Нью Агро Менеджмент»
доГоловного управління ДПС у місті Києві
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 19.02.2018, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Нью Агро Менеджмент» (далі - позивач, ТОВ «Нью Агро Менеджмент») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - ГУ ДФС у м. Києві) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 19.02.2018.

В обґрунтування заявлених вимог позивач наголошує, що платник податків може виправити допущені ним помилки самостійно та відкоригувати відповідні показники раніше поданої податкової звітності. Одночасно статтею 87 Податкового кодексу України передбачені джерела сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу, і на думку позивача положення даної статті не передбачають такого джерела погашення грошового зобов`язання, як зменшення (коригування) сум внаслідок виправлення помилки шляхом надання уточнюючого розрахунку до податкової декларації. Отже, на переконання позивача, стверджувати про несвоєчасну сплату податкового зобов`язання з податку на додану вартість можна лише у випадку його декларування (заповнення) у «рядку 18». Відсутність такого показника, не може породжувати обов`язок щодо сплати податку в силу відсутності визначення податкового зобов`язання у грошовому еквіваленті. Таким чином, оскаржуване податкове повідомлення-рішення, якими нараховано штраф за затримку сплати грошових зобов`язань, є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки подання уточнюючих розрахунків щодо виправлення помилок, якими зменшуються раніше задекларовані зобов`язання не може вважатися фактом сплати грошового зобов`язання.

У додаткових поясненнях, позивач зазначив аналогічні підстави для обґрунтування вимог, що і у позовній заяві.

Відповідач проти позову заперечував мотивуючи свою позицію тим, що незалежно від того, з яких причин платником податку не було своєчасно сплачено узгоджену суму грошового зобов`язання, такий платник після фактичної сплати повинен сплачувати суму штрафу в разі затримки сплати відповідних платежів.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.03.2018 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) на підставі пункту 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України.

Через канцелярію подано представником позивача клопотання від 20.04.2018 про зупинення провадження у справі та від 21.05.2018 про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.03.2018 у задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження у справі та про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відмовлено.

Оскільки на день розгляду справи Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві перебуває в стані припинення (запис від 01.08.2019) у зв`язку з реорганізацією податкового органу на підставі Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 №537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» та розпорядження Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №682-р «Питання Державної податкової служби», суд, з урахуванням змісту позовних вимог та доводів, наведених на їх обґрунтування, дійшов висновку про необхідність здійснення на підставі статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України заміни первісного відповідача - Головне управління ДФС у м. Києві на його процесуального правонаступника - Головне управління Державної податкової служби у м. Києві (надалі - ГУ ДПС України).

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд справи в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Ознайомившись із письмово викладеними доводами учасників справи, дослідивши подані документи і матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини.

ГУ ДФС у м. Києві було проведено камеральну перевірку дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати податку на додану вартість до бюджету ТОВ «Нью Агро Менеджмент», за результатами якої складено акт перевірки від 24.01.2018 №977/26-15-12-13-20.

В ході перевірки встановлено порушення ТОВ «Нью Агро Менеджмент» граничних строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість передбачених пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, зокрема:

- податкове повідомлення-рішення від 01.08.2017 №21 - оплата 20.09.2017, за затримку на 26 календарних днів сплати суми грошового зобов`язання податку в розмірі 432480,00 грн зобов`язано позивача сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 43248,00 грн;

- уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість, у зв`язку з виявленням самостійно виявлених помилок від 29.12.2017 № - оплата 22.01.2018, за затримку на 24 календарних днів сплати суми грошового зобов`язання податку в розмірі 5630,70 грн зобов`язано позивача сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 563,07 грн;

- уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість, у зв`язку з виявленням самостійно виявлених помилок, від 21.12.2017 № - оплата 29.12.2017, за затримку на 8 календарних дні сплати суми грошового зобов`язання податку в розмірі 4087,30 грн зобов`язано позивача сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 408,73 грн;

- уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість, у зв`язку з виявленням самостійно виявлених помилок, від 20.12.2017 № - оплата 22.12.2017, за затримку на 2 календарних дні сплати суми грошового зобов`язання податку в розмірі 1132651,70 грн зобов`язано позивача сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 113265,17 грн;

- уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість, у зв`язку з виявленням самостійно виявлених помилок, від 20.12.2017 № - оплата 22.12.2017, за затримку на 2 календарних дні сплати суми грошового зобов`язання податку в розмірі 809868,30 грн зобов`язано позивача сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 80986,63 грн;

- уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість, у зв`язку з виявленням самостійно виявлених помилок, від 21.12.2017 № - оплата 22.12.2017, за затримку на 1 календарний день сплати суми грошового зобов`язання податку в розмірі 431798,70 грн зобов`язано позивача сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 43179,87 грн, -

всього штраф у розмірі 281651,67 грн.

На підставі висновків акта перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 19.02.2018 №, яким згідно зі статтею 126 Податкового кодексу України за затримку на 26, 24, 8, 2, 2, 1 календарних днів сплати суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 2816516,70 грн зобов`язано позивача сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 281651,67 грн.

Аналізуючи доводи позивача та заперечення відповідача, з урахуванням наданих ними доказів, суд бере до уваги таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України.

Згідно пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

За приписами статті 203 Податкового кодексу України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57, пункту 203.2 статті 203 вказаного Кодексу, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктами 49.1, 49.2 статті 49 Податкового кодексу України передбачено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

Згідно з абзацом 1 пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Відповідно до статті 35 цього Кодексу сплата податків та зборів здійснюється в грошовій формі у національній валюті України, крім випадків, передбачених цим Кодексом або законами з питань митної справи. Порядок сплати податків та зборів встановлюється цим Кодексом або законами з питань митної справи для кожного податку окремо.

Згідно з пунктом 38.2 статті 38 Податкового кодексу України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.

Відповідно до статті 109 названого Кодексу податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Вчинення платниками податків, їх посадовими особами та посадовими особами контролюючих органів порушень законів з питань оподаткування та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

Штраф, згідно статті 111 Податкового кодексу України, є одним із видів відповідальності, яка застосовується до платника податків за невиконання або неналежне виконання ним вимог, установлених цим Кодексом.

Отже, відповідальність у вигляді штрафу, передбаченого статтею 126 Податкового кодексу України, застосовується до платника податку у разі невнесення платником податків (податковим агентом, представником платника податку, банком на підставі податкової поруки) у встановлений цим Кодексом строк, податку (збору), визначеного таким платником податків у податковому розрахунку.

Судом встановлено, що 17.02.2017 ТОВ «Нью Агро Менеджмент» подало до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за січень 2017 року (реєстраційний №), згідно якої сума податкового зобов`язання, що підлягала сплаті за визначений період становила 1133333,00 грн. До вказаної податкової декларації додано додаток 2 «Довідка про суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду» (Д2), додаток 3 «Розрахунок суми бюджетного відшкодування (Д3)», додаток 4 «Заява про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та/або врахування реєстраційної суми платника податку, що реорганізується, в обрахунку реєстраційної суми правонаступника (Д4)», додаток 5 «Розшифровка податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5)».

19.08.2017 ТОВ «Нью Агро Менеджмент» подало до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2017 року (реєстраційний №), згідно якої сума податкового зобов`язання, що підлягала сплаті за визначений період становила 1942520,00 грн. До податкової декларації додані додати 2-5.

18.09.2017 ТОВ «Нью Агро Менеджмент» подало до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість з додатками 2-5 за серпень 2017 року (реєстраційний №), згідно якої сума податкового зобов`язання, що підлягала сплаті за визначений період становила 5054890,00 грн.

21.12.2017 платником податків подано до контролюючого органу уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок (реєстраційний №), згідно яких зменшено податкові зобов`язання з податку на додану вартість по декларації за серпень 2017 року у сумі 4619004,00 грн. До вказаного уточнюючого розрахунок додані додатки 2-5.

29.12.2017 ТОВ «Нью Агро Менеджмент» подало до контролюючого органу уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок (реєстраційний №) згідно яких збільшено податкові зобов`язання з податку на додану вартість по декларації за січень 2017 року.

20.12.2017 ТОВ позивачем подало до контролюючого органу уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок (реєстраційний №) з до датками 2-5, згідно яких зменшено податкові зобов`язання з податку на додану вартість по: декларації за липень 2017 року у сумі 694205,00 грн.

Контролюючим органом подання уточнюючих розрахунків податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок розцінено як погашення платником податків податкового боргу з порушенням строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання.

Пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Згідно з пунктами 35.1, 35.2 статті 35 Податкового кодексу України сплата податків та зборів здійснюється в грошовій формі у національній валюті України, крім випадків, передбачених цим Кодексом або законами з питань митної справи. Сплата податків та зборів здійснюється в готівковій або безготівковій формі, крім випадків, передбачених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Пунктом 87.1 статті 87 Податкового кодексу України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Зміст наведених положень у їх системному зв`язку свідчить про те, що подання платником податків у встановленому порядку уточнюючого розрахунку до податкової декларації не є формою сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу, а тому у контролюючого органу відсутні підстави для застосування штрафних санкцій, передбачених пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, розмір яких залежить від суми погашеного податкового боргу та кількості днів затримки його сплати.

З огляду на вищевикладене суд зазначає, що позивач при поданні уточнюючих розрахунків до податкової декларації реалізував своє право на усунення самостійно виявлених помилок і не здійснював при цьому сплати податкових зобов`язань, а тому притягнення його до відповідальності за погашення податкового зобов`язання з порушенням строку і фактичне ототожнення відповідачем подання уточнюючих розрахунків з погашенням грошового зобов`язання не відповідає змісту та сутності пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України та покладає на платника додатковий тягар майнових зобов`язань за відсутності відповідного правового підґрунтя.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду у постановах від 23.01.2018 у справі № 810/2108/16, від 13.02.2018 у справі № 803/1156/17 від 12.06.2018 у справі №822/2198/17, від 23.06.2018 у справі № 820/2508/17, від 12.04.2019 у справі № 824/95/18-а, від 25.04.2019 у справі №826/19068/16, від 27.06.2019 у справі №817/3148/14, від 28.02.2020 у справі №812/1520/15, від 13.02.2020 у справі №823/1805/17.

Суд дотримується усталеної правової позиції, за якою при поданні уточнюючої податкової декларації, якою зменшується податкове зобов`язання з певного податку, відсутній об`єкт застосування штрафної санкції, передбаченої статтею 126 Податкового кодексу України, оскільки подання уточнюючої декларації зі зменшеним податковим зобов`язанням не є сплатою узгодженої суми податкового зобов`язання, у той час як нарахування (застосування) штрафної санкції залежить від суми погашеного податкового боргу та від кількості днів затримки сплати узгодженої суми податкового зобов`язання.

Крім того, зі змісту акта перевірки вбачається, що контролюючим органом встановлено порушення граничних строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість, у зв`язку з несвоєчасною сплатою позивачем зобов`язань, визначених податковим повідомленням-рішенням від 01.08.2017 №21. Так, в акті зафіксовано, що фактична сплата здійснена 20.09.2017, тобто із затримкою на 26 календарних днів сплати суми грошового зобов`язання податку в розмірі 432480,00 грн, у зв`язку з чим до позивача застосований штраф у розмірі 10% у сумі 43248,00 грн.

Так, згідно змісту податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 01.08.2017 №21, відповідно до пункту 54.3 статті 54, пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України виявлено відсутність права на отримання бюджетного відшкодування за січень 2017 року та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 1133333,00 грн та лютий 2017 року відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 1241667,00 грн.

Податкове повідомлення-рішення - це письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності (підпункт 14.1.157 пункту 14.1 статті14 Податкового кодексу України).

Податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання (підпункт 14.1.175. пункту 14.1 статті14 Податкового кодексу України).

Водночас, згідно з підпунктом 14.1.152 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

Таким чином, Податковий кодекс України розмежовує такі поняття як «сплата податку» та «погашення податкового боргу».

Статтею 87 Податкового кодексу України визначено джерела погашення податкового боргу, а пунктом 87.9 цієї статті встановлено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу органи державної податкової служби зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Зазначена норма визначає, які дії зі сплаченими платником податків коштами зобов`язані здійснювати органи державної податкової служби в погашення податкового боргу та не встановлює відповідальності платника податків за вчинення таких дій органами державної податкової служби. Зазначені дії здійснюються органами державної податкової служби після сплати коштів платником податків.

Як свідчать матеріали справи, позивачем було оскаржено податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 01.08.2017 №21 в судовому порядку. Отже, визначене даним податковим повідомленням-рішенням зобов`язання не визнано платником податків, а відтак, надходження коштів з цього податку на рахунок платника, і які були розцінені контролюючим органом як сума в погашення визначеного контролюючим органом зобов`язання, не спрямовувалась платником на сплату суми відповідно до цього податкового повідомлення-рішення.

Виходячи з вищенаведеного, погашення відповідачем раніше існуючого податкового боргу позивача за рахунок своєчасно сплачених позивачем грошових зобов`язань з податку прибуток є дією відповідача, а не позивача, а тому суд доходить висновку, що в діях позивача відсутній склад податкового правопорушення, яке полягає у несвоєчасній сплаті грошових зобов`язань з цього податку за відповідні періоди, що у свою чергу свідчить про неправомірність застосування до позивача штрафних санкцій, передбачених статтею 126 Податкового кодексу України за несвоєчасну сплату таких зобов`язань.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи правомірність дій та рішень відповідача, суд керується критеріями, закріпленими у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб`єкта.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини другої статті 129 Конституції України та частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведені вище обставини в своїй сукупності дають суду підстави для висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та наявності підстав для їх задоволення.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Керуючись ст.ст.2, 5-11, 73-77, 79, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Агро Менеджмент» задовольнити.

Визнати протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 19.02.2018.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Агро Менеджмент» (, адреса: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 4224,78 (чотири тисячі двісті двадцять чотири) гривни 78 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (код ЄДРПОУ - 43141267, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19).

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому в ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено протягом 30 днів з моменту складення повного тексту до суду апеляційної інстанції в порядку, визначеному ст.ст.293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя: Н.А. Добрівська