Справа № 240/2969/20
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2020-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/2969/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Майстренко Наталія Миколаївна

Суддя-доповідач - Моніч Б.С.

20 травня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Моніча Б.С.

суддів: Капустинського М.М. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 13 березня 2020 року у справі за адміністративним позовом Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Хмельницький) про визнання протиправними та скасування вимог,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ

Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області звернулося до суду з позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправними та скасування вимог державного виконавця Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 21.02.2020 №3.3/9693 ВП №59631989, №3.3/9664 ВП №59643516, №3.3/9654 ВП №59647470, №3.3/9632 ВП №59646291.

ІІ. ЗМІСТ РІШЕНННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою Житомирського кружного адміністративного суду від 13 березня 2020 року позовну заяву Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області повернуто позивачу.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем оскаржувались вимоги державного виконавця Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 21.02.2020 №3.3/9693 ВП №59631989, №3.3/9664 ВП №59643516, №3.3/9654 ВП №59647470, №3.3/9632 ВП №59646291.

Кожна з оспорюваних вимог державного виконавця винесена ним в межах виконання судових рішень по різним адміністративним справам.

IV. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Повертаючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог.

V. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Позивач, не погодившись з ухвалою суду, звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що висновки суду про порушення позивачем правил об`єднання позовних вимог є передчасними та безпідставними, оскільки головним управлінням позовні вимоги об`єднано з урахуванням положень викладених у ст.172 КАС України, так як позов пред`явлено до одного й того ж самого відповідача, на дії, вчинені однією посадовою особою. Оскаржувані вимоги державного виконавця винесені в один день, а обґрунтування вимог до виконання рішення суду абсолютно ідентичне в усіх чотирьох вимогах. Також скаржник вказує, що судові рішення, які вимагає виконати державний виконавець, прийняті в одній категорії справ, спір в яких виник з земельних правовідносин, а стягувачами у виконавчих провадженнях є особи, пов`язані між собою родинними зв`язками.

На адресу суду апеляційної інстанції надіслано відзив, в якому відповідач проти доводів апеляційної скарги заперечує, вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі.

VI. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.1 ст.21 КАС України позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до п. 6 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 172 КАС України встановлено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Згідно з п. 23 ч. 1 ст. 4 КАС України, похідна позовна вимога вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що пов`язаними між собою можна вважати вимоги, що випливають з одних правовідносин, і, як наслідок, ґрунтуються на одних і тих самих фактичних даних.

Таким чином, у випадку заявлення позивачем в одній позовній заяві кількох вимог, що становлять предмет адміністративного позову, вказані вимоги мають виникати з однакових юридичних фактів, тобто, мати єдині підстави позову, оскільки, в протилежному випадку виникають різні адміністративні позови, які підлягають розгляду в окремих самостійних провадженнях.

Слід звернути увагу, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підстави позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувані позивачем вимоги державного виконавця були прийняті державним виконавцем в межах різних виконавчих проваджень про примусове виконання різних виконавчих документів, позивач об`єднує в одному позові вимоги, які мають різні підстави та предмет, тобто заявлені вимоги не пов`язані між собою підставою виникнення, не є основними чи похідними одна від одної.

В обґрунтування про доцільність розгляду вказаних вимог в одному провадженні, позивач зазначає, що позов пред`явлено до одного й того ж самого відповідача, на дії, вчинені однією посадовою особою в один день з ідентичним обґрунтуванням вимог до виконання рішень суду прийнятих в одній категорії справ, спір в яких виник з земельних правовідносин.

Разом з цим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що зазначені позивачем позовні вимоги не є пов`язаними, оскільки в даному випадку відрізняються підстави виникнення спірних правовідносин по кожній оскаржуваній вимозі, відрізняються обставини які підлягають доказуванню та встановленню, відрізняються докази, що потребують дослідження.

Певна схожість чи подібність заявлених позовних вимог в жодному разі не свідчить про їх пов`язаність між собою, оскільки в даному випадку суду належить перевіряти правомірність дій відповідача, вчинених в різних виконавчих провадженнях, а обставини вчинення таких дій та їх підстави не можна вважати тотожними, оскільки їх результатом є винесення хоча і схожих між собою, однак різних вимог державного виконавця.

Таким чином, вказані обставини свідчать про відсутність підстав для об`єднання позовних вимог позивача заявлених в даній справі про визнання протиправними та скасування вимог державного виконавця Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 21.02.2020 №3.3/9693 ВП №59631989, №3.3/9664 ВП №59643516, №3.3/9654 ВП №59647470, №3.3/9632 ВП №59646291.

Відповідно до ч.4 ст.287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Об`єднання вимог з різним предметом позову, хоча і схожих між собою, негативно відобразиться на строках розгляду конкретної адміністративної справи, оскільки не звільняє суд від обов`язку повно та всебічно досліджувати всі дії державного виконавця в межах кожної оскаржуваної вимоги.

Це у свою чергу не відповідає завданню адміністративного судочинства.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про порушення позивачем правил об`єднання позовних вимог, що є підставою для повернення позову.

Доводи апеляційної скарги позивача не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваній ухвалі та не можуть бути підставою для її скасування.

VII. ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідно до вимог ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги позивача колегією суддів не встановлено.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм процесуального права та підстав для його скасування не вбачається, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області залишити без задоволення, а ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 13 березня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 20 травня 2020 року.

Головуючий Моніч Б.С.

Судді Капустинський М.М. Сапальова Т.В.