Справа № 360/1263/20
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2020-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

21 травня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1263/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Борзаниця С.В., розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), -

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якої звернувся представник позивача - адвокат Воронов Роман Сергійович, до Головного управління ДПС у Луганській області (далі також - відповідач, ГУ ДПС у Луганській області), в якій просить визнати протиправною та скасувати вимогу ГУ ДПС у Луганській області про сплату боргу від 13.11.2019 № Ф-374У у розмірі 49862,06 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.11.2019 ГУ ДПС у Луганській області на адресу Позивача була винесена вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-374У з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 49 862,06 грн. станом на 31.10.2019. Позивач безпосередньо від Відповідача не отримував вказану вимогу. Про наявність боргу зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування Позивач дізнався 04.03.2020 у Центрі обслуговування платників податків Рубіжанського управління ГУ ДПС у Луганській області під час отримання відповіді на свою заяву від 03.03.2020 про надання відомостей про стан заборгованості зі сплати ЄСВ. Оскільки у відповіді ГУ ДПС у Луганській області від 04.03.2020 за № ФОП843//12-32-51-08 була вказана лише сума заборгованості Позивача з ЄСВ та відсутні період утворення заборгованості та реквізити відповідного рішення податкового органу про нарахування заборгованості, що виключало можливість оскарження Позивачем такого рішення з конкретною сумою заборгованості, то представником Позивача на адресу Відповідача 13.03.2020 був направлений адвокатський запит № 13/03 про надання копії вимоги від 13.11.2019 про сплату боргу (недоїмки) № Ф-374У та періоду утворення заборгованості зі сплати ЄСВ за Позивачем. 23.03.2020 представник Позивача засобами поштового зв`язку отримав від Відповідача відповідь на адвокатський запит, в якому містилась копія корінця вказаної вимоги № Ф-374У від 13.11.2019 та інформація про період утворення за Позивачем боргу зі сплати ЄСВ. Згідно даної відповіді позивачу була нарахована до сплати сума ЄСВ у період проведення антитерористичної операції.

Позивач вважає вимогу про сплату боргу від 13.11.2019 № Ф-374У такою, що суперечить чинному законодавству України та підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Позивач був зареєстрований як фізична особа-підприємець з 19.05.2006 по 09.12.2019 та перебував на обліку в Рубіжанській ОДПІ.

У відповідності до розпорядження Кабінету міністрів України від 30.10.2014 № 1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» та розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р, м. Рубіжне внесено до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

В силу розділу VIII «ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» Позивача звільнено, у тому числі, від обов`язку своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

На думку позивача, при винесені вимоги від 13.11.2019 № Ф-3745У про сплату боргу з єдиного внеску незаконно нарахував та включив у розмір боргу Позивача зі сплати ЄСВ суму єдиного внеску за час проведення антитерористичної операції, чим перевищив межі повноважень, визначених законами України.

Представник відповідача заперечував проти задоволення вимог, про що подав відзив на позовну заяву (арк. спр. 58-59), в якому зазначив таке.

Відповідно до частини 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 2464 від 08.07.2010 (із змінами та доповненнями) (далі - Закон № 2464) платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та у повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, подавати звітність до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади.

Згідно з частиною 8 статті 9 Закону № 2464 платники єдиного внеску, роботодавці, зокрема, підприємства, установи та організації, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця.

Згідно частини 12 статті 9 Закону № 2464 єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. Пунктом 6 частини першої статті 1 Закону № 2464 визначено, що своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом сума єдиного внеску є недоїмкою.

Згідно з пунктом 4 статті 25 Закону орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку вимогу про її сплату.

Наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 07 травня 2015 року за № 508/26953, затверджено Інструкцію про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі Інструкція).

Пунктом 2, 3, 4 розділу VІ Інструкції визначено, що сума єдиного внеску своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою. Якщо платник має на кінець місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску - фіскальний орган (орган доходів і зборів) надсилає платнику вимогу про сплату недоїмки. Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи фіскального органу платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Так, сума боргу по ФОП ОСОБА_1 у розмірі 49862,06 грн. складається з: сальдо у розмірі 10970,78 грн., яке станом на 01.10.2013 було передано УПФУ у м. Рубіжне, 1194,03 грн. - III квартал 2013 року, 1218,67 грн. - IV квартал 2013 року, по 1267,95 грн. - 1 квартал 2014 р,- II квартал 2015 р., 1323,47 грн. - III квартал 2015 р., 1434,51 грн. - IV квартал 2015 року, 909,48 грн. - 1 квартал 2016 року, 941,16 грн. - II квартал 2016 року, 957 грн. - III квартал 2016 року, 990 грн. - IV квартал 2016 року, по 1056 грн. - І- IV квартал 2017 року, по 2457,18 грн. - І-ІV квартал 2018 року, по 2754,18 грн. - І- III квартал 2019 року. Отже, станом на 31.10.2019 позивач мав заборгованість зі сплати єдиного внеску, у зв`язку з чим ГУ ДПС у Луганській області було сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 13.11.2019 № Ф-374У на суму 49862,06 грн., яку 28.11.2019 було поштою направлено позивачу.

Слід зазначити, що доповнення розділу Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2464 пунктом 9-4 щодо звільнення певного кола платників внеску від виконання обов`язків, визначених частиною 2 статті 6 Закону України №2464, втратили чинність згідно із Законом України від 24.12.2015 № 911-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України». Зазначена норма проіснувала в Законі № 1669 з 15 вересня 2014 року до 01 січня 2016 року, внаслідок її виключення згідно із Законом №911.

Відповідач вважає, що у даному випадку існує законодавча неточність, що виникла внаслідок внесення зміни до закону про внесення змін до нього, замість внесення змін до оригінального закону. Так, п. 28 розділу І Закону України від 28.12.2015 № 911 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", який набрав чинності 1 січня 2016 року, виключено п.п. 8 п. 4 ст. 11 Закону України від 02.09.2014 №1669 "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", яким вносились зміни до Закону України від 08.07.2010 № 2464 "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" в частині доповнення розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" п.9.3, який з часом вважається пунктом 9.4, яким свого часу надавались пільги з єдиного внеску на територіях населених пунктів, де проводилася антитерористична операція.

З метою усунення такої законодавчої неточності в частині виключення п. 9-4 із розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», було зареєстровано проект Закону України №6019 від 03.02.2017 «Про внесення зміни до розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

ГУ ДПС у Луганській області звертає увагу, що метою внесених змін було позбавлення пільг з єдиного внеску на територіях населених пунктів, де проводилася антитерористична операція. Таким чином недодержання в даному випадку правил законодавчої техніки при внесенні змін до Закону, не може бути єдиною підставою для звільнення платників єдиного внеску від його сплати та відповідно визнання протиправними та скасування вимог контролюючого органу.

Просить у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності (арк. спр. 74, 75).

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - також КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки сторони про час, дату та місце судового розгляду повідомлені належним чином, відсутня потреба заслухати свідка чи експерта, суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні на підставі наявних у ній доказів.

По справі вчинені такі процесуальні дії.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 30.03.2020 позовну заяву залишено без руху та позивачу наданий строк для усунення її недоліків (арк. спр. 21-22).

Ухвалою від 09.04.2020 визнані поважними причини пропуску строку звернення ОСОБА_1 до суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) в адміністративній справі № 360/1263/20, відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судове засідання призначено на 24.04.2020 (арк. спр. 27-29).

Ухвалою від 24.04.2020 клопотання представника Головного управління ДПС у Луганській області про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву задоволено. Продовжено Головному управлінню ДПС у Луганській області строк для подання відзиву на позовну заяву в адміністративній справі № 360/1263/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) до 28.04.2020 (арк. спр. 40).

24.04.2020 розгляд справи відкладено, судове засідання призначено на 21.05.2020 (арк. спр. 41).

Ухвалою від 21.05.2020 у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Луганській області про залишення позову без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) відмовлено (арк. спр.77-78).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

Відповідно до витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 24.04.2020 за № ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , зареєстрована як фізична особа - підприємець з 19.05.2006 № 0002650 та припинила свою підприємницьку діяльність 09.12.2019 № 4002650, перебувала на обліку в ДПІ у м. Рубіжне ГУ ДФС у Луганській області, ГУ ДПС у Луганській області як платник податків та платник єдиного внеску (арк. спр. 19, 38-39. 60-61).

13.11.2019 ГУ ДПС у Луганській області відносно Позивача була винесена вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-374У з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 49 862,06 грн. станом на 31.10.2019, яку було направлено поштою 28.11.2019, конверт повернувся (арк. спр. 13, 14, 63).

З розрахунку боргу згідно оскаржуваної вимоги вбачається, що залишок непогашеної заборгованості складає: 10970,78 грн станом на 01.10.2013, які були передані УПФУ у м. Рубіжне, 1194,03 грн. - III квартал 2013 року; 1218,67 грн. - IV квартал 2013 року; по 1267,95 грн. - І квартал 2014 року - II квартал 2015 року, 1323,47 грн. - III квартал 2015 року; 1434,51 грн. - IV квартал 2015 року; 909,48 грн. - І квартал 2016 року; 941,16 грн. - II квартал 2016 року; 957 грн. - III квартал 2016 року; 990 грн. - IV квартал 2016 року; по 1056 грн - І- IV квартали 2017 року; по 2457,18 грн. - І- IV квартали 2018 року; по 2754,18 грн. - І- III квартали 2019 року (арк. спр. 62).

13.03.2020 адвокатом Вороновим Р.С. на адресу Відповідача направлений адвокатський запит № 13/03 про надання копії вимоги від 13.11.2019 про сплату боргу (недоїмки) № Ф-374У та періоду утворення заборгованості зі сплати ЄСВ за Позивачем (арк. спр. 10).

У листі від 18.03.2020 № АДВ-1046/12-32-51-08 ГУ ДПС у Луганській області зазначило, що вимога про сплату боргу (недоїмки) від 13.11.2019 № Ф-374У на суму 49862,06 грн була направлена ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) засобами поштового зв`язку, лист рекомендований з поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення та відміткою про причини його невручення був повернутий до ГУ ДПС у Луганській області 30.12.2019. Також ГУ ДПС у Луганській області надало копію корінця вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 13.11.2019 № Ф-374У з поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення та відміткою причини його невручення, інформацію щодо нарахувань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 по 30.10.2019 та періоду утворення заборгованості (арк. спр. 11-12).

Згідно відомостей інтегрованої картки платника зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування платника заборгованість ОСОБА_1 становить 49 862,06 грн (арк. спр. 64-71).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Статтею 9 Закону № 2464-VI визначено таке:

- сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - договір про добровільну участь) (частина п`ята);

- єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку (частина сьома);

- платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. Платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок (частина восьма);

- єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника (частина дванадцята).

Відповідно до частини четвертої статті 25 Закону № 2464-VI орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

З вищевикладеного слідує, що за загальними правилами контролюючий орган, у разі наявності недоїмки у платника єдиного внеску, надсилає такому платнику вимогу про сплату боргу.

Однак, особливістю даної справи є те, що на час виникнення спірних правовідносин, зокрема: 10970,78 грн станом на 01.10.2013, які були передані УПФУ у м. Рубіжне, 1194,03 грн. - III квартал 2013 року; 1218,67 грн. - IV квартал 2013 року; по 1267,95 грн. - І квартал 2014 року - II квартал 2015 року, 1323,47 грн. - III квартал 2015 року; 1434,51 грн. - IV квартал 2015 року; 909,48 грн. - І квартал 2016 року; 941,16 грн. - II квартал 2016 року; 957 грн. - III квартал 2016 року; 990 грн. - IV квартал 2016 року; по 1056 грн - І- IV квартали 2017 року; по 2457,18 грн. - І- IV квартали 2018 року; по 2754,18 грн. - І- III квартали 2019 року, позивач перебував на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території проведення антитерористичної операції, а тому норми Закону №2464-VI необхідно застосовувати з урахуванням пункту 9-4 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, відповідно до якого платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.09.2014 № 1669-VII "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" (далі - Закон № 1669-VII) період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Згідно з абзацом 3 пункту 5 статті 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1669-VII перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція визначається Кабінетом Міністрів України.

Розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція" та від 02 грудня 2015 року № 1275-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України" затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до яких, зокрема, віднесено м. Рубіжне.

З огляду на вищевикладене судом встановлено, що, як на час виникнення заборгованості по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, так і на час формування спірної вимоги про сплату боргу, позивач перебував на обліку як платник єдиного внеску в органах доходів і зборів, розташованих на території проведення антитерористичної операції.

Отже, у періоди: 110970,78 грн станом на 01.10.2013, які були передані УПФУ у м. Рубіжне, 1194,03 грн. - III квартал 2013 року; 1218,67 грн. - IV квартал 2013 року; по 1267,95 грн. - І квартал 2014 року - II квартал 2015 року, 1323,47 грн. - III квартал 2015 року; 1434,51 грн. - IV квартал 2015 року; 909,48 грн. - І квартал 2016 року; 941,16 грн. - II квартал 2016 року; 957 грн. - III квартал 2016 року; 990 грн. - IV квартал 2016 року; по 1056 грн - І- IV квартали 2017 року; по 2457,18 грн. - І- IV квартали 2018 року; по 2754,18 грн. - І- III квартали 2019 року позивач був платником єдиного внеску, який перебуває на обліку в органі доходів і зборів, розташованому на території проведення антитерористичної операції, а, отже, є суб`єктом правовідносин, до яких необхідно застосувати положення п. 9-4 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2464.

З огляду на дію зазначеної норми судом встановлено, що позивач звільнявся від виконання обов`язків платника єдиного внеску, встановлених частиною другою статті 6 Закону № 2464, починаючи з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції.

30.03.2018 Президент України підписав Указ «Про затвердження рішення РНБО «Про широкомасштабну антитерористичну операцію на території Донецької та Луганської областей» №116/2018, яким вводиться в дію рішення РНБО про зміну формату широкомасштабної антитерористичної операції, яка була запроваджена у 2014 році.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що станом на дату розгляду справи по суті Указу Президентом України про завершення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей не приймалось, а вказаний вище нормативно-правовий акт лише змінив формат її проведення.

Пунктом 28 розділу І Закону України від 24 грудня 2015 року № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності з 01 січня 2016 року, виключено підпункт 8 пункту 4 статті 11 Закону № 1669, але положення підпункту 8 пункту 4 статті 11 Закону № 1669 були реалізовані шляхом внесення відповідних змін до Закону № 2464. Тобто, положення підпункту 8 пункту 4 статті 11 Закону № 1669 після набрання ними чинності стали невід`ємною складовою Закону № 2464, а сам підпункт 8 пункту 4 статті 11 Закону № 1669 вичерпав свою функцію. Аналогічний підхід застосовано Конституційним Судом України в ухвалі від 05 лютого 2008 року у справі № 2-1/2008.

Пункт 9-4 Розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464 є діючим на теперішній час, зміни безпосередньо до Закону № 2464 щодо виключення (або викладення в новій редакції) цієї норми не вносились.

З аналізу зазначених норм законодавства, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, слідує, що для звільнення платників єдиного внеску від виконання обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону № 2464, в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції згідно з положеннями абзацу другого пункту 9-4 Розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464 достатньо факту перебування відповідного платника єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону № 1669, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Крім того, слід зазначити, що оскаржуване рішення контролюючим органом прийнято з посиланням на статтю 25 Закону № 2464-VI, абзацом 2 частини першої якої визначено, що положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Оскільки позивач на період проведення антитерористичної операції звільнений від виконання обов`язків платника єдиного внеску, орган доходів і зборів позбавлений можливості застосовувати заходи впливу та стягнення до такого платника за період його звільнення від виконання обов`язків, встановлених частиною другою статті 6 Закону № 2464-VI.

Наявність заборони у застосуванні до позивача заходів впливу та стягнення, визначених статтею 25 Закону № 2464-VI, за невиконання обов`язків платника єдиного внеску на період проведення антитерористичної операції, унеможливлює й формування та направлення позивачу вимоги про сплату боргу за цей період.

Відповідно до пункту 9-4 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2464-VI платник єдиного внеску має подати таку заяву не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції. При цьому, антитерористична операція триває, тому граничний строк подання заяви про звільнення від обов`язків платника єдиного внеску ще не настав та позивач має право звернутися з такою заявою до контролюючого органу за місцем обліку у будь-який час.

Судом встановлено, що недоїмка у загальній сумі 49862,06 грн складається з: сальдо у розмірі 10970,78 грн., яке станом на 01.10.2013 було передано УПФУ у м. Рубіжне, 1194,03 грн. - III квартал 2013 року; 1218,67 грн. - IV квартал 2013 року; по 1267,95 грн. - І квартал 2014 року - II квартал 2015 року, 1323,47 грн. - III квартал 2015 року; 1434,51 грн. - IV квартал 2015 року; 909,48 грн. - І квартал 2016 року; 941,16 грн. - II квартал 2016 року; 957 грн. - III квартал 2016 року; 990 грн. - IV квартал 2016 року; по 1056 грн - І- IV квартали 2017 року; по 2457,18 грн. - І- IV квартали 2018 року; по 2754,18 грн. - І- III квартали 2019 року.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, а саме: скасування вимоги відповідача від 13.11.2019 № Ф-3745У про сплату боргу (недоїмки) за періоди, а саме: з 14.04.2014 по 30.06.2014; ІІІ квартал 2014 року - II квартал 2015 року по 1267,95 грн; III квартал 2015 року в сумі 1323,47 грн; IV квартал 2015 року в сумі 1434,51 грн; І квартал 2016 року в сумі 909,48 грн; II квартал 2016 року в сумі 941,16 грн; III квартал 2016 року в сумі 957 грн; IV квартал 2016 року в сумі 990 грн; І- IV квартали 2017 року по 1056 грн; І- IV квартали 2018 року по 2457,18 грн; І- III квартали 2019 року по 2754,18 грн.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина п`ята статті 242 КАС України).

При розгляді даної справи суд враховує висновки щодо застосування норм матеріального права у подібних відносинах, пов`язаних зі зверненням до адміністративного суду платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція, за оскарженням вимог про сплату боргу (недоїмки), викладені у постанові Верховного Суду від 04.04.2019 у справі № 805/4655/15-а (№ рішення в ЄДРСР 80980233) та постанові Верховного Суду від 25.04.2019 у справі № 805/4811/16-а (№ рішення в ЄДРСР 81478968).

За встановлених в цій справі фактичних обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити частково.

ВВирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно частини третьої статті 139 КАСУ при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивач звільнений від сплати судового збору згідно з пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Оскільки у даній справі позовні вимоги підлягають задоволенню, а згідно частини першої статті 139 КАС України судові витрати підлягали оплаті, судовий збір у розмірі 840,80 грн. належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Оскільки позовні вимоги задовольняються частково, на користь Позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в розмірі 819,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Луганській області.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 132, 139, 205, 241-246, 250, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Луганській області про сплату боргу (недоїмки) від 13.11.2019 № Ф-3745У відносно ОСОБА_1 за періоди: з 14.04.2014 по 30.06.2014; ІІІ квартал 2014 року - II квартал 2015 року по 1267,95 грн; III квартал 2015 року в сумі 1323,47 грн; IV квартал 2015 року в сумі 1434,51 грн; І квартал 2016 року в сумі 909,48 грн; II квартал 2016 року в сумі 941,16 грн; III квартал 2016 року в сумі 957 грн; IV квартал 2016 року в сумі 990 грн; І- IV квартали 2017 року по 1056 грн; І- IV квартали 2018 року по 2457,18 грн; І- III квартали 2019 року по 2754,18 грн.

У решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Луганській області (ідентифікаційний код: 43143746, місцезнаходження: 93401, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, буд. 72) до Державного бюджету України судовий збір в розмірі 819,80 грн (вісімсот дев`ятнадцять гривень 80 коп.).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Борзаниця