Справа № 160/2876/20
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2020 року Справа № 160/2876/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маковської О.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо відмови у призначенні та нарахуванні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, як особі, яка працювала на роботах з особливо шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, посад і показників, затверджених КМУ;
- зобов`язати ГУ ПФК в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та призначити пенсію з дати звернення з 20.11.2019;
- стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати на сплату судового збору та правничої допомоги;
- витребувати від ГУ ПФУ в Дніпропетровській області заяви позивача про призначення пенсії за віком від 20.11.2019 та від 28.01.2020.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що він звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, проте позивачу відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу роботи. Позивач не погодився з такими діями відповідача та звернувся з даним позовом до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.04.2020 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Від відповідача до суду 06.05.2020 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки загальний стаж роботи позивача становить 33 роки 1 місяць 22 дні, а пільговий стаж за Списком №2 - 8 років 11 місяців 13 днів. Відповідач зазначає, що пільговий стаж обраховано відповідно до атестації робочих місць по підприємству. У зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу для призначення пенсії за Списком №2 позивачу було відмовлено у призначені пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Як вбачається з матеріалів справи та підтверджено записами в трудовій книжці, позивач:
- з 11.07.2000 по 31.01.2001 виконувала роботи по агломерації та збагаченню за професією транспортерника в ВАТ «Просянський гірничо - збагачувальний комбінат»;
- з 09.10.2001 по 08.10.2006 переведена машиністом компресорних установок по 2 розряду ВАТ «Просянський гірничо - збагачувальний комбінат»;
- з 09.10.2006 по 30.06.2009 призначена на посаду начальника зміни фабрики сухого збагачення каоліна;
- з 01.07.2009 по 04.05.2016 працювала на посаді начальника зміни в фабриці сухого збагачення каоліна ТОВ «Проско Ресурси»;
- з 05.05.2016 по 04.11.2016 працювала на посаді начальника зміни в фабриці сухого збагачення каоліна ТОВ «Проско»;
- з 01.06.2017 по 31.07.2017 працювала начальником зміни в фабриці сухого збагачення каоліна ТОВ «Проско»;
- з 01.08.2017 переведена укладчиком - упаковщиком по 2 розряду в фабрику сухого збагачення каоліна;
- з 01.12.2017 по 06.11.2018 працювала посаді начальника зміни в фабрику сухого збагачення каоліна ТОВ «Проско».
Крім того, відповідно до Довідки від 07.11.2019 №123 «а» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, позивач з 11.07.2000 по 31.01.2001 повний робочий день виконувала роботи агломерації та збагаченню за посадою транспортерника, що передбачена Списком №2. Атестація робочих місць підтверджена наказом від 25.08.1999 №172.
Згідно з Довідкою від 07.11.2019 №123 «б» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, позивач з 09.10.2006 по 30.06.2009 повний робочий день виконувала роботи агломерації та збагаченню за посадою начальник зміни, що передбачена Списком №2. Атестація робочих місць підтверджена наказами від 02.03.2004 №33-а, від 13.03.2008 №58 та лист від 06.08.2009 №895/49.
Відповідно до Довідки від 07.11.2019 №123-к-6 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, позивач з 01.07.2009 по 04.05.2016 повний робочий день виконувала роботи агломерації та збагаченню за посадою начальник зміни, що передбачена Списком №2. Атестація робочих місць підтверджена наказами від 03.11.2009 №112, від 02.07.2015 №84/1, лист від 06.08.2009 №710, від 13.10.2014 №1907, від 18.05.2015 №411.
Довідкою від 07.11.2019 №123/19 «а» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, позивач з 05.05.2016 по 02.08.2016 повний робочий день виконувала роботи агломерації та збагаченню за посадою начальник зміни, що передбачена Списком №2. Атестація робочих місць підтверджена наказами від 02.07.2015 №84/1 та лист від 28.10.2015 №1001.
Згідно з Довідкою від 07.11.2019 №123/19 «б» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, позивач з 01.08.2017 по 30.11.2017 повний робочий день виконувала роботи агломерації та збагаченню за посадою укладальник - пакувальник, що передбачена Списком №2. Атестація робочих місць підтверджена наказами від 02.07.2018 №84/1 та лист від 28.10.2015 №1001.
Таким чином, суд доходить висновку, що спірні періоди роботи позивача підтверджено, як періоди роботи, які дають право на зарахування до пільгового стажу за Списком №2.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач 20.11.2019 та 28.01.2020 звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявами про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.
За результатами розгляду заяв, відповідач листами від 18.01.2020 та від 11.02.2020, відповідно, повідомив позивача про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №2 через відсутність права на призначення пенсії, у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.
Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернулась з позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до пунктів 1 та 3 Порядку №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Пунктом 20 Порядку №637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Матеріали справи містять докази підтвердження наявності пільгового стажу за спірні періоди роботи.
За таких обставин, твердження відповідача про те, що зарахуванню до пільгового стажу роботи підлягають лише періоди роботи, які підтверджені атестацією робочих місць суд вважає безпідставними та такими, що спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
Суд зазначає, що Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, визначено, що необхідність надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників виникає лише при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
При цьому основним документом, якій підтверджує стаж роботи на підприємстві, є трудова книжка.
Судом встановлено, що в трудовій книжці позивача, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, є відповідні записи із зазначенням відповідних відомостей. Відповідачем не спростовані відомості, які зазначені в довідках та у трудовій книжці, а також не надано доказів того, що позивач не працював або його періоди роботи не відповідають дійсності, чи записи у трудовій книжці позивача стосовно стажу роботи зроблені неправильно, неточно або з іншими вадами, які заважають їх зарахуванню до пільгового стажу роботи, або взагалі відсутні.
Отже, Велика Палата Верховного Суду вважає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно зі статтею 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Аналіз статті 134 КАС України, дає підстави для висновку, що професійна правнича допомога повинна бути надана саме адвокатом.
Проте, позивачем до матеріалів позову не додано документу, що підтверджує перебування ОСОБА_2 в статусі адвоката. Суд не приймає до уваги посилань в договорі на статус адвоката, оскільки до матеріалів справи не додано свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю або посвідчення адвоката України.
В той же час, позивачем до матеріалів позову додано угода від 10.03.2020 №02/03-20 від 10.03.2020, додаткова угода від 10.03.2020, акт прийому - передачі виконаних послуг та квитанції від 10.03.2020 на суму 1200 грн. та від 13.10.2020 на 5100 грн.
Щодо квитанції від 13.10.2020 №03/03-2020, то суд зазначає, що така квитанція не може бути доказом понесених витрат на правову допомогу, оскільки дана справа розглядається в травні 2020 року, а квитанція датована жовтнем 2020 року, датою яка ще не настала.
Частиною 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Таким чином, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.
Відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн.
Керуючись статтями 139, 242-246, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.
Зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.11.2019 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 з урахуванням висновків суду.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, сплачений судовий збір в розмірі 840,80 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Маковська