Справа № 640/20041/18
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2020-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2020 року м. Київ №640/20041/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Спецстальстрой»
до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень
встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Спецстальстрой» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, в якому просило суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 02 жовтня 2018 року;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 02 жовтня 2018 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що висновки акту №881/26-15-14-04-03/39555056 від 11 вересня 2018 року, складеного відповідачем за результатами проведеної документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецстальстрой» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з Товариством з обмеженою відповідальністю «Калабрія Плюс» у вересні 2016 року та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дронт» у грудні 2016 року, на підставі якого відповідачем винесені оскаржувані податкові повідомлення-рішення № та № від 02 жовтня 2018 року, зроблені поспіхом, без об`єктивного аналізу усіх обставин та документів, виключно на підставі припущень та суб`єктивного інтерпретування деяких документів, які не мають відношення до господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецстальстрой».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 січня 2019 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін.

Розпорядженням керівника апарату суду від 23 травня 2019 року №709, у зв`язку з тимчасовим відстороненням від здійснення правосуддя судді, в провадженні якого перебувала адміністративна справа №640/20041/18 відповідно до пунктів 2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецстальстрой» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень передано на повторний автоматизований розподіл справ між суддями, за результатами якого визначено суддю Шейко Т.І.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 травня 2019 року справу прийнято до свого провадження суддею Шейко Т.І. та продовжено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, а саме наголосив на тому, що за документами, наданими до перевірки не можливо встановити реальність проведення господарських операцій, крім того, наявні вироки Дніпровського районного суду міста Києва від 12 березня 2017 року та Печерського районного суду міста Києва від 07 грудня 2017 року щодо директорів контрагентів позивача.

Розглянувши подані сторонами документи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається із матеріалів справи на підставі наказу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві №12857 від 23 серпня 2018 року та направлень №1279/26-15-14-04-03 та №1280/26-15-14-04-03 від 29 серпня 2018 року уповноваженими особами Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві проведена документальна позапланова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецстальстрой» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з Товариством з обмеженою відповідальністю «Калабрія Плюс» у вересні 2016 року та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дронт» у грудні 2016 року.

Вказаною перевіркою, результати якої оформлені актом №881/26-15-14-04-03/39555056 від 11 вересня 2018 року, встановлено порушення:

- пункту 185ж.1 статті 185, пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198, пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, в періоді, що перевірявся на загальні суми 51084,00 грн., в тому числі за вересень 2016 року у сумі 17724,00 грн. за грудень 2016 року у сумі 33360,00 грн.;

- пункту 185.1 статті 185, пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198, пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за вересень 2016 року на суму 15636,00 грн.

Позивачем 18 вересня 2018 року подано заперечення на акт документальної позапланової виїзної перевірки №881/26-15-14-04-03/39555056 від 11 вересня 2018 року.

Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві листом від 28 вересня 2018 року за №72515/10/26-15-14-04-03-12 повідомило позивача, що за результатами розгляду заперечень останні залишенні без задоволення, а акт перевірки без змін.

На підставі акту №881/26-15-14-04-03/39555056 від 11 вересня 2018 року Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві прийняті податкові повідомлення-рішення № та № від 02 жовтня 2018 року, якими Товариству з обмеженою відповідальністю «Спецстальстрой» нараховані зобов`язання.

Позивач, не погоджуючись з висновками, викладеними в акті №881/26-15-14-04-03/39555056 від 11 вересня 2018 року, на підставі якого винесені оскаржувані податкові повідомлення-рішення № та № від 02 жовтня 2018 року, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року №2755-VI.

Відповідно до визначень, наведених у статті 14 Податкового кодексу України та у статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року №996-XIV (тут і надалі - нормативно-правові акти в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), активи - ресурси, контрольовані підприємством у результаті минулих подій, використання яких, як очікується, приведе до отримання економічних вигод у майбутньому; бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; економічна вигода - потенційна можливість отримання підприємством грошових коштів від використання активів; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію; фінансова звітність - бухгалтерська звітність, що містить інформацію про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства за звітний період; бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника; господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами; податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу; основні засоби - матеріальні активи, у тому числі запаси корисних копалин наданих у користування ділянок надр (крім вартості землі, незавершених капітальних інвестицій, автомобільних доріг загального користування, бібліотечних і архівних фондів, матеріальних активів, вартість яких не перевищує 6000 гривень, невиробничих основних засобів і нематеріальних активів), що призначаються платником податку для використання у господарській діяльності платника податку, вартість яких перевищує 6000 гривень і поступово зменшується у зв`язку з фізичним або моральним зносом та очікуваний строк корисного використання (експлуатації) яких з дати введення в експлуатацію становить понад один рік (або операційний цикл, якщо він довший за рік); розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, наведені у статті 44 Податкового кодексу України.

Згідно пункту 44.1 вказаної статті, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Отже, згідно наведеного, до обов`язків платників податків відноситься ведення обліку тих показників податкової звітності, що пов`язані з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі документів, ведення яких передбачено законодавством.

Водночас, забороняється формування таких показників на підставі даних, не підтверджених відповідними документами.

Первинні документи, які підтверджують дані податкового обліку платника податків, повинні бути достовірними, тобто відображати дійсний зміст господарських операцій, які впливають на визначення об`єкта оподаткування.

В свою чергу, фактичне здійснення господарської операції повинно викликати зміни в структурі активів, зобов`язань та власному капіталі підприємства, а отже може слугувати її підтвердженням.

У листі від 21 листопада 2016 року № 20011/5/99-99-10-01-16 ДФС України зазначає, що висновок про реальність господарської операції для цілей податкового обліку, тобто про відповідність даних, зазначених у первинних документах, об`єктивним обставинам вчинення господарської операції, повинен бути результатом належного аналізу зібраних у справі доказів.

Відповідно до матеріалів справи, стосовно встановлених уповноваженими особами відповідача порушень законодавства, що призвели до нарахування податкових зобов`язань у відношенні позивача, вбачається, що висновок про дані порушення зроблено на підставі перевірки повноти і своєчасності відображення в обліку та звітності операцій по розрахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецстальстрой» з Товариством з обмеженою відповідальністю «Калабрія Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дронт», а саме у зв`язку з неможливістю здійснення господарських операцій між Товариством з обмеженою відповідальністю «Спестальстрой» з вище зазначеними контрагентами з ідентифікованими послугами (роботами, товаром) за відсутності реального надання таких послуг та використанням даних контрагентів виключно з метою отримання коштів у значних розмірах та податкової вигоди.

На думку відповідача, недійсність господарських операцій між Товариством з обмеженою відповідальністю «Спецстальстрой» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Калабрія Плюс» (виконавець) за договором від 15 вересня 2016 року №1734 полягає в тому, що стосовно останнього наявна інформація про ознаки фіктивності даного контрагента та/або його відношення до такого контрагента, відсутність технічної можливості для здійснення задекларованих господарських операцій, а також належного підтвердження таких операцій.

Предмет договору - виконавець зобов`язується надавати послуги розповсюдження на вул. м. Києва інформаційних матеріалів в кількості 200 тис. шт. за замовленням замовника, а замовник зобов`язується оплатити ці послуги.

Інформаційні матеріали друкуються за макетами наданими замовником.

Інформаційні матеріали розповсюджувати серед населення м. Києва на наступних вулицях міста: Кловський узвіз / вул. Суворова, Бесарабська площа, вул Хрещатик / вул. Б. Хмельницького, вул Хрещатик / б-р. Т. Шевченко, вул Хрещатик / вул. Інститутська, вул. Володимирська / вул. Прорізна, вул. Володимирська / вул. Велика Житомирська, Володимирській узвіз / Боричів Тік, Вул. Вишгородська /пр-т. Правди, пр-т Оболонський / вул. Героїв Дніпра, бульв. Перова/ пр-т. Ватутіна, пр-т С. Бандери / вул. Драйзера.

Відповідно до умов підпункту 2.1 пункту 2 Договору, Виконавець зобов`язується надати послуги належної якості.

Відповідно до умов підпункту 2.2 пункту 2 Договору, Замовник зобов`язаний прийняти послуги за кількістю та якістю.

При цьому, не зазначено, якій якості повинні відповідати надані послуги друкування інформаційних матеріалів.

Жодних документів, що підтверджують відповідність якості наданих послуг (якість друкування та матеріалів (папір, фарба), тощо, не надано.

До перевірки не надано якісних та кількісних характеристик, за якими Товариство з обмеженою відповідальністю «Спецстальстрой» (замовник) згідно підпункту 2.2.1. зобов`язаний прийняти послуги договору від 15 вересня 2016 року №1734.

При цьому, в розділі 8 Договору «Адреса, банківські рахунки та інші реквізити Сторін у Виконавця - TOB «Калабрія Плюс», в тому числі директор - Г.Ю. Завадська, відображена печатка ТОВ «Калабрія Плюс», але підпис директора відсутній.

Згідно частини першої статті 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦКУ) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (частина третя статті 626 ЦКУ).

Частиною першою статті 638 ЦКУ передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

При цьому, згідно з частиною третьою статті 639 ЦКУ зазначено, якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладений з моменту його підписання сторонами.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Спецстальстрой» до перевірки надано акт надання послуг від 30 вересня 2016 року №182 Друкування та розповсюдження на вулицях м. Києва інформаційних матеріалів, що містить печатку ТОВ «Калабрія Плюс» (в графі «Затверджую» та «Від Виконавця», однак відсутній підпис ОСОБА_1(директора) та печатку TOB «Спецстальстрой» (в графі «Затверджую» та «Від Замовника» міститься підпис, однак відсутня інформація щодо особи, яка їх підписала, її посада та повноважень на підписання даних документів).

Згідно з матеріалами справи та враховуючи наведені в акті законодавчі приписи акт надання послуг від 30 вересня 2016 року №182 TOB «Калабрія Плюс» на адресу ТОВ «Спецстальстрой» виписаний з порушенням встановленого порядку, а саме, відсутнє відображення необхідних реквізитів, які б підтверджували надання послуг від виконавця до замовника в акті надання послуг відсутній підпис особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з цим, відповідач прийшов до висновку щодо відсутності підстав вважати надані позивачем документи первинними бухгалтерськими документами, які б підтверджували фактичне виконання умов договору, оскільки, у первинному документі має міститись особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

У зв`язку із чим акт надання послуг від 30 вересня 2016 року №182, що складений з порушенням законодавства, не є первинним документом та не підтверджує формування витрат по взаємовідносинам із вище вказаним контрагентом, у зв`язку із чим не підтверджено факту надання послуг TOB «Калабрія Плюс» на користь TOB «Спецстальстрой».

В результаті опрацювання податкової інформації по контрагенту TOB «Калабрія Плюс» встановлено наступне:

TOB «Калабрія Плюс» перебуває на обліку в Києво-Святошинській ОДПІ (Обухівське відділення, м. Обухів) ГУ ДФС у Київській області.

Директор - ОСОБА_2 (код НОМЕР_1 ).

Основний вид діяльності за КВЕД 63.99-надання інших інформаційних послуг, н.в.і.у.

Декларації з податку на прибуток та фінансова звітність з моменту реєстрації до органів ДФС не подані.

Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і утриманого з них податку (форма 1-ДФ) не поданий.

Свідоцтво платника ПДВ анульовано за рішенням контролюючого органу 15 лютого 2018 року (відсутність поставок та ненадання декларацій).

Вищезазначене свідчить про неможливість здійснення господарської операції ТОВ «Калабрія Плюс» у зв`язку з відсутністю матеріально-технічної можливості надання послуг, кваліфікаційного персоналу та формування ним відповідного активу та доказує фіктивність послуги та нереальність здійснення операції.

Отже, взаємовідносини між TOB «Спецстальстрой» та TOB «Калабрія Плюс» спричиняють нереальність господарської операції та відповідно неправомірність (безпідставність) документального оформлення нереальної господарської операції при складанні первинних документів їх відображенні в регістрах бухгалтерського обліку і фінансовій звітності.

Крім цього, відповідачем в акті перевірки наголошено на тому, що вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 12 березня 2017 року справі № 755/4734/17 ОСОБА_2 , керівника TOB «Калабрія Плюс», визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 205-1 КК України.

Вирок встановлено, що: «Усвідомлюючи противоправний характер дій, запропонованих їй невстановленою слідством особою, ОСОБА_2 , з корисливих спонукань, погодилась на таку пропозицію.

В свою чергу, ОСОБА_2 реалізовуючи злочинний намір, направлений на внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, надала копії паспорту серії НОМЕР_2 , виданий Києво-Святошинським РВ УДМС України в Київській області від 31 жовтня 2013 року та реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 невстановленій досудовим розслідуванням особі, яка на підставі цих документів виготовила Договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - TOB) «Калабрія Плюс» (код за ) від 04 травня 2016 року, в якому ОСОБА_2 зазначена, як покупець частки у розмірі 50% у статутному капіталі, Договір купівлі-продажу частки в статутному, капіталі TOB «Калабрія Плюс» (код за ) від 04 травня 2016 року якому ОСОБА_2 зазначена як покупець частки у розмірі 50% у статутному капіталі. Протокол №2 загальних зборів учасників (засновників) TOB «Калабрія Плюс» (код за .»

«В подальшому, 04 травня 2016 року ОСОБА_2 …. в присутності невстановленої слідством особи…підписала…Довіреність від 05 травня 2016 року, згідно якої ОСОБА_2 довіряє невстановленій слідством особі підготувати усі необхідні документи та здійснити усі необхідні дії для зміни, коригування та підтвердження даних, що містять у ЄДР, отримання витягів, виписок; реєстрації у органах ДПІ (ДФС), управління статистики, управління юстиції, Пенсійного фонду діючи в інтересах товариства, від її імені та з її відома.»

При цьому, рахунок на оплату № 15, податкова накладна від 30 вересня 2016 року № 182, підписані зі сторони TOB «Калабрія Плюс», директором ОСОБА_2 , тобто особою, яка визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 205-1 КК України, а тому виписані первинні бухгалтерські документи не відповідають вимогам чинного законодавства.

Тобто, всі вищезазначені факти свідчать про неможливість TOB «Калабрія Плюс» реалізовувати послуги (запчастини) на адресу TOB «Спецстальстрой».

З даними висновками контролюючого органу суд погоджується, оскільки позивачем не спростовано належними та допустимими доказами факт реальної зміни матеріального та грошового стану, а первинні документи, які надані до суду, свідчать лише про факт оформлення господарської операції для заниження бази оподаткування позивача.

Суд звертає увагу, що первинні документи: договір №1734 від 15 вересня 2016 року та акт надання послуг №182 від 30 вересня 2016 року надані до суду, не підписані зі сторони виконавця, а лише проставлена печатка ТОВ «Калабрія Плюс».

Крім цього, акт про надання послуг оформлений з опискою в сумі ПДВ, а позивачем жодних пояснень з даного приводу не надано, лише на копії даного акту надання послуг за допомогою аркушу паперу зазначено про таку описку.

В той же час, у відповіді на відзив, позивачем зазначено, що відповідачем раптово здійснено документальну позапланову виїзну перевірку, у зв`язку з чим, працівники позивача надали робочі копії документів, які не носили характер первинних, проте до суду на момент розгляду справи по суті належним чином оформлені первинні документи позивачем також не надані.

Окрім того суд звертає увагу, що пунктом 7.1 договору від 15 вересня 2016 року №1734 прямо визначено, що договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31 грудня 2016 року.

Проте такий договір зі сторони виконавця - ТОВ «Калабрія Плюс» не підписаний.

В той же час, не залишилось поза увагою суду, що вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 12 березня 2017 року встановлено, що ОСОБА_2 надавала довіреність від 05 травня 2016 року на вчинення від її імені та від імені товариства будь-яких дій, а тому такі первинні документи могли бути підписані в 2016 році не тільки директором, а й довіреною особою ОСОБА_2 .

Проте, як вже зазначалось судом, такі первинні документи не підписані зі сторони виконавця, а позивачем жодного належного та допустимого доказу в підтвердження даного факту не надано.

В той же час, суд враховує практику Верховного Суду, що наявність первинних документів, які мають обов`язкові реквізити, визначені у законі, не є безумовною підставою для визнання правомірності формування витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування, та податкового кредиту за умови якщо такі первинні документи складені від імені суб`єкта підприємницької діяльності (юридичної особи), створеного з метою фіктивного підприємництва. Такий висновок зумовлений тим, що статус нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Відповідно, вчинені під час здійснення нелегальної діяльності операції не можуть бути легалізовані, а їх відображення у бухгалтерському та податковому обліках надавати передбачені законом податкові вигоди (Постанова ВС від 11 грудня 2018 року у справі № 2а-13519/11/2670).

Крім цього, суд звертає увагу, що при наданні пояснень позивач наголосив на тому, що жодних інших первинних документів, окрім копії акту надання послуг №182 від 30 вересня 2016 року, податкової накладної від 30 вересня 2016 року та картки по рахунку 631 за вересень 2016 року - жовтень 2016 року позивачем надано не може бути, оскільки інше не передбачено укладеним договором від 15 вересня 2016 року №1734.

В той же час, суд наголошує на тому, що згідно з абзацом 2 пункту 1.1 інформаційні матеріали друкуються за макетами наданими замовником. Проте позивачем такого макету в підтвердження реальності здійснених операцій до суду не надано.

Суд звертає увагу учасників справи й на те, що дійсно на копії акта №182 від 30 вересня 2016 року в графі «Затверджую» наявна печатка ТОВ «Спецстальстрой» та підпис особи, однак відсутнє прізвище особи, яка підписала, проте таке прізвище наявне в графі «Від замовника» разом з реквізитами ТОВ «Спецстальстрой». В той же час дані обставини жодним чином не підтверджують реальність здійсненої операції, а лише вказують на певні неточності акту, які не впливають на суть виявлених порушень ТОВ «Спецстальстрой».

За таких обставин, враховуючи вищенаведене, суд погоджується з висновками, зробленими відповідачем щодо даного контрагента позивача.

Крім того перевіркою встановлено, що ТОВ «Спецстальстрой» (замовник) протягом перевіряємого періоду мало фінансово - господарські взаємовідносини з TOB «ДРОНТ» (експедитор), які відбувались ва підставі договору надання послуг №7638 від 09 грудня 2016 року.

Відповідно до умов підпункту 1.1 пункту 1 Договору Експедитор від свого імені та за рахунок замовника забезпечує здійснення перевезення вантажів Замовника автомобільним транспортом у міському, приміському й міжміському сполученні.

Відповідно до умов підпункту 1.2 пункту 1 Договору Замовник зобов`язується надавати для перевезення вантажі та забезпечити відпуск та приймання вантажів в обумовлені строки.

Відповідно до умов підпункту 1.3 пункту 1 Договору розмір плати за перевезення вантажів та інші операції і послуги, пов`язані з перевезенням визначаються тарифами та відображаються у заявці на перевезення вантажів автомобільним транспортом або за усною домовленістю.

Відповідно до умов підпункту 2.1 пункту 2 Договору Експедитор організовує перевезення вантажів на підставі заявок, що подаються замовником. Заявка на транспортно-експедиторське обслуговування може бути подана за допомогою факсимільного, електронного зв`язку, тощо.

Відповідно до умов підпункту 3.1.4 пункту 3 Договору Експедитор зобов`язаний подавати під навантаження справний рухомий склад у стані, придатному для перевезення даного виду вантажу і що відповідає санітарним вимогам, у строки встановлені в заявці.

Відповідно до умов підпункту 3.1.6 пункту 3 Договору Експедитор зобов`язаний передавати в пункті призначення ввірений вантаж довіреній особі одержувача, зазначеного у супровідних документах.

Відповідно до умов підпункту 3.2.2 пункту 3 Договору Замовник зобов`язаний, до прибуття автомобіля під завантаження підготувати вантаж до перевезення затарити, погрупувати по вантажоодержувачах, підготувати супровідні документи, а також пропуски на право проїзду до місця вантаження та вивантаження вантажів тощо.

Перевіркою встановлено, що в розділі «Місцезнаходження та реквізити сторін» надруковані реквізити Експедитора ТО «ДРОНТ», де директором значиться Бучак Я.В. відображена печатка TOB «ДРОНТ», але підпис директора відсутній.

Частиною третьою статті 639 ЦКУ зазначено, якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

При цьому до перевірки не надано товарно-транспортні накладні, довіреності на отримання/переміщення ТМЦ та інші супровідні документи, передбачені пунктом 3 Договору, що не дає можливості встановити факт навантаження - розвантаження, транспортування, зберігання товару.

Тобто, встановити як саме здійснювалась доставка товару, на яку адресу та яким видом транспорту неможливо.

Пунктом 11.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року №363 (надалі - Правила №363) визначено, що товарно-транспортна накладна (надалі - ТТН) є основним документом на перевезення вантажів.

Згідно з розділом 1 Правил № 363 ТТН - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, тобто відповідно до пунктів 11.1 Правил №363 основним документом на перевезення вантажів є ТТН.

Таким чином ТТН відноситься до первинних документів, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік, за умови їх належного оформлення при здійсненні транспортних перевезень та наданні такого виду послуг.

Разом з тим TOB «Спецстальстрой» до перевірки надано акт надання послуг від 27 грудня 2016 року №63 (Транспортно-експедиційні послуги з 01 по 26 грудня 2016 року), що містить печатку ТОВ «Дронт» (в графі «Затверджую» та «Від виконавця» відсутній підпис ОСОБА_3 ) та печатку ТОВ «Спецстальстрой» (в графі «Затверджую» та «Від замовника» міститься підпис, однак відсутня інформація щодо особи, яка їх підписала, її посади та повноважень на підписання даних документів.

Тобто акт надання послуг від 27 грудня 2016 року № 63, складений з порушенням частини другої статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», та не підтверджує формування витрат по взаємовідносинам із вище вказаним контрагентом, у зв`язку із чим не підтверджено факту надання послуг від TOB «Дронт» до TOB «Спецстальстрой».

В ході аналізу податкової інформації, зібраної відповідно до статей 72, 74 Податкового кодексу України, TOB «Дронт» встановлено наступне:

Перебуває на обліку в Києво-Святошинській ОДПІ ЕУ ДФС у Київській області.

Директор - ОСОБА_4 (код НОМЕР_3 ) з 08 липня 2016 року по 11 грудня 2016 року.

Директор - ОСОБА_9 (код НОМЕР_4 ) з 12 грудня 2016 року по 26 березня 2017 року.

Директор - ОСОБА_7 (код НОМЕР_5 ) з 27 березня 2017 року по теперішній час.

Основний вид діяльності за КВЕД 46.90-неспеціалізована оптова торгівля.

Декларації з податку на прибуток та фінансова звітність з моменту реєстрації до органів ДФС не надані.

Податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і суми утриманого з них податку (форма 1-ДФ) та звіти про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів ДФС з моменту реєстрації не подані.

При цьому, вироком Печерського районного суду міста Києва від 07 грудня 2017 року у справі №757/23664/17-к, ОСОБА_8 , керівника TOB «ДРОНТ», визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 27, частини 1 статті 205 КК України, згідно якого:

«...Згідно висунутого обвинувачення, наприкінці четвертого кварталу 2016 року, у невстановлену слідством дату, час та місці, ОСОБА_9 дізналась від ОСОБА_10 ,що може перереєструвати підприємство на своє ім`я та отримати за це грошові кошти.

У зв`язку з скрутним матеріальним становищем ОСОБА_9 погодилась на дану пропозицію.

У подальшому, бажаючи довести свій злочинний умисел до логічного завершення та отримати обіцяну їй ОСОБА_10 , грошову винагороду, ОСОБА_9 , у другій половині грудня 2016 року у невстановлений досудовим слідством час, знаходячись біля станції метро «Печерська» Печерського району м. Києва, достовірно знаючи, що сприяє іншим особам, здійснити купівлю та перереєстрацію TOB «Дронт» без наміру зайняття підприємницькою діяльністю, усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, знаючи, що сприяє іншим особам у купівлі та перереєстрації ТOB «ДРОНТ» для прикриття незаконної діяльності, реалізовуючи злочинний умисел направлений на вчинення пособництва фіктивному підприємництву, підписала надані їй невстановленою досудовим слідством особою, документи, а саме: протокол №3 Загальних Зборів учасників TOB «Дронт» () від 22 грудня 2016 року, Наказ №03 від 08 грудня 2016 року про визначення директора, лист від 27 грудня 2016 року, Положення про директора TOB «Дронт» (код СДРПОУ 1. 639920) від 27 грудня 2016 року.

Після перереєстрації TOB «Дронт» на ім`я ОСОБА_3 , виступивши засновником, директором та головним бухгалтером товариства, остання самостійно підприємницьку діяльність не здійснювала, не укладала будь-яких угод з суб`єктами господарювання - резидентами України, з якими у TOB «Дронт» розрахунки, не користувалась печаткою підприємства, не використовувала банківських рахунків підприємства, не здійснювала перерахування безготівкових грошових коштів, не призначала та не звільняла з посад працівників, а реєстраційні та установчі документи зазначеного Товариства передала невстановленій досудовим слідством особі.».

При цьому податкова накладна від 27 грудня 2016 року №63 підписана зі сторони TOB «Дронт» директором ОСОБА_9 , тобто особою яка визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 27, частини 1 статті 205 КК України.

Таким чином інформація щодо контрагента TOB «Дронт» свідчить про неможливість вчинення господарських операцій з TOB «Спецстальстрой» у перевіряємому періоді та те, що виписані первинні бухгалтерські документи не відповідають вимогам частини другої статті 9 Закону раїни «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», та не можуть приймати участі у податковому обліку, і як наслідок надавати право на формування податкового кредиту тому, що є такими, що складені з порушенням статті 201 Податкового кодексу України, оскільки за змістом вироку Печерського районного суду міста Києва, встановлено факт не підписання первинних документів особою, що вказана в реквізитах.

З даними висновками контролюючого органу суд погоджується, оскільки позивачем не спростовано належними та допустимими доказами факт реальної зміни матеріального та грошового стану, а первинні документи, які надані до суду, свідчать лише про факт оформлення господарської операції для заниження бази оподаткування позивача.

Згідно з розділом 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Мінтрансу від 14 жовтня 1997 року №363 товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Згідно з пунктом 8.26 Правил №363 вантаження і розвантаження вважаються закінченими після вручення водієві належним чином оформлених товарно-транспортних накладних на навантажений або вивантажений вантаж.

Відповідно до пункту 11.1 Правил №363 основним документом на перевезення вантажів є ТТН.

Зважаючи на умови договору позивачем не надано товарно-транспортних накладних від ТОВ «Дронт».

Відповідні норми визначені в «Инструкции о порядке приемки продукции производственно-технического назначения и товаров народного потребления по количеству, утверждена постановлением Государственного арбитража при Совете Министров СССР от 15 июня 1965 г. N П-6» та «Инструкция о порядке приемки продукции производственно-технического назначения и товаров народного потребления по качеству, Утверждена постановлением Госарбитража при Совете Министров СССР от 25 апреля 1966 г. N П-7», а саме визначено, що поставка товару повинна супроводжуватись належним чином оформленими документами: «четкое и правильное оформление документов, удостоверяющих качество и комплектность поставляемой продукции (технический паспорт, сертификат, удостоверение о качестве и т. п.), отгрузочных и расчетных документов, соответствие указанных в них данных о качестве и комплектности продукции фактическому качеству и комплектности ее».

Позивач та його контрагент добровільно визначали такі умови поставки в договорі від 09 грудня 2016 року №7638, проте не виконали взятих на себе зобов`язань.

Згідно даних ЄРПН встановлено, що TOB «Дронт» при відсутності основних фондів, незначній кількості трудових ресурсів, декларувало реалізацію різноманітних товарів та послуг.

В той же час, суд звертає увагу сторін, що не надання належним чином оформлених товарно-транспортних накладних є достатньою підставою вважати, що дійсно постачання товару не відбулось, а первинні документи складенні з метою заниження бази оподаткування позивачем, оскільки такі обов`язки з транспортування контрагентом позивача Товариством з обмеженою відповідальністю «Дронт» прямо передбаченні чинним законодавством.

Інші доводи позивача та відповідача, що реальності вчинення господарської операції між позивачем та ТОВ «Дронт» жодним чином не спростовують висновків суду, викладених вище.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про правильність та правомірність висновків контролюючого органу, викладених в акті перевірки №881/26-15-14-04-03/39555056 від 11 вересня 2018 року.

Згідно частини першої та другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

На думку колегії суддів Судової плати в адміністративних справах Верховного Суду України, викладеної у постанові від 27.03.2012 р. №21-737во10, надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом. Про необґрунтованість податкової вигоди можуть також свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема про наявність таких обставин: неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв`язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для такого виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку; відсутність первинних документів обліку. Предмет доказування у таких справах становлять обставини, що підтверджують або спростовують реальність здійснення самої господарської операції (поставки товару), а відтак і обґрунтованість визначення податкового кредиту позивача.

Позивачем надано копії договорів, видаткові накладні, рахунки фактури та банківські виписки в підтвердження реальності здійснення господарських операцій між ним та вищевказаним контрагентом.

Відповідачем згаданий висновок про наявність порушень законодавства, що призвели до нарахування податкових зобов`язань у відношенні позивача, зроблено на підставі аналізу відомостей з Системи автоматизованого співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів, Єдиного реєстру податкових накладних (ЄРПН), Єдиного реєстру досудових розслідувань стосовно контрагентів позивача та/або їх відношенні до певних контрагентів.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 22 вересня 2015 року №21-1359а15 договори, видаткові накладні, податкові накладні та рахунки-фактури не є достатніми доказами фактичного виконання розглядуваних поставок; спірні господарські операції не підтверджені належними первинними документами, що в сукупності з виявленими ДПІ фактами щодо фіктивної діяльності спірних постачальників свідчить про безтоварність розглядуваних операцій, що виключає правомірність їх відображення у податковому обліку цього товариства.

Дана позиція, в свою чергу, також знайшла відображення в постанові Верховного Суду України від 22 листопада 2016 року №826/11397/14, яка у тому числі містить висновки про те, що статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.

Щодо посилань позивача на порушення, вчиненні уповноваженими особами відповідача при проведенні перевірки, хоча й такі факти позивачем не покладено в підставу та обґрунтування предмету позову, як зазначено самим позивачем, суд зазначає наступне.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду і постанові від 13.03.2018 справа № 804/1113/16 (К/9901/19326/18) дійшов висновку:

«...платник податку, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки, зокрема виїзної щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до податкової перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відтак, з огляду на наведене, позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень (у тому числі наказів про призначення перевірки), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки. В іншому разі в задоволенні відповідних позовів має бути відмовлено, оскільки правові наслідки оскаржуваних дій за таких обставин є вичерпаними, а отже, задоволення позову не може призвести до відновлення порушених прав платників податків, оскільки після проведення перевірки права платника податків порушують лише наслідки проведення відповідної перевірки.

Таким чином, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, який полягає в тому, що позивач, допустивши посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, тим самим втратив своє право на оскарження наказу про проведення виїзної перевірки, касування якого за вказаних обставин не може призвести до відновлення порушених прав TOB «Гетьман-Агро», оскільки права останнього порушують лише наслідки проведення такої перевірки у вигляді податкового повідомлення-рішення від 09 грудня 2016 №.»

Враховуючи вищенаведену позицію Верховного Суду суд зазначає, що допущені порушення контролюючого органу при проведенні перевірки жодним чином не можуть слугувати підставою для нівелювання виявлених порушень.

Аналізуючи наведене в сукупності, враховуючи правову позицію Верховного Суду суд дійшов висновку про те, що надані позивачем матеріали не є беззаперечним доказом реальності його господарських операцій у відношенні з відповідними контрагентами, оскільки їх підтвердженням, а отже і правомірністю складання первинних документів за результатами такої діяльності, становлять обставини, що підтверджують або спростовують реальність здійснення самої господарської операції (поставки товару), а відтак і обґрунтованість визначення податкового кредиту позивача.

Останнє, в свою чергу, було надано відповідачем, а саме наведені вище факти щодо неможливості здійснення господарських операцій між позивачем та вказаними контрагентами, у зв`язку з відсутністю матеріально-технічних можливостей, основних засобів, транспорту, працівників та факту (джерела) законного введення ним в обіг відповідних товарів (послуг) та їх використанням виключно з метою отримання готівкових коштів у значних розмірах.

З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими, а відтак відмовляє у задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач виконав покладений на нього обов`язок.

Керуючись статтями 2, 77, 242-246, 251 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецстальстрой» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко