Справа № 360/1218/20
Суддя: Є.О. Кисельова
Дата ухвалення: 2020-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

18 травня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1218/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Кисельова Є.О., розглянувши у письмовому провадженні питання щодо зупинення провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Луганській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 18.11.2019 № 12-4264/15-19 СГ "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою";

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Луганській області видати ОСОБА_1 наказ про дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів на території, яка за даними Державного земельного кадастру враховується в Вільхівській сільській раді Станично-Луганському районі Луганської області, орієнтовною площею 2,00 га у власність, для ведення особистого селянського господарства.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 17.04.2020 позовну заяву прийнято до розгляду після усунення її недоліків та відкрито провадження, вирішено подальший розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами (арк.спр. 20-21).

Позивач в судове засідання не прибув, про місце, дату та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про місце, дату та час розгляду справи повідомлені належним чином. 15.05.2020 до відділу діловодства та обліку звернень (канцелярії) суду за вхідним реєстраційним номером 19005/2020 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому також просив зупинити провадження у справі на підставі пункту 5 частини другої статті 236 КАС України у зв`язку з переглядом судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі № 688/2908/16-ц) у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції (арк. спр. 26-29).

Згідно із частиною дев`ятою статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи положення частини дев`ятої статті 205 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Вирішуючи питання щодо зупинення провадження у справі, суд видить із такого.

Судом встановлено, що позивачем оскаржується наказ Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 18.11.2019 № 12-4264/15-19 СГ "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою".

Зі змісту відзиву на позовну заяву та документів, наданих представником відповідача в обґрунтування заперечень проти задоволення позовних вимог, вбачається, що дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів на території, яка за даними Державного земельного кадастру враховується в Вільхівській сільській раді Станично-Луганському районі Луганської області, у оренду наданий розпорядженням голови Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області від 26.12.2012 № 835 громадянину ОСОБА_2 .

На підставі зазначеного розпорядження від 26.12.2012 № 835 розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та 15.10.2013 сформовано та зареєстровано спірну земельну ділянку Державному земельному кадастрі з кадастровим номером :14:001:0056.

Таким чином, на земельну ділянку з кадастровим номером :14:001:0056, розташовану за межами населених пунктів на території, яка за даними Державного земельного кадастру враховується в Вільхівській сільській раді Станично-Луганському районі Луганської області, розпорядженням голови Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області від 26.12.2012 № 835 громадянину ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки у оренду.

Також судом встановлено, що на офіційному веб-порталі судової влади України опубліковано ухвалу Великої Палати Верховного Суду від 18.02.2020 по справі №688/2908/16-ц (№П/14-28 цс 20) про прийняття до розгляду позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_2, Шепетівської районної державної адміністрації Хмельницької області про визнання наказу про надання у користування земельної ділянки на умовах оренди протиправним та його скасування, визнання договору оренди землі недійсним і скасування рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки (арк.спр. 53-55).

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 18.02.2020 у справі №688/2908/16-ц (№П/14-28 цс 20) зазначено, що Верховний Суду складі колегій суддів Касаційного адміністративного суду та Касаційного цивільного суду висловлюють позицію, у якій орган державної влади або орган місцевого самоврядування не має правових підстав для надання дозволу на розроблення документації із землеустрою на земельну ділянку двом різним особам на одну і ту ж земельну ділянку. Зокрема, така позиція викладена у постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 461/2132/17 (адміністративне провадження № К/9901/1160/17); від 31 липня 2019 року у справі № 472/1286/17-ц (цивільне провадження № 61-42797св18); від 11 вересня 2019 року у справі № 472/1284/17-ц (цивільне провадження № 61-39982св18); від 27 листопада 2019 року в справі № 671/464/17 (адміністративне провадження № К/9901/42945/18); від 22 січня 2020 року у справі № 707/2230/18 (провадження № 61-10975св19).

Таким чином, у вказаних постановах Верховний Суд підтримує позицію, що надання органом місцевого самоврядування чи органом державної влади дозволу на розробку проекту землеустрою двом окремим особам щодо однієї і тієї ж земельної ділянки, є таким, що суперечить вимогам законодавства, та сприяє позбавлення одного з них можливості завершити розпочату ним відповідно до вимог чинного законодавства процедуру отримання у власність земельної ділянки. Тому права (інтереси) позивача, який раніше звернувся за дозволом на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (користування) порушені, оскільки надання дозволу дає особі правомірні, небезпідставні сподівання та очікування, що після розробки проекту землеустрою земельну ділянку їй може бути надано, якщо для цього не буде законних перешкод.

В той самий час, у постановах колегій суддів Касаційного адміністративного суду висловлюється позиція, у якій орган державної влади чи місцевого самоврядування має правові підстави для надання особі дозволу на розроблення документації із землеустрою на земельну ділянку, яка вже сформована за заявою іншої особи, яка звернулася раніше, оскільки отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у користування. Зокрема, така позиція викладена у постановах від 27 березня 2018 року у справі № 463/3375/15-а (адміністративне провадження № К/9901/15205/18); від 19 червня 2018 року у справі № 750/8511/17 (адміністративне провадження №К /9901/49700/18); від 05 березня 2019 року у справі № 360/2334/17 (адміністративне провадження № К/9901/69327/18). Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 380/624/16-ц (провадження № 14-301цс18).

У вказаних постановах Верховний Суд підтримує позицію, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність (користування) і тому права (інтереси) позивача, який раніше отримав дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (користування) не порушені.

Європейський суд з прав людини зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає, щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (BRUMARESCU v. ROMANIA, № 28342/95, § 61, ЄСПЛ, від 28 жовтня 1999 року). Якщо конфліктна практика розвивається в межах одного з найвищих судових органів країни, цей суд сам стає джерелом правової невизначеності, тим самим підриває принцип правової визначеності та послаблює довіру громадськості до судової системи (LUPENI GREEK CATHOLIC PARISH AND OTHERS v. ROMANIA, № 76943/11, § 123, ЄСПЛ, від 29 листопада 2016 року). Судові рішення повинні бути розумно передбачуваними (S.W. v. THE UNITED KINGDOM, № 20166/92, § 36, ЄСПЛ, від 22 листопада 1995 року).

Надана судам роль в ухваленні судових рішень якраз і полягає в розвіюванні тих сумнівів щодо тлумачення, які існують. Оскільки завжди існуватиме потреба в з`ясуванні неоднозначних моментів та адаптації до обставин, які змінюються (VYERENTSOV v. UKRAINE, № 20372/11, § 65, ЄСПЛ, від 11 квітня 2013 року; DEL RIO PRADA v. SPAIN, № 42750/09, § 93, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2013 року).

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду вважає, що у практиці касаційних судів існує різний підхід щодо вирішення спорів у справах про визнання незаконними актів органів державної влади або органів місцевого самоврядування про надання у власність (користування) земельних ділянок, у ситуації коли дозвіл на розроблення проекту землеустрою на земельну ділянку надається кільком особам щодо однієї і тієї ж самої земельної ділянки, а тому справа містить виключну правову проблему і її вирішення необхідне для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Оскільки колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухвалених рішеннях Верховного Суду, для забезпечення правової визначеності та єдності судової практики, Велика Палата Верховного Суду приймає справу до розгляду.

Станом на 18.05.2020 вказане рішення суду не набрало законної сили.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 263 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Оскільки в даній справі №360/1218/20 позивач обґрунтовує позов тим, що відповідачем протиправно відмовлено у надані дозволу на розроблення документації із землеустрою, проте матеріали справи містять докази в підтвердження надання дозволу розпорядженням голови Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області від 26.12.2012 № 835 громадянину ОСОБА_2 на розроблення документації із землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки у оренду з кадастровим номером :14:001:0056, та в провадженні Великої Палати Верховного Суду на розгляді перебуває справа №688/2908/16-ц (№П/14-28 цс 20), в якій спірним питанням є вирішення надання дозволу на розроблення проекту землеустрою на земельну ділянку кільком особам щодо однієї і тієї ж самої земельної ділянки, з метою забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики, суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що провадження у справі № 360/1218/20 слід зупинити до набрання законної сили рішенням у справі №688/2908/16-ц.

Керуючись статтями 236, 241, 243, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Луганській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії до набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду на розгляді перебуває справа №688/2908/16-ц (№П/14-28 цс 20).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

СуддяЄ.О. Кисельова