Справа № 340/1173/20
Суддя: Г.М. Момонт
Дата ухвалення: 2020-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття провадження

21 травня 2020 року м. Кропивницький Справа №340/1173/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Момонт Г.М., розглянувши у підготовчому засіданні в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача: Виконавчого комітету Знам`янської міської ради Кіровоградської області, м. Знам`янка, вул. Михайла Грушевського, 19,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2

про визнання протиправними та скасування рішення, розпоряджень,

за участю:

секретаря судового засідання - Коробченка Є.К.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представників:

позивача - Большакова Р.В.,

відповідача - Данільченка Ю.В.,

третьої особи - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до Виконавчого комітету Знам`янської міської ради Кіровоградської області про:

- визнання протиправним та скасування рішення «Про скасування наказу» Виконавчого комітету Знам`янської міської ради Кіровоградської області від 27 лютого 2020 року №38;

- визнання протиправним та скасування розпорядження Виконавчого комітету Знам`янської міської ради Кіровоградської області від 13 березня 2020 року №120-к «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 » у вигляді догани;

- визнання протиправним та скасування розпорядження Виконавчого комітету Знам`янської міської ради Кіровоградської області від 25 березня 2020 року №144-к «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 » у вигляді догани.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21.04.2020 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.56-57).

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.05.2020 р. справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с.150).

З огляду на ч.ч.1, 2 ст.124 Конституції України делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Частиною 1 статті 125 Конституції України визначено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 р. №1402-VIII суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Суд враховує, що в правовому значенні судова юрисдикція є інститутом права, який покликаний розмежовувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства - цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктивний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Також таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція - розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання, тобто діяти в межах установленої компетенції.

За приписами ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В розумінні п.п.1, 2, 7, 17 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи; суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг; публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно з п.п.1, 2 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Так, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих ним при здійсненні владних управлінських функцій. Проте помилковим є поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Так, публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 р. у справі №914/2006/17.

Згідно з ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції є: наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства; спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією із сторін є, як правило, фізична особа.

Отже, у порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

У даній справі позивачем оскаржується рішення Виконавчого комітету Знам`янської міської ради Кіровоградської області «Про скасування наказу» від 27 лютого 2020 року №38; розпорядження Виконавчого комітету Знам`янської міської ради Кіровоградської області «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 » від 13 березня 2020 року №120-к; розпорядження Виконавчого комітету Знам`янської міської ради Кіровоградської області «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 » від 25 березня 2020 року №144-к.

Суд враховує, що ОСОБА_1 є директором територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Знам`янка (а.с.21).

Гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначені Законом України «Про місцеве самоврядування в України» від 21.05.1997 р. №280/97-ВР (далі за текстом - Закон №280).

Відповідно до ст.2 Закону №280 місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.10 Закону №280 сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Обласні та районні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами.

З огляду на зміст п.30 ч.1 ст.26 Закону №280 виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади.

Пунктом 1 Типового положення про територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2009 р. №1417 територіальний центр надання соціальних послуг (далі - територіальний центр) є бюджетною установою, рішення щодо утворення, ліквідації або реорганізації якої приймає місцевий орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування.

Територіальний центр утворюється для надання соціальних послуг громадянам, які перебувають у складних життєвих обставинах і потребують сторонньої допомоги, за місцем проживання, в умовах стаціонарного, тимчасового або денного перебування.

Діяльність територіального центру повинна відповідати критеріям діяльності суб`єктів, що надають соціальні послуги.

З огляду на п.17 Положення про територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Знам`янка, затвердженого рішенням Знам`янської міської ради від 18.11.2016 р. №601 територіальний центр є неприбутковою установою, яка внесена до Реєстру неприбуткових установ та організацій, та має на меті отримання доходів (прибутків) або їх частини для розподілу серед засновників (учасників), працівників (крім оплати їхньої праці, нарахування єдиного соціального внеску) (а.с.22-26).

Відповідно до п.10 Положення про територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Знам`янка територіальний центр очолює директор, який призначається на посаду та звільняється з посади міським головою за пропозицією начальника управління соціального захисту населення Знам`янського міськвиконкому, тільки за погодженням з департаментом соціального захисту населення Кіровоградської обласної державної адміністрації.

Посаду директора може займати особа, яка має вищу освіту (магістр, спеціаліст) відповідного напрямку підготовки і стаж роботи на керівній посаді не менш як п`ять років.

Таким чином, територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Знам`янка не є органом місцевого самоврядування.

Зважаючи на посадову інструкцію директора територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Знам`янка, затверджену начальником управління соціального захисту населення Знам`янського міськвиконкому від 02.01.2014 р. директор територіального центру належить до професійної групи «Керівники». Директор територіального центру підпорядковується начальнику управління соціального захисту населення (а.с.110).

Статтею 1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 р. №2493-ІІІ (далі за текстом - Закон №2493) встановлено служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Згідно з ч.1 ст.2 Закону №2493 посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Відповідно до ст.3 Закону №2493 посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Частиною 1 статті 11 Закону №2493 встановлено, що громадяни України, які вперше приймаються на службу в органи місцевого самоврядування (за винятком посад, зазначених в абзаці другому частини першої статті 10 цього Закону), у день прийняття відповідного рішення складають присягу.

Суд враховує, що зайняття керівної посади в установі, створеній органом місцевого самоврядування, не свідчить про проходження публічної служби у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

Статтею 147 КЗпП України установлено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Зважаючи на викладене суд дійшов висновку, що позивач не займає політичної посади, не перебуває на державній чи патронатній службі в державному органі, не проходить службу в органах місцевого самоврядування.

Таким чином, спір, який виник між сторонами у справі є трудовим, оскільки стосується притягнення до дисциплінарної відповідальності найманого працівника, яким є директор територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Знам`янка.

Натомість, підстави для висновків, що спір виник під час проходження позивачем публічної служби, відсутні.

Беручи до уваги, що спірні правовідносини не пов`язані з проходженням публічної служби, а стосуються підстав та умов накладення дисциплінарного стягнення відповідно до трудового законодавства, тому даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Викладене узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду. наведеною у постанові від 26.06.2019 року у справі №175/3283/18 (провадження №14-128цс19).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Зважаючи на викладене та враховуючи, що дану справу не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю.

Згідно з ч.2 ст.238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. №3674-VI сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 840,80 грн. відповідно до квитанції №14 від 08.04.2020 р. (а.с.11).

Клопотання про повернення судового збору позивачем до суду не подавалося.

Таким чином, сплачений позивачем судовий збір може бути повернуто за клопотанням ОСОБА_1 .

Керуючись п.1 ч.1, ч.2 ст.238, ст.ст.248, 256, 293-297 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження у справі №340/1173/20 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Знам`янської міської ради Кіровоградської області про визнання протиправними та скасування рішення, розпоряджень.

2. Роз`яснити позивачу право на звернення за захистом порушеного права у порядку цивільного судочинства.

3. Роз`яснити позивачу, що повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

4. Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання її суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня складання такої ухвали.

Дата складання ухвали - 21 травня 2020 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.М. Момонт