Справа № П/320/271/20
Суддя: Балаклицький А. І.
Дата ухвалення: 2020-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2020 року П/320/271/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Балаклицького А.І., розглянувши в м. Києві у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Київській області, Головного управління ДПС у Київській області про стягнення коштів за затримку розрахунку при звільненні,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Броварської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області, в якому просить суд:

- стягнути з Броварської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 01.09.2018 по 04.12.2019 включно в сумі 326968,36 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона має право на отримання середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.09.2018 по 04.12.2019 включно відповідно до статті 117 Кодексу законів про працю України, оскільки рішенням суду в адміністративній справі №320/1011/19, що набрало законної сили, встановлено її право на отримання грошової компенсації у розмірі утриманої суми податку на доходи фізичних осіб, яка була виплачена 04.12.2019.

На переконання позивача, відповідач повинен нести відповідальність за затримку розрахунку при звільненні осіб рядового і начальницького складу, передбачену статтями 116 та 117 Кодексу законів про працю України, а тому зобов`язаний виплатити їй середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 01.09.2018 по 04.12.2019 у розмірі 326968,36 грн.

При цьому, позивач зауважила, що за період з 31.07.2018 по 31.08.2018 їй було виплачено середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 03.07.2019 у справі №320/1011/19.

Відповідачі позов не визнали, подали до суду відзиви на позовну заяву, в яких просили суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що відсутні правові підстави для виплатити позивачу середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 01.09.2018 по 04.12.2019 в сумі 326968,36 грн., оскільки відповідно до положень п.п.165.1.10 п. 165.1 ст. 165 Податкового кодексу України не передбачено звільнення від оподаткування податком на доходи фізичних осіб грошового забезпечення, одержаного військовослужбовцями у зв`язку з виконанням обов`язків несення служби, крім сум грошового або майнового утримання чи забезпечення військовослужбовців строкової служби (у тому числі осіб, що проходять альтернативну службу), передбачена законом, які виплачується з бюджету чи бюджетною установою.

При цьому, відповідач зауважив, що донарахування позивачу суми грошової компенсації у розмірі утриманої суми податку на доходи фізичних осіб в судовому порядку не тягне за собою обов`язку про нарахування і виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.02.2020 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.02.2020 замінено відповідача у даній справі - Броварську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Київській області на її правонаступника - Головне управління ДПС у Київській області.

23 березня 2020 року на адресу суду надійшло клопотання Головного управління ДПС у Київській області про залучення другого відповідача, в якому просить суд залучити в якості відповідача Головне управління ДФС у Київській області як належного та виключити Головне управління ДПС у Київській області з числа відповідачів як неналежного.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.03.2020 клопотання Головного управління ДПС у Київській області про залучення другого відповідача - задоволено частково. Залучено до участі у справі в якості другого відповідача - Головне управління ДФС у Київській області.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.04.2020 виправлено описку в ухвалі Київського окружного адміністративного суду від 25.03.2020 про залучення другого відповідача в адміністративній справі №П/320/271/20.

Статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливим розглянути та вирішити справу по суті у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , виданим Володарським РВ ГУ МВС України в Київській області 14.09.2006, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 проходила службу в Броварській ОДПІ ГУ ДФС у Київській області на посаді завідувача сектору діловодства та захисту інформації оперативного управління та мала спеціальне звання - старший лейтенант податкової міліції.

Наказом ГУ ДФС у Київській області від 23.07.2018 №519-О "По особовому складу податкової міліції" відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.1998 №1716 "Про проходження служби особами начальницького складу податкової міліції та обчислення їм вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги" та Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України РСР від 29.07.1991 №114, позивача звільнено з посади та податкової міліції 31 липня 2018 року за пунктом 64 підпунктом "г" (через скорочення штатів). Вислуга років в календарному обчисленні на 31 липня 2018 року становить: 08 років 11 місяців 00 днів.

У цьому наказі також зазначено, що відповідно до ст. 24 Закону України "Про відпустки" передбачено виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористані відпустки, що становлять 64 календарних доби (за 2018 рік - 03 доби, за 2017 рік - 15 діб, за 2016 рік - 16 діб, за 2015 рік - 20 діб, за 2014 рік - 10 діб).

З матеріалів справи вбачається, що в день звільнення зі служби, а саме 31 липня 2018 року, всі належні позивачу суми не були виплачені.

Так, відповідно до довідки про заробітну плату від 07.02.2019 №1349/6гр/10-06-05-25 та виписки про надходження по картці/рахунку № НОМЕР_2 за період з 01.01.2017 по 01.09.2018 ПАТ КБ "Приватбанк" від 21.02.2019 за №3LFH8IP8L579954L, належні до виплати відповідачем кошти виплачені позивачу повністю лише 31 серпня 2018 року.

Крім того, згідно довідки про заробітну плату від 07.02.2019 №1349/6гр/10-06-05-25 з грошового утримання позивача за період з 01.01.2017 по 01.09.2019 було утримано податок на доходи фізичних осіб в розмірі 40588 грн. 64 коп.

В подальшому, оскільки відповідачем вказана сума не була виплачена (компенсована) одночасно із виплатою йому грошового забезпечення, позивач звернувся за захистом свого порушеного права до суду.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 03.07.2019 у справі №320/1011/19 адміністративний позов ОСОБА_1 до Броварської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність Броварської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, що полягає у невиплаті ОСОБА_1 грошової компенсації у розмірі утриманого з нього податку на доходи фізичних осіб та затримання розрахунку при звільненні.

Стягнуто з Броварської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (код ЄДРПОУ - 39463945) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_3 ) компенсацію податку на доходи фізичних осіб за період з 1 січня 2017 р. по 31 серпня 2018 р у сумі 40588 (сорок тисяч п`ятсот вісімдесят вісім) грн. 64 коп.

Стягнути з Броварської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (код ЄДРПОУ - 39463945) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_3 ) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 31 липня 2018 р. по 31 серпня 2018 р. у сумі 22763 (двадцять дві тисячі сімсот шістдесят три) грн. 62 коп.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Броварської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (код ЄДРПОУ - 39463945) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 1536 (одну тисячу п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 03.07.2019 у справі №320/1011/19 набрало законної сили 23.10.2019, що підтверджується виконавчими листами №320/1011/19, виданими Київським окружним адміністративним судом в листопаді 2019 року.

Виплату вказаного виду грошового забезпечення (грошова компенсація у розмірі утриманої суми податку на доходи фізичних осіб у розмірі 40588,64 грн.) відповідач здійснив лише 04 грудня 2019 року, що підтверджується випискою про надходження по картці/рахунку № НОМЕР_2 за період з 01.12.2019 по 14.12.2019 ПАТ КБ "Приватбанк" від 17.12.2019 за №9U128SA9GGURD0R6.

Позивач вважає, що відповідно до положень частини першої статті 117 Кодексу законів про працю України відповідач повинен додатково виплатити їй середній заробіток за час затримки з 01.09.2018 по 04.12.2019 включно в сумі 326968,36 грн., тому звернулась з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Виходячи із встановлених судом обставин у даній справі, суд зазначає, що під час розгляду цієї справи питання правомірності нарахування та виплати 40588,64 грн. грошової компенсації у розмірі утриманої суми податку на доходи фізичних осіб не вирішується, оскільки ця грошова компенсація була виплачена у 04 грудня 2019 року за судовим рішенням у іншій адміністративній справі.

Тому спір у цій справі стосується лише наявності або відсутності підстав для нарахування і виплати середнього заробітку за час затримки повного розрахунку 40588,64 грн. при звільненні з позивачем суми. Ця сума є об`єктом обчислення середнього заробітку.

Стягнута рішенням Київського окружного адміністративного суду від 03.07.2019 у справі №320/1011/19 з Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 31.07.2018 по 31.08.2018 у сумі 22763,62 грн. є компенсацією за затримку розрахунку та виплати грошового забезпечення при звільнені позивача, яка була виплачена останньому 31 серпня 2018 року.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до частини першої статті 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Суд зазначає, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 03.07.2019 у справі №320/1011/19 адміністративний позов ОСОБА_1 до Броварської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність Броварської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, що полягає у невиплаті ОСОБА_1 грошової компенсації у розмірі утриманого з нього податку на доходи фізичних осіб та затримання розрахунку при звільненні.

Стягнуто з Броварської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (код ЄДРПОУ - 39463945) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_3 ) компенсацію податку на доходи фізичних осіб за період з 1 січня 2017 р. по 31 серпня 2018 р у сумі 40588 (сорок тисяч п`ятсот вісімдесят вісім) грн. 64 коп.

Стягнути з Броварської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (код ЄДРПОУ - 39463945) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_3 ) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 31 липня 2018 р. по 31 серпня 2018 р. у сумі 22763 (двадцять дві тисячі сімсот шістдесят три) грн. 62 коп.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 03.07.2019 у справі №320/1011/19 набрало законної сили 23.10.2019, що підтверджується виконавчими листами №320/1011/19, виданими Київським окружним адміністративним судом в листопаді 2019 року.

Виплату вказаного виду грошового забезпечення (грошова компенсація у розмірі утриманої суми податку на доходи фізичних осіб у розмірі 40588,64 грн.) відповідач здійснив лише 04 грудня 2019 року, що підтверджується випискою про надходження по картці/рахунку № НОМЕР_2 за період з 01.12.2019 по 14.12.2019 ПАТ КБ "Приватбанк" від 17.12.2019 за №9U128SA9GGURD0R6.

Аналізуючи вищенаведені положення законодавства та обставини справи, суд погоджується з доводами позивача про те, що передбачений частиною першою статті 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 КЗпП України.

При цьому, визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні з вини роботодавця та факт проведення з ним остаточного розрахунку. При цьому у випадку вирішення спору на користь працівника, в тому числі в судовому порядку на спірну суму також підлягає нарахування середнього заробітку за час затримки, розмір якої визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Отже, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Наведений правовий висновок щодо застосування положень ст. ст. 116, 117 КЗпП України викладений, зокрема, у постанові Верховного Суду від 06.08.2019 у справі №826/9793/18, який відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України підлягає врахуванню до спірних правовідносин.

Оскільки остаточний розрахунок з позивачем за рішенням Київського окружного адміністративного суду від 03.07.2019 у справі №320/1011/19, яке набрало законної сили, здійснений відповідачем тільки 04 грудня 2019 року, суд вважає обґрунтованим твердження позивача про те, що період, протягом якого відповідач не виконував свій обов`язок щодо виплати належних позивачеві, як звільненому працівникові, сум є період з 01.09.2018 по 04.12.2019.до спірних правовідносин.

При цьому, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача щодо неможливості застосування до вказаних спірних правовідносин положень статті 117 КЗпП України, оскільки рішенням Київського окружного адміністративного суду від 03.07.2019 у справі №320/1011/19 встановлено, що присуджені позивачу за цим рішенням виплати були належні йому при звільненні і не були виплачені йому з вини роботодавця.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що питання правомірності обрахунку середнього заробітку за час затримки розрахунку не є предметом розгляду у даній справі, а тому не аналізуються судом.

З урахуванням наведеного, а також враховуючи встановлені обставин справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку по день фактичної виплати заборгованості, встановленої судовим рішенням.

Відповідно до вимог п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100, нарахування виплат, що обчислюється з середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Положеннями пункту 3 розділу III Порядку визначено, що при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату. Премії, які виплачуються за квартал і більш тривалий проміжок часу, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два календарні місяці, включаються в заробіток в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. У разі коли число робочих днів у розрахунковому періоді відпрацьовано не повністю, премії, винагороди та інші заохочувальні виплати під час обчислення середньої заробітної плати за останні два календарні місяці враховуються пропорційно часу, відпрацьованому в розрахунковому періоді.

Як вбачається з рішення Київського окружного адміністративного суду від 03.07.2019 у справі №320/1011/19, відповідно до довідки Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 07.02.2019 №1349/6гр/10-06-05-25 позивачу у травні 2018 року було нараховано та виплачено заробітну плату у розмірі 29749 грн. 51 коп., а у червні 2018 року - 12673 грн. 50 коп. Крім того, фактична кількість відпрацьованих днів за травень - червень 2018 року, з урахуванням рішення Кабінету Міністрів України щодо перенесення робочих днів, затверджених розпорядженням Кабінету Міністрів України №1-р від 11.01.2018, складає 41 робочий день (а саме, в травні 2018 року було 21 робочий день, а в червні 2018 року було 20 робочих днів = 41 робочий день).

Відтак, розмір середньоденної заробітної плати за останні 2 календарні місяці роботи, що передували звільненню, становить 1034 грн. 71 коп. (29749 грн. 51 коп. (за травень 2018 року) + 12673 грн. 50 коп. (за червень 2018 року) / 41 робочий день = 1034 грн. 71 коп.).

ОСОБА_1 була звільнена із займаної посади 31 липня 2018 року, що підтверджується наказом Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області від 23.07.2018 №519-о, а остання виплата була здійснена 04 грудня 2019 року.

При цьому, судом враховано, що позивачу на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 03.07.2019 у справі №320/1011/19 було виплачено середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 31 липня 2018 року по 31 серпня 2018 року у сумі 22763,62 грн.

Отже, для розрахунку середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні береться період з 01.09.2018 по 04.12.2019.

Відповідно до ст.ст. 73, 67 Кодексу законів про працю України, Розпорядження Кабінету Міністрів України від 11.01.2018 №1-р "Про перенесення робочих днів у 2018 році" та Розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.01.2019 №7-р "Про перенесення робочих днів у 2019 році" у період з 01.09.2018 до 04.12.2019 включно, тобто до дня виплати позивачу остаточного розрахунку було 316 робочих днів (у вересні 2018 року - 20 днів, у жовтні 2018 року - 22 дні, у листопаді 2018 року - 22, у грудні 2018 року - 20 днів, у січні 2019 року - 21 день, у лютому 2019 року - 20 днів, у березні 2019 року - 20 днів, у квітні 2019 року - 21 день, у травні 2019 року - 21 день, у червні 2019 року - 18 днів, у липні 2019 року - 23 дні, у серпні 2019 року - 21 день, у вересні 2019 року - 21 день, у жовтні 2019 року - 22 дні, у листопаді 2019 року - 21 день, у грудні 2019 року - 3 дні).

Таким чином, сума середнього заробітку за час затримки розрахунку, яку ГУ ДФС у Київській області повинна виплатити ОСОБА_1 , становить 326968,36 грн. (1034,71 грн. (середньоденна заробітна плата) х 316 (кількість днів затримки).

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Водночас, відповідачами, як суб`єктом владних повноважень, не було надано суду належних і достовірних доказів на підтвердження правомірності своїх дій при проведенні розрахунку з позивачем.

Судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 3269,68 грн., що підтверджується квитанцією від 27.01.2020 №0.0..1.

Таким чином, судові витрати щодо сплати судового збору підлягають присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДФС у Київській області.

Керуючись статтями 9, 14, 72-78, 90, 139, 143, 242 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з Головного управління ДФС у Київській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 01.09.2018 по 04.12.2019 включно в сумі 326968 (триста двадцять шість тисяч дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 36 коп.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДФС у Київській області () судовий збір у розмірі 3269 (три тисячі двісті шістдесят дев`ять) грн. 68 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Згідно пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України процесуальні строки, визначені для порядку оскарження рішення, продовжуються на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя Балаклицький А. І.