Справа № 2а/1570/2594/2011
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2011-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а/1570/2594/2011
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2011 року головуючого судді Танцюри К.О.,

за участю секретаря Ватренко Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Юридичної фірми «КеЙС`до Управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі про скасування рішення та вимоги,-

ВСТАНОВИВ:

Юридична фірма «КеЙС» звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі про скасування рішення від 22.03.2011р. №97 та вимоги про сплату боргу №Ю-2731 від 22.03.2011р. В адміністративному позові позивач зазначив, що рішенням від 22.03.2011р. за результатами перевірки відповідач донарахував Юридичній фірмі «КеЙС`страхові внески за період з червня 2005 року по березень 2011 року та нарахував за цей же період штрафні санкції. Однак, позивач вважає, що ці рішення є неправомірними та підлягають скасуванню. Так, позивач зазначає, що Юридична фірма «КеЙС`є платником єдиного податку та сплачувало у перевірений період передбачені законодавством податки та збори у складі єдиного податку. Позивач посилається на те, що згідно п.6 Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб`єктів малого підприємництва" суб`єкт малого підприємництва, який сплачує єдиний податок, не є платником збору на загальнообов`язкове пенсійне страхування так як сплачує його у складі єдиного податку. Також, позивач вважає, що відповідачем при винесенні оскаржуваних рішень не враховано, що ЮФ «КеЙС`не використовує найману працю найманих робітників, а всі співробітники фірми, члени сім`ї співвласники фірми. Також, позивач зазначає, що відповідач порушив порядок проведення перевірки оскільки у рішенні вказано, що проводилась планова перевірка, а календарний план перевірок надано не було та проведення перевірки за період шість років підтверджує відсутність будь якого планування. Також, позивач вважає, що відповідач безпідставно визначив розмір штрафних санкцій оскільки застосував штраф за місяць, за який донараховані страхові внески, не одноразово, а від 69 до 37 разів. Крім того, позивач зазначає, що відповідно до ст.ст.241,242,250 Господарського кодексу України штраф як адміністративно господарська санкція може бути застосована на протязі 6 місяців від дня виявлення порушення, але не пізніше року після його скоєння.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві

Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, але його представник в судове засідання не з`явився, а тому, на підставі положень ст.128 КАС України справа розглядалась за його відсутності за наявними у справі доказами.

У минулих судових засіданнях представник УПФУ в м. Ізмаїлі надала пояснення, згідно яких заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, зазначивши що перевірка була здійснена відповідно до вимог діючого законодавства в ході якої встановлено порушення п.6 ч.2 ст.17, п.1 ст.19 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності приватна юридична фірма «КеЙС`зареєстрована Ізмаїльським міськвиконкомом 06.03.1996р. (а.с.50).

Згідно заяви про реєстрацію в Пенсійному фонді України ЮФ «КеЙС`зареєстрована в Управлінні ПФУ м. Ізмаїл в якості платника внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування 06.03.1996р. за № (а.с.53)

Як вбачається з матеріалів справи, співробітниками УПФУ в м. Ізмаїлі Цонковою Н.М. та Відоменко Т.І. на підставі направлення №42 від 14.03.2011р.(а.с.66) та плану перевірок на І квартал 2011 року (наказ №219 від 22.12.2010р.а.с.64-65) проведено планову перевірку Юридичної фірми «КеЙС`з питань дотримання вимог законодавства щодо нарахування, обчислення та сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інших платежів за період 01.06.2005р. до 01.01.2011р. та достовірність формування та подання відомостей про застрахованих осіб, що використовуються в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування з 01.01.2005р. до 01.01.2011р. При цьому, надання плану проведення перевірки перевіряємому підприємству не передбачено діючим законодавством та такий план є документом для внутрішнього користування органу, що проводить перевірку.

За результатами перевірки встановлено порушення ЮФ «КеЙС`п.6 ч.2 ст. 17, п.1 ст. 19 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з чим занижено нарахованих страхових внесків на загальну суму 6711,68грн. за період червень-грудень 2005 року, січень грудень 2006 року, січень грудень 2007 року, січень лютий 2008 року. Зазначене порушення виникло у зв`язку з тим, що у вказаний період не було враховано суми заробітної плати, на які нараховуються страхові внески найманим працівникам, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

У ході перевірки було складено акт №45 від 22.03.2011р., який складено у відповідності з Порядком оформлення результатів перевірок, платників з питань дотримання чинного законодавства щодо нарахування, обчислення та сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою правління ПФУ від 01.12.2008, № 21-1, який діяв на час проведення перевірки.

За результатами перевірки відповідачем сформовано та вручено ЮФ «КеЙС`вимогу про сплату боргу №Ю-273 від 22.03.2011р. на суму 6711,68 грн. (а.с.11), а також, відповідно до рішення начальника управління ПФУ у м. Ізмаїлі №97 від 22.03.2011р. за донарахування органом ПФУ своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків до ЮФ «КеЙС» застосовані фінансові санкції у розмірі 17 338,57 грн.(а.с.9)

У вказаний період ЮФ «КеЙС`була платником єдиного податку згідно Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб`єктів малого підприємництва" від 03.07.98р. №98.

Проаналізувавши норми діючого законодавства, суд вважає помилковим твердження позивача щодо неправомірності донарахування відповідачем ЮФ «КеЙС`страхових внесків у сумі 6711,68 грн. у зв`язку з тим, що ЮФ «КеЙС`сплачувало збір на загальнообов`язкове пенсійне страхування у складі єдиного податку з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 ст. 19 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»(у редакції чинній на час за який здійснювалась перевірка) страхові внески до солідарної системи нараховуються для роботодавця - на суми фактичних витрат на оплату праці (грошового забезпечення) працівників, що включають витрати на виплату основної і додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України "Про оплату праці", виплату винагород фізичним особам за виконання робіт (послуг) за угодами цивільно-правового характеру, що підлягають обкладенню податком на доходи фізичних осіб, а також на суми оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності, яка здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги по тимчасовій непрацездатності.

Спір між сторонами виник з приводу співвідношення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування`від 09.07.2003р. N1058-IV та Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб`єктів малого підприємництва`від 03.07.1998р. N727/98.

Розглядаючи співвідношення названих нормативних актів необхідно зазначити, що Закон N 1058-IV регулює відносини у сфері державного пенсійного страхування, а Указ - у сфері оподаткування, обліку та звітності суб`єктів малого підприємництва.

Пунктом 1 статті 11 Закону №1058-IV (у редакції чинній на час вказаних правовідносин) встановлено, що загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають особи, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях, інших відокремлених підрозділах цих підприємств, організацій, в об`єднаннях громадян, у фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності та інших осіб, включаючи юридичних та фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований чи єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством.

Згідно з пунктом 1 статті 14 зазначеного вище Закону страхувальниками зазначених осіб є їхні роботодавці, які відповідно до частини 1 статті 15 цього Закону належать до платників страхових внесків і зобов`язані були на підставі пункту 6 частини 2 статті 17 цього ж нормативно-правового акта (у редакції чинній на час вказаних правовідносин) нараховувати, обчислювати та сплачувати в установлені строки й у повному обсязі страхові внески.

У статті 18 Закону №1058-IV (у редакції чинній на час вказаних правовідносин) було зазначено, що страхові внески є цільовим загальнообов`язковим платежем, який справляється на всій території України у порядку, встановленому цим Законом; вони не включаються до складу податків, інших обов`язкових платежів, з яких складається система оподаткування. На ці внески не поширюється податкове законодавство, а іншим законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

Ставки, механізм справляння та пільги зі сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування було встановлено Законом України від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування", де, як і в Законі № 1058-IV, не передбачалося такої пільги, як звільнення від сплати цього збору для суб`єктів підприємницької діяльності, котрі перейшли на спрощену систему оподаткування.

Таким чином, страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування не входять до системи оподаткування, на них не поширюється податкове законодавство, а інше не передбачає пільги з нарахування та сплати цих внесків або звільнення від їх сплати.

Отже, обов`язок нараховувати та сплачувати страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на нараховану заробітну плату найманих працівників не залежить від статусу платника податку як суб`єкта підприємницької діяльності.

Суд не приймає до уваги посилання представника позивача на те, що ЮФ «КеЙС`не використовує працю найманих працівників оскільки всі співробітники фірми члени сімї співвласники фірми. Так, у період, за який донараховано позивачу страхові внески, ЮФ«КеЙС`нараховувалась заробітна плата ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про що свідчить індивідуальні відомості про застраховану особу (а.с. 70- 79) та розрахунки сум страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (а.с.80 110).

Щодо рішення начальника управління ПФУ у м. Ізмаїлі №97 від 22.03.2011р. яким застосовано до позивача фінансові санкції в розмірі 17 338,57 грн., то суд вважає, що воно підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Так, відповідачем згідно вказаного рішення застосовано штрафні санкції за період з червня 2005 року по лютий 2008 року ( а.с.10)

З 01.01.2004р. вступив у дію Господарський кодекс України. Спірна сума фінансових санкцій є адміністративно господарськими санкціями.

Відповідно до ст. 250 ГК України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

За таких обставин, суд вважає, що оскаржуване рішення було прийняте з пропуском терміну, передбаченого законодавством.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, оцінюючи надані сторонами у справі докази у сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково на підставі положень ч.1 та ч.2 ст.162 КАС України, -

Керуючись ст. ст.158 - 163,162, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Юридичної фірми «КеЙС`до Управління Пенсійного фонду України в м.Ізмаїл про скасування рішення від 22.03.2011р. №97 та вимоги про сплату боргу №Ю-2731 від 22.03.2011р. - задовольнити частково.

Скасувати рішення про застосування фінансових санкцій Управління Пенсійного фонду України в м.Ізмаїл №97 від 22.03.2011р.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний суддею 18 жовтня 2011 року

Суддя К.О. Танцюра