Справа № 465/641/17
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2020-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

20 травня 2020 року

Київ

справа №465/641/17

адміністративне провадження №К/9901/3102/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шарапи В.М.,

суддів - Єзерова А.А., Чиркіна С.М.,

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Львівської міської ради на постанову Франківського районного суду м. Львова від 16.06.2017 у складі судді Дзеньдзюри С.М. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.11.2017 у складі колегії суддів: Костіва М.В. (головуючий), суддів: Бруновської Н.В., Шавеля Р.М. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Західуніверсал плюс» до Львівської міської ради, Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання протиправними і скасування ухвали в частині та розпорядження, -

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

1. У лютому 2017 року позивач звернувся до суду з позовом у якому просив:

1.1 - визнати протиправною та скасувати ухвалу Львівської міської ради від 10.11.2016 №1216 «Про внесення змін до ухвали міської ради від 23.04.2015 №4527 «Про продовження терміну здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м. Львова» у частині пункту 17 Додатку 3-В щодо вилучення з Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд, належної Товариству з обмеженою відповідальністю «Західуніверсал плюс» тимчасової споруди, що розташована за адресою: м. Львів, проспект Чорновола, 101;

1.2 визнати протиправним та скасувати розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 04.01.2017 №2.

2. Франківський районний суд постановою від 16.06.2017, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.11.2017, позов задовольнив.

Визнав протиправним та скасував пункт 17 Додатку З-В ухвали Львівської міської ради від 10.11.2016 №1216 «Про внесення змін до ухвали міської ради від 23.04.2015 №4527 «Про продовження терміну здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м. Львова» щодо вилучення з Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд, належної Товариству з обмеженою відповідальністю «Західуніверсал плюс» тимчасової споруди, що розташована за адресою: м. Львів, проспект Чорновола 101; визнав протиправним та скасував розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 04.01.2017 №2;

2.1 Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що Порядком розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові, Законами України, підзаконними нормативними актами не передбачено право відповідача 1 вилучати з Комплексної схеми розміщення тимчасові споруди у зв`язку зі скаргами мешканців. Оскаржене розпорядження відповідача 2 прийняте на виконання протиправного рішення відповідача 1, а тому не може вважатись законним. Тому суди прийшли до переконання, що оскаржені рішення відповідачів суперечать вимогам частини другої статті 19 Конституції України.

3. Судами попередніх інстанцій встановлено:

3.1 15.12.2015 між позивачем та відповідачем 1 було укладено договір оренди землі терміном до 30.12.2016. Управлінням архітектури департаменту містобудування Львівської міської ради позивачу виданий паспорт прив`язки, який дійсний до закінчення договору оренди земельної ділянки - 30.12.2016.

3.2 Пунктом 17 додатку 3-В до ухвали Львівської міської ради №1216 від 10.11.2016 позивача вилучено з Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові у зв`язку із скаргами мешканців.

3.3 На виконання ухвали Львівської міської ради №1216 від 10.11.2016 Шевченківською районною адміністрацією Львівської міської ради прийнято розпорядження №2 від 04.01.2017 «Про демонтаж тимчасової споруди торговельного призначення для здійснення підприємницької діяльності за адресою: пр . Чорновола 101», яким позивача зобов`язано демонтувати тимчасову споруду торговельного призначення для здійснення підприємницької діяльності за адресою: пр. Чорновола 101 у добровільному порядку в термін до 31.01.2017.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:

4. Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Львівська міська рада звернулася із касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

4.1 Аргументи скаржника на обґрунтування доводів касаційної скарги зводяться до неправильного застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неправильного встановлення обставин справи через неправильну оцінку доказів.

4.2 Особа, яка подала касаційну скаргу, зазначає, що оскаржуваною ухвалою не вносились зміни до Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові. Оскаржуваною ухвалою Львівської міської ради були внесені зміни до ухвали від 23.04.2015 №4527 «Про продовження терміну здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м. Львова». Вказані акти відповідача 1 є різними за своєю суттю, змістом і правовим регулюванням. Оскаржений акт стосується реалізації права Львівської міської ради як власника землі на продовження терміну дії договору оренди земельної ділянки з позивачем. Однак суди попередніх інстанцій цим обставинам жодної оцінки не надали.

4.3 Крім того, відповідач 1 вказує на те, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про те, що оскарженим рішенням фактично у односторонньому порядку припинено дію договору земельної ділянки з позивачем. Під час терміну дії договору оренди земельної ділянки будь яких рішень щодо позивача, які пов`язані з договором оренди, відповідачами не приймалось. Лише після закінчення терміну дії договору оренди Відповідачем 2 було прийняте оскаржене розпорядження №2 від 04.01.2017, що повністю узгоджується з вимогами Положення про порядок розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові.

5. Позивач подав відзив на касаційну скаргу, у якому просить залишити судові рішення без змін, а касаційну скаргу без задоволення. Аргументами на підставу своїх заперечень вказує на те, що відповідачі оскаржені рішення прийняли не на підставі законодавства, що регулює порядок розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові.

Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги:

6. При розгляді касаційної скарги колегією суддів враховуються приписи частин першо-другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України; у редакції, що діяла до 08.02.2020), у відповідності до яких суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

7. Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

8. Правове регулювання спірних правовідносин здійснюється на підставі Положення про порядок розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові та Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові, затвердженого ухвалою Львівської міської ради від 23.04.2015 №4526 та прийнятого на підставі Законів України "Про регулювання містобудівної діяльності", "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про благоустрій населених пунктів", постанови Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 №198 "Про затвердження Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони", наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 №244 "Про затвердження Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності".

9. Зазначеним Положенням у його редакції на час спірних правовідносин не було передбачено як права відповідача 1 так і порядку вилучення у зв`язку із скаргами мешканців тимчасових споруд з Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові. Не передбачено такого права відповідача 1 і не встановлено порядку його реалізації Законами і підзаконними нормативними актами, на підставі яких прийняте це Положення.

10. З огляду на вимоги частини другої статті 19 Конституції України, встановлені судами попередніх інстанцій фактичні обставини справи, суд касаційної інстанції вважає, що у спірних правовідносинах Львівська міська рада прийняла пункт 17 Додатку З-В до ухвали Львівської міської ради від 10.11.2016 №1216 «Про внесення змін до ухвали міської ради від 23.04.2015 № 4527 «Про продовження терміну здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м. Львова» щодо вилучення з Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд, належної Товариству з обмеженою відповідальністю «Західуніверсал плюс» тимчасової споруди, що розташована за адресою: м. Львів, проспект Чорновола 101 протиправно.

11. Оскільки розпорядження №2 від 04.01.2017 «Про демонтаж тимчасової споруди торговельного призначення для здійснення підприємницької діяльності за адресою: пр. Чорновола 101», яким позивача зобов`язано демонтувати тимчасову споруду торговельного призначення для здійснення підприємницької діяльності за адресою: пр. Чорновола 101 у добровільному порядку в термін до 31.01.2017 Шевченківською районною адміністрацією Львівської міської ради прийняте на виконання ухвали Львівської міської ради №1216 від 10.11.2016, воно також є протиправним, оскільки неправомірне рішення відповідача 1 у спірних правовідносинах не може породжувати будь які правові наслідки для учасників вказаних правовідносин.

12. Суд касаційної інстанції зауважує, що доводи касаційної скарги відповідача 1 по суті зводяться до встановлення нових обставин справи, що знаходиться поза компетенцією суду касаційної інстанції відповідно до статті 341 КАС України. При цьому матеріали справи свідчать про те, що оскаржені рішення суб`єктів владних повноважень були предметом ретельного дослідження судами попередніх інстанцій. Вони встановили їх фактичний зміст і предмет регулювання. Надали оцінку доводам відповідача 1 щодо помилкового посилання у оскарженому рішенні на його прийняття з мотивів наявності скарг мешканців та фактичної мети прийняття рішення - відмову продовжити договір оренди земельної ділянки та спростували їх. Інші доводи касаційної скарги не стосуються суті спірних правовідносин і не впливають на законність рішень судів попередніх інстанцій.

13. У зв`язку з наведеним суд касаційної інстанції вважає, що суди попередніх інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при ухваленні оскаржених судових рішень, що згідно статті 350 КАС України є підставою для залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень - без змін.

Керуючись пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15.01.2020 №460-IX "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", статтями 341, 343, 349, 350, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Львівської міської ради залишити без задоволення.

Постанову Франківського районного суду м. Львова від 16.06.2017 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.11.2017 по справі №465/641/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Шарапа

Судді: А.А. Єзеров

С.М. Чиркін