Справа № 520/2783/2020
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2020-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2020 р.Справа № 520/2783/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бартош Н.С.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Григорова А.М. ,

за участю секретаря судового засідання Мороза М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" на рішення Харківського окружного адміністративного суду (головуючий І інстанції Рубан В.В., м. Харків) від 18.03.2020 року по справі № 520/2783/2020

за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5"

до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

третя особа Головне управління Держпраці у Харківській області

про визнання протиправним та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати протиправною та скасувати постанову відповідача про закінчення виконавчого провадження від 10.02.2020 р. ВП № 61068845; визнати протиправною та скасувати постанову відповідача про закінчення виконавчого провадження від 10.02.2020 р. ВП № 61069010.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що постанови про закінчення виконавчого провадження від 10.02.2020 року у виконавчих провадженнях № 61068845, 61069010 є незаконними та такими, що підлягають скасуванню.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.03.2020 року по справі № 520/2783/2020 позовні вимоги залишено без задоволення.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подав.

Третя особа надала письмові пояснення, в яких просила суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги, посилаючись на обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Сторони про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Крім того, за правилами ч. 4 ст. 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі..

Відповідно до ст. 268 КАС України у справах, визначених, зокрема ст. 286 КАС України, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач, відповідач та третя особа повідомлені про дату, час і місце розгляду справи на електронні адреси, що містяться в матеріалах справи.

Колегія суддів визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзив на неї, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.07.2019 р. у адміністративній справі № 520/3610/19, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2019 р., позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" до Головного управління Держпраці у Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Головного управління Держпраці у Харківській області в продовженні строку дії Дозволів № 062.14.63 від 29.01.2014, № 063.14.63 від 29.01.2014, № 064.14.63 від 29.01.2014, № 068.14.63 від 29.01.2014, № 069.14.63 від 29.01.2014, оформлену листом № 31/113/31/115/05-13/1249 від 05.02.2019.

Зобов`язано Головне управління Держпраці у Харківській області повторно розглянути заяву ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" № 01-27/95 від 18.01.2019 (вх. № 31/115 від 22.01.2019) про продовження строку дії Дозволів № 062.14.63 від 29.01.2014, № 063.14.63 від 29.01.2014, № 064.14.63 від 29.01.2014 та № 068.14.63 від 29.01.2014 в порядку, встановленому чинним законодавством, із з урахуванням мотивів, викладених судом.

Зобов`язано Головне управління Держпраці у Харківській області повторно розглянути заяву ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" № 01-27/97 від 18.01.2019 (вих. № 31/113 від 22.01.2019) про продовження строку дії Дозволу № 069.14.63 від 29.01.2014, в порядку, встановленому чинним законодавством, із з урахуванням мотивів, викладених судом.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

На підставі заяв ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" про примусове виконання рішення та виконавчих листів по адміністративній справі № 520/3610/19, виданих 13.01.2020 року та керуючись ст.ст. 3, 4, 24, 26, 27 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем 27.01.2020 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по ВП № 61069010 та постанову про відкриття виконавчого провадження по ВП № 61068845.

Також судом першої інстанції встановлено, що 10.02.2020 р. державним виконавцем, керуючись п. 9 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанови про закінчення виконавчого провадження по виконавчим провадженням № 61068845 та № 61069010 у зв`язку з тим, що Управлінням Держпраці повторно розглянуто заяви ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" щодо продовження строку дії дозволів до відкриття виконавчого провадження.

Не погодившись з винесеними відповідачем постановами про закінчення виконавчих проваджень, позивач звернувся до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов до висновку, що Управлінням Держпраці повторно розглянуто заяви ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" щодо продовження строку дії дозволів на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.07.2019 р. у адміністративній справі № 520/3610/19, державний виконавець правомірно виніс постанови про закінчення виконавчого провадження № 61068845 та № 61069010.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що однією з основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на території України. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до чч. 2, 3 ст. 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

При цьому, в положеннях ч. 1 ст. 370 КАС України наголошується на тому, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. № 1404-VІІІ (далі - Закон № 1404-VІІІ).

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону № 1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У ч. 1 ст. 5 Закону № 1404-VІІІ зазначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону № 1404-VІІІ на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VІІІ встановлено, що підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення (п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 1404-VІІІ).

Приписами ст. 63 Закону № 1404-VІІІ визначено порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Згідно виконавчого листа № 520/3610/19, який був виданий на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.07.2019 р., боржника (ГУ Держпраці у Харківській області) зобов`язано виконати судове рішення шляхом повторного розгляду заяви ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" № 01-27/95 від 18.01.2019 (вх. № 31/115 від 22.01.2019) про продовження строку дії Дозволів № 062.14.63 від 29.01.2014, № 063.14.63 від 29.01.2014, № 064.14.63 від 29.01.2014 та № 068.14.63 від 29.01.2014 в порядку, встановленому чинним законодавством, із з урахуванням мотивів, викладених судом.

В межах справи № 520/3610/19 судом встановлено, що щодо продовження строку дії дозволів № 062.14.63 від 29.01.2014, № 063.14.63 від 29.01.2014, № 064.14.63 від 29.01.2014, № 068.14.63 від 29.01.2014 та № 069.14.63 від 29.01.2014, відповідач у цій справі листом № 31/113/31/115/05-13/1249 від 05.02.2019 р. повернув їх оригінали позивачу та роз`яснив, що відповідач може продовжити строк дії цих дозволів на підставі зазначених заяв, оригіналів дозволів і нових позитивних висновків експертизи щодо додержання вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки. Вищевказаний лист також мотивований тим, що під час строку дії дозволів № 062.14.63, № 063.14.63, № 064.14.63. № 068.14.63. № 069.14.63 від 29.01.2014 порушено їх умови, зокрема не дотримано вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки під час експлуатації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, що підтверджено актом перевірки суб`єкта господарювання від 04.11.2016 № 19-03-01-5102/1909 та приписами від 07.11.2016 № 19-03-01-5102/1909-2287/5207, від 22.12.2015 № 19-03-01- 5109/0226-0177/5217, від 10.06.2016 № 19-03-02-5217/0852-1063/5217, від 01.04.2016 № 08-08-5217/0395-0533/5217, від 06.07.2016 № 19-03.02-5217/1013-1276/5217, від 10.11.2016 № 19-03.02-5217/1944-2309/5217, від 28.01.2016 № 08-08-5217/0085-0115/5217.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог у справі № 520/3610/19 суд зазначив, що необхідною умовою для надання позивачем із заявою про продовження строку дії дозволів нових позитивних висновків експертизи щодо додержання вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки є або недотримання вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки під час виконання робіт підвищеної небезпеки, що зазначені у пункті 1 додатка 2 або допущення виникнення аварій та/або нещасних випадків, пов`язаних з виробництвом, із смертельними або тяжкими наслідками. В свою чергу, до суду не було надано доказів того, що під час експлуатації машин та механізмів за дозволами № 062.14.63 від 29.01.2014, № 063.14.63 від 29.01.2014, № 064.14.63 від 29.01.2014, № 068.14.63 від 29.01.2014 та № 069.14.63 від 29.01.2014 виникали аварії та/або нещасні випадки, пов`язані з виробництвом, із смертельними або тяжкими наслідками.

Щодо аргументів відповідача у справі № 520/3610/19 стосовно недотримання позивачем вимог законодавства з питань охорони праці та промислової праці та промислової безпеки під час експлуатації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, що підтверджено актом перевірки суб`єкта господарювання від 04.11.2016 № 19-03-01-5102/1909, суд зазначив, що вищевказані дозволи надані позивачу виключно на експлуатацію машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки відповідно до Додатку 3 до Порядку №1107, а не на роботи щодо технічного огляду, випробування або експертного обстеження (технічного діагностування) таких машин, механізмів, устатковання, що не заперечувалось учасниками справи та підтверджено доказами, суд приходить до висновку, що на такий вид дозволів не розповсюджуються вимоги абз. 3 п. 15 Порядку № 1107, що свідчить про помилкове тлумачення відповідачем вищенаведених вимог Порядку № 1107.

Вказані вище мотиви суду лягли в основу ухваленого ним рішення, яке в подальшому було звернуто до примусового виконання. При цьому, суд зобов`язав відповідача у цій справі при повторному розгляді заяв позивача врахувати ці мотиви в обов`язковому порядку.

В свою чергу, на виконання рішення суду ГУ Держпраці у Харківській області направило на адресу органу державної виконавчої служби листа № 09-07/1116 від 31.01.2020 р., в якому повідомило державного виконавця про повне виконання рішення суду у справі № 520/3610/19 шляхом повторного розгляду заяв позивача. До цього листа Гу Держпраці у Харківській області був долучений лист № 15-12/14996 від 06.12.2019 р., адресований ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5", в якому стягувача повідомлено про те, що термін розгляду заяв цього підприємства від 18.01.2019 р. сплинув, що визначено Порядком № 1107, яким передбачено, що строк розгляду заяв про видачу (продовження строку дії) дозволу становить десять робочих днів з дня отримання документів, тому, Управління Держпраці, позбавлене можливості продовження строку дії дозволів, відповідно до вимог чинного законодавства.

За результатами розгляду цих листів, державним виконавцем прийняті постанови про закінчення виконавчого провадження від 10.02.2020 р. ВП № 61068845 та ВП № 61069010.

Колегія суддів зазначає, що поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке стосується виконавчого провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту.

Зі змісту рішення суду у справі № 520/3610/19, яке набрало законної сили вбачається, що судом першої інстанції були визнані необґрунтованими доводи ГУ Держраці у Харківській області, які слугували підставою для повернення оригіналів заяв від 18.01.2019 р. позивачу. При поверненні цих заяв ГУ Держраці у Харківській області не вказувалося про пропуск строку розгляду цих заяв та ця обставина не була предметом розгляду у справі № 520/3610/19. Крім того, на момент ухвалення рішення у справі 520/3610/19 та набрання ним законної сили строк розгляду за про продовження строку дії дозволів, що визначений Порядком № 1107, вже і так сплинув, що було відомо суду першої інстанції при розгляді цієї справи та ця обставина була врахована судом при поновленні порушеного права позивача, з урахуванням обставин, що мали місце на час виникнення спірних правовідносин (станом на січень 2019 р.). Саме виходячи з обставин, які слугували підставою для повернення оригіналів заяв від 18.01.2019 р. позивачу, суд ухвалив рішення про зобов`язання ГУ Держраці у Харківській області повторно розглянути ці заяви і при повторному розгляді відповідач в обов`язковому порядку повинен був врахувати мотиви суду, які були підставою для ухвалення такого рішення.

Зі змісту листа № 15-12/14996 від 06.12.2019 р., який був адресований ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" не вбачається того, що заяви позивача від 18.01.2019 р. повторно розглянуті з урахуванням мотивів суду, оскільки боржник послався виключно на сплив строку розгляду заяв, в той час як ця обставина не була предметом судового розгляду в рамках справи № 520/3610/19, що в свою чергу свідчить про те, що фактично заяви були розглянуті боржником, але їх розгляд відбувся не з урахуванням мотивів суду, які викладені в рішенні у справі 520/3610/19, тобто фактично рішення суду виконано не було.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404-VІІІ виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Враховуючи приписи п. 8 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404-VІІІ, колегія суддів дійшла до висновку, що фактично рішення суду згідно з виконавчим документом не було виконане у повному обсязі, а тому у державного виконавця були відсутні підстави для прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження, а тому спірні постанови відповідача про закінчення виконавчого провадження від 10.02.2020 р. підлягають скасуванню.

Судом першої інстанції не було враховано вищенаведених обставин, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи те, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.03.2020 року по справі № 520/2783/2020 прийняте з порушенням норм матеріального права, а тому воно підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 139 КАС України з урахуванням сплаченої позивачем суми судового збору за подання позовної заяви у розмірі 4204,00 грн. та суми сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду у розмірі 6306,00 грн.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.03.2020 року по справі № 520/2783/2020 - задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.03.2020 року по справі № 520/2783/2020 скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про закінчення виконавчого провадження від 10.02.2020 р. ВП № 61068845.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про закінчення виконавчого провадження від 10.02.2020 р. ВП № 61069010.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" ()витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та за подання апеляційної скарги на рішення суду у загальному розмірі 10510,00 грн. (десять тисяч п`ятсот десять гривень) 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Н.С. Бартош
Судді(підпис) (підпис) З.Г. Подобайло А.М. Григоров

Повний текст постанови складено 19.05.2020 року