Справа № 243/3610/20
Суддя: Хаустова Т. А.
Дата ухвалення: 2020-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/243/56/2020
Номер справи 243/3610/20
РІШЕННЯ

І м е н е м У к р а ї н и

«19» травня 2020 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Хаустової Т.А.,

за участю:

- секретаря судового засідання Кобець О.М.,

- позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі №19 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції АФОНІНА Тимофія Максимовича про скасування Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 703097 від 15 квітня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з адміністративним позовом до інспектора Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Афоніна Т.М. про скасування Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 703097 від 15 квітня 2020 року, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 15 квітня 2020 року інспектором Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Афоніним Т.М., було винесено Постанову ДПО18 № 703097 про притягнення його ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме п.п.15.9 ґ ДПР України, здійснив зупинку ближче ніж 10 метрів від пішохідного переходу.

Так, 15 квітня 2020 року, виїжджаючи зі стоянки від магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 »: Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Донська, будинок № АДРЕСА_1 , на автомобілі Хюндай Акцент він був змушений зупинити свій автомобіль, оскільки виникла раптова поломка автомобіля. Він намагався самотужки її виправити на місці зупинки, однак у нього не вийшло, тому він залишив свій автомобіль та пішов шукати найближче СТО. Коли повернувся до автомобіля, то побачив патрульну машину та поліцейських, які вчиняли якісь дії біля його автомобіля. Звернувшись до поліцейського, він дізнався, що порушив Правила дорожнього руху - зупинка ближче 10 м від пішохідного переходу. Однак, залишаючи свій автомобіль він не бачив знаку «Пішохідний перехід», оскільки його закрив грузовик, крім того сам знак знаходився після пішохідного переходу. Не дивлячись на його заперечення, інспектором поліції Афоніним Т.М. було складено Постанову про адміністративне правопорушення та вручено йому копію цієї Постанови, текст якої прочитати неможливо.

Вважає, що такі ствердження поліцейського є безпідставними не відповідають обставинам справи та вимогам закону. Також вважає, що зазначена Постанова винесена на місці вчинення правопорушення з грубими порушеннями його прав та свобод, оскільки він не міг скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, а тому Постанова підлягає скасуванню.

Просить суд скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО 18 № 703097 від 15 квітня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення відносно нього, ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав заявлені позовні вимоги, на обґрунтування яких послався на обставини, викладені у позовній заяві, та зазначив, що він всі свої доводи виклав у позовній заяві. Також вказав, що він не бачив знаку та пішохідного переходу, оскільки знак та сам пішохідний перехід закривав вантажний автомобіль. Окрім того, у нього в мобільному телефоні є фотознімки, які, він вважає повністю підтверджують його невинуватість.

В судове засідання відповідач інспектор Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Афонін Т.М. не заявився. 14 травня 2020 року до суду надав Заяву, в якій просив суд відмовити у задоволенні вимог позивача ОСОБА_1 , справу розглянути у його відсутності.

Також, у наданому Відзиві на позовну заяву зазначив, що вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню, оскільки 15 квітня 2020 року приблизно о 10 годині 45 хвилини водій, керуючи транспортним засобом Хюндай Акцент, номерний знак НОМЕР_1 в м. Слов`янську Донецької області, по вул. Донська, біля будинку № 10, здійснив зупинку ближче 10 метрів від пішохідного переходу, чим порушив п.п. 15.9 ґ Правил дорожнього руху України.

Після того, як поліцейським було встановлено порушення вимог п.п. 15.9 ґ Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст.122 КУпАП було прийнято рішення винести Постанову у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача.

Відповідно до статті 279 КУпАП, розгляд справи почався з представлення інспектора, інспектор оголосив, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснив особі, що брала участь у розгляді справи, її права і обов`язки: ст.ст. 268, 287-289, 307, 308 КУпАП, ст. 63 Конституції України.

Відповідно статті 278 КУпАП та п. 5 Розділу III Наказу № 1395 від 07.11.2015 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення інспектор з`ясував питання:

- чи належить до його компетенції розгляд даної справи; Відповідно до ч. 1 ст. 222 КУпАП Органи Національної поліції уповноважені розглядати справи за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП;

- чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення. Згідно з ч. 2 ст. 258 КУпАП Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Відповідно ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови по справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти Протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-3 КУпАП, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі;

- чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; Розгляд справи відбувався у присутності позивача;

- чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

- чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Ніяких клопотань позивач не заявляв.

Згідно зі ст. 285 КУпАП позивача було ознайомлено зі змістом Постанови.

Позивач в своєму позові оспорює факт законності, винесеної відносно нього Постанови.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При винесенні Постанови поліцейський керувався Конституцією України, Законом України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VІІІ, Кодексом України про адміністративні правопорушення, та Наказом № 1395 від 07 листопада 2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі».

Відповідно п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580 - VIIІ, поліцейський уповноважений здійснювати контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, п. 8 ч. 1 ст. 23 цього Закону встановлює, що поліцейський, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.п. 15.9 ґ ПДР України, зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Факт вчиненого адміністративного правопорушення було зафіксовано на камеру поліцейського. На відео чітко зафіксовано, як транспортний засіб , яким керував позивач стоїть ближче 10 м від пішохідного переходу (відеозапис №).

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху України, пішохідний перехід - ділянка проїзної частини або інженерна споруда, призначена для руху пішоходів через дорогу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються Протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Оцінку доказів поліцейським було здійснено на підставі ст. 252 КУпАП, а саме - Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В своїй позовній заяві позивач вказує на те, що нібито під час керування його автомобіль зламався, однак водій не діяв відповідно до вимог п.п.9.9 Правил дорожнього руху України, яка передбачає, що у разі вимушеної зупинки на дорозі необхідно увімкнути аварійну світлову сигналізацію. У водія не була увімкнена аварійна світлова сигналізація, не був також установлений знак аварійної зупинки або мигтливий червоний ліхтар на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху, але не ближче 20 м до транспортного засобу в населеному пункті і 40 метрів поза ним. Вважає, що водій спеціально вказує неправду, з метою введення суду в оману та уникнення адміністративної відповідальності.

Позивач в своїй позовній заяві стверджує, що поліцейським було порушено норму ст.276 КУпАП.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 N 5-рп/2015, (на яке також посилається позивач) дано офіційне тлумачення положення ч. 1 ст. 276 КУпАП, в якому суд вирішив, що положення ч.1 ст. 276 КУпАП, необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно- територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 133 Конституції України систему адміністративно-територіального устрою України складають: Автономна Республіка Крим, області, райони, міста, райони в містах, селища і села. Місто Слов`янськ є окремою адміністративно-територіальною одиницею, на яку поширюється юрисдикція батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції.

Співробітником патрульної поліції м. Краматорська та Слов`янська, як посадовою особою, було розглянуто справу про адміністративне правопорушення та винесено Постанову за місцем вчинення адміністративного правопорушення.

Після ухвалення Конституційним Судом України Рішення від 26.05.2015 N 5-рп/2015, 14 липня 2015 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» за № 596 - VIII, відповідно до п.38 ч. 1 якого до ст.258 КУпАП внесено зміни, а саме: після частини першої доповнено новою частиною такого змісту: «Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі». Зазначений закон набрав сили 08.08.2015 року.

Зазначає, що позивача не було жодним чином обмежено в користуванні його правами, про що свідчить додаток до Постанови - пояснення водія. Більше ніяких Клопотань позивач не заявляв.

Просить суд відмовити у задоволенні вимог ОСОБА_1 (а.с. 10-13).

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Афоніна Тимофія Максимовича про скасування Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 703097 від 15 квітня 2020 року, не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 30 Закону України «Про національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначених Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом.

Постановою від 15 квітня 2020 року серії ДПО 18 № 703097, складеної інспектором Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Афоніним Т.М. на водія транспортного засобу ОСОБА_1 на підставі розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення, за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 255,00 грн. При викладенні обставин скоєного правопорушення ОСОБА_1 у Постанові зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Хюндай Акцент, державний номер НОМЕР_1 , 15 квітня 2020 року о 10 годині 45 хвилин в м. Слов`янську Донецької області по вул. Донська, біля будинку №10, та здійснив зупинку ближче 10 метрів від пішохідного переходу, чим порушив п.п. 15.9 ґ Правил дорожнього руху України. Відео фіксація порушення проводилася технічним засобом - персональний відео реєстратор серія АН №00105, АН №00100, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП (а.с.14).

Частиною першою статті 122 КУпАП визначена адміністративна відповідальність водіїв транспортних засобів за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно п.п. 15.9 ґ Правил дорожнього руху України, зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Відповідно до вимог ч.3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до п.5 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 року поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1)чи належить до його компетенції розгляд цієї справи;

2)чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3)чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці);

4)чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи;

5)чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників та адвоката.

Розгляд справи про адміністративні правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, відповідно до положень ст.222 КУпАП відноситься до компетенції Національної поліції України, тобто Постанову винесено уповноваженою особою.

Відповідно до ч.1 ст.35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв;

10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Так, ОСОБА_1 у позові зазначає, що відповідач склав Постанову одразу, на місці вчинення правопорушення, тобто зупинки його транспортного засобу, тому він був позбавлений можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП. Однак, вказані ствердження позивача не відповідають дійсності, оскільки будь яких клопотань, передбачених статтею 268 КУпАП, при складанні Постанови Колесник В.В. взагалі не заявляв, що повністю підтверджується відеоматеріалами, які додані до матеріалів даної справи та були переглянуті в судовому засіданні при розгляді справи.

Як встановлено статтею 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У наведених положеннях цього Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією фіксування адміністративного правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Також, у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією виявлення адміністративного правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Пунктом 9 розділу ІІІ Інструкції № 1395 встановлено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується Протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Суд не може погодитися з твердженнями позивача в тій частині, що відповідачем були порушені права ОСОБА_1 , передбачені ст. 268 КУпАП, оскільки як вбачається з Постанови водію було роз`яснено права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності: ст. ст. 268, 287-289, 307-309 КУпАП, ст. ст. 63 Конституції України, про що ОСОБА_1 поставив свій підпис 15 квітня 2020 року на зворотній стороні Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ДПО 18 № 703097 (а.с.14 ).

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Кодексом адміністративного судочинства України встановлено, а саме ст.72-90, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Речовими доказами є також магнітні, електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи.

Відповідачем, як доказ правомірності дій поліцейських, в суд першої інстанції був наданий диск з відеозаписом з камер поліцейських.

Суд не погоджується із доводами позивача ОСОБА_1 в тій їх частині, що при розгляді адміністративної справи відповідачем було порушено його право на захист, оскільки з досліджуваного відеозапису з камери відповідача, фіксації вчиненого правопорушення, дослідженого у судовому засіданні, вбачається, що ОСОБА_1 інспектором поліції були роз`яснені права, але будь яких клопотань, в тому числі і про надання правової допомоги, він не заявляв.

Крім того, суд не погоджується з доводами позивача в тій їх частині, що відповідачем неправильно застосовано до нього адміністративне стягнення, він вимушено здійснив зупинку транспортного засобу у зв`язку з його технічною поломкою, оскільки з дослідженого в судовому засіданні відеозапису, зафіксованого на відеокамері інспектора видно, що відповідачем не прийнято ніяких відповідних заходів, відповідно до п. 9.9, п. 9.10 Правил дорожнього руху України, щодо позначення, що його автомобіль зламався, а саме: не включена світлова аварійна сигналізація, а також разом з увімкненням аварійної світлової сигналізації не встановлено знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху, але не ближче 20 м до транспортного засобу в населених пунктах, що спростовує такі ствердження позивача про вимушену зупинку.

Також, з дослідженого в судовому засіданні відеозапису видно, що інспектором було пояснено в чому полягає правопорушення ОСОБА_1 та яке правопорушення ним вчинено.

Після чого відповідачем було складено Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО 18 № 703097 від 15 квітня 2020 року, в якій, крім іншого, зазначено, що фіксування правопорушення здійснювалося за допомогою технічного засобу персональний відео реєстратор, серія АН00105 та АН00100 (а.с.14).

Враховуючи вищенаведене, суд визнає безпідставними доводи позивача у цій частині.

Крім того, посилання позивача на позбавлення його можливості скористатися правами, передбаченими ст.268 КУпАП, обґрунтовуються розглядом справи на місці зупинки транспортного засобу, тому також судом до уваги не приймаються.

Зі змісту рішення Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26 травня 2015 року, вбачається, що складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження. У частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу. Таким чином, аналізуючи зміст вищезазначеного рішення Конституційного суду України, суд приходить до переконання, що розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці вчинення адміністративного правопорушення (у скороченому провадженні без складання Протоколу про адміністративне правопорушення) відбувається лише за адміністративні правопорушення, визначені законом.

Після ухвалення 26 травня 2015 року Конституційним судом України цього рішення, 14 липня 2015 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» за № 596 - VІІІ, відповідно до п.38 ч.1 якого до ст.258 КУпАП внесено зміни, а саме, після частини першої доповнено новою частиною такого змісту: "Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі".

Зазначений закон набрав чинності 08 серпня 2015 року.

Статтею 222 КУпАП визначено перелік адміністративних правопорушень, які належать до підвідомчості органів Національної поліції України, до яких належить зокрема адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07 листопада 2015 року у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить Постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених деякими статтями КУпАП, у тому числі і ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п.2 розділу ІІІ цієї Інструкції Постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до переконання, що законодавчо закріплене скорочене провадження по адміністративному правопорушенню, передбаченому ч.1 ст.122 КУпАП, без складання Протоколу про адміністративне правопорушення, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП та не суперечить рішенню Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26 травня 2015 року.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого диспозицією ч.1 ст.122 КУпАП, виражена у альтернативній формі декількох діянь, одним з яких є - заборона зупинки ближче 10 метрів від пішохідного переходу.

З Постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДПО 18 № 703097 від 15 квітня 2020 року, вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 метрів від пішохідного переходу.

У відповідності до 1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил дорожнього руху України.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем доведено правомірність винесеної Постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО 18 № 703097 від 15 квітня 2020 року, у зв`язку з чим, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись вимогами ст. ст. 2-16, 19-20. 49, 124-126, 131, 159-167, 181, 193, 227-228, 241, 244, 246, 250-251, 255, 292, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про дорожній рух», Законом України «Про Національну поліцію», Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до інспектора Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції АФОНІНА Тимофія Максимовича про скасування Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 703097 від 15 квітня 2020 року відмовити у зв`язку з відсутністю підстав.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня складення в повному обсязі до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5 Розділу 7 Перехідних Положень КАС України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Відповідно до п. 3 розділу УI "Прикінцеві положення» КАС України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Повний текст рішення складено 19 травня 2020 року.

Головуючий:

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Т.А. Хаустова.