Справа № 520/4276/2020
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2020-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

18 травня 2020 р. справа №520/4276/2020

Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Мар`єнко Л.М.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Осинівської сільської ради Куп`янського району Харківської області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Осинівської сільської ради Куп`янського району Харківської області, в якому просив суд:

- скасувати рішення сесії № 316 від 14.02.2020 Осинівської сільської ради Куп`янського району в Харківській області та надати дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо відведення у власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки, орієнтовною площею 2,0000 га, розташованої в с. Прокопівка Осинівської сільської ради Куп`янського району Харківської області;

- зобов`язати Осинівську сільську раду Куп`янського району Харківської області задовольнити заяву позивача, надавши відповідний дозвіл.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він звернувся до відповідача з відповідною заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність для ведення особового селянського господарства земельної ділянки, розташованої в с. Прокопівка Осинівської сільської ради Куп`янського району Харківської області. Проте, позивачу було відмовлено у наданні такого дозволу. З вказаним рішенням позивач не погоджується, у зв`язку з чим звернувся з даним позовом до суду.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження разом з судовими документами була надіслана відповідачу та ним отримана 13.04.2020, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, що надійшло до суду 21.04.2020, яке міститься в матеріалах справи.

Відповідач у п`ятнадцятидений строк з дня одержання ухвали про відкриття скороченого провадження та судових документів, відзиву проти позову та необхідних документів або заяву про визнання позову до суду не подав.

Таким чином, відповідач є належним чином повідомлений про наслідки неподання заперечень проти позову та необхідних документів або заяви про визнання позову до суду.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Враховуючи положення ч.11 ст.126 КАС України, оцінивши повідомлені позивачем обставини, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 , на підставі статті 118 Земельного кодексу України звернулася до Осинівської сільської ради Куп`янського району Харківської області із заявою, разом з відповідними документами про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2,000 га, яка розташована в с. Прокопівка Осинівської сільської ради Куп`янського району Харківської області для подальшого надання земельної ділянки у власність.

Рішенням ХL сесії VІІ скликання Осинівської сільської ради Куп`янського району Харківської області від 14.02.2020 №316 відмовлено в наданні такого дозволу, оскільки відсутній генеральний план с. Прокопівка та проект землеустрою щодо впорядкування території населеного пункту Прокопівка, затверджених у встановленому законом порядку, а також зазначене місце розташування земельної ділянки знаходиться в зоні житлової забудови та присадибних ділянок (а.с.8).

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд зазначає, що правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель вирішуються Земельним кодексом України.

Так, відповідно до абз. 1 ч.1 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно ч.2 ст. 116 ЗК України, набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (частина третя статті 116 Земельного кодексу України).

Відповідно до абз. 1 ч.1 ст. 117 ЗК України, передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 118 ЗК України визначено, що громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

У відповідності до ч.6 ст. 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (частина сьома статті 118 Земельного кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЗК України, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

З огляду на викладене, законодавцем встановлено виключні підстави, за наявності яких заявникові може бути відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. У такому випадку відмова може бути визнана обґрунтованою лише тоді, коли компетентним суб`єктом владних повноважень встановлюється невідповідність місця розташування об`єкта вимогам, зазначеним у Земельному кодексі України, які повинні бути затверджені у встановленому законом порядку або вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно - територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до довідки із звітності обліку земель про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями від 13.01.2020 №31-20-0.23,031-87/183-20, вказана земельна ділянка не надана у власність або у постійне користування під забудови. Також, відповідно до цієї ж довідки, цільове призначення цієї земельної ділянки є саме землі сільськогосподарського призначення - рілля.

На підтвердження вказаного позивачем до матеріалів справи надано лист Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 10.03.2020 №29-20-9,1-2197/0/19-20, в якому зазначено, що вказана земельна ділянка знаходиться в межах населеного пункту с. Прокопівка на території Осинівської сільської ради Харківської області, землі не надані у власність або постійне користування у межах населених пунктів, форма власності комунальна, цільове призначення - землі сільськогосподарського призначення - рілля.

Суд зазначає, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що місце розташування земельної ділянки, на яку позивач бажає отримати дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо відведення у власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки, орієнтовною площею 2,0000 га, розташованої в с. Прокопівка Осинівської сільської ради Куп`янського району Харківської області не відповідає вимогам ч. 7 ст. 118 ЗК України стосовно невідповідності обраного місця розташування об`єкта визначеним вимогам для відмови у наданні земельної ділянки.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, оскаржуване рішення ХL сесії VІІ скликання Осинівської сільської ради Куп`янського району Харківської області від 14.02.2020 №316 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Осинівську сільську раду Куп`янського району Харківської області задовольнити заяву позивача, надавши відповідний дозвіл, суд зазначає наступне.

Згідно з Рекомендацією № R (80) 2 комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, під дискреційним повноваженням розуміють таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийняті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Суд зазначає, що питання надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в с. Прокопівка Осинівської сільської ради Куп`янського району Харківської області є дискреційними повноваженнями Осинівської сільської ради Куп`янського району Харківської області.

Адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим ч. 2 ст. 2 КАС України, критеріям, не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Враховуючи викладене, у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання Осинівську сільську раду Куп`янського району Харківської області задовольнити заяву позивача, надавши відповідний дозвіл, належить відмовити.

Проте, враховуючи той факт, що наведені відповідачем підстави відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в с. Прокопівка Осинівської сільської ради Куп`янського району Харківської області, суперечать приписам Земельного кодексу України, суд дійшов висновку про те, що з метою відновлення прав позивача, належить вийти за межі позовних вимог на підставі ч. 2 ст. 9 КАС України та зобов`язати Осинівську сільську раду Куп`янського району Харківської області розглянути повторно заяву позивача щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою стосовно відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в с. Прокопівка Осинівської сільської ради Куп`янського району Харківської області, з урахуванням висновків суду.

Таким чином, позов ОСОБА_1 про скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 246, 257-263, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Осинівської сільської ради Куп`янського району Харківської області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Скасувати рішення ХL сесії VІІ скликання Осинівської сільської ради Куп`янського району Харківської області від 14.02.2020 №316 "Про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в с. Прокопівка Осинівської сільської ради Куп`янського району Харківської області".

Зобов`язати Осинівську сільську раду Куп`янського району Харківської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою стосовно відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в с. Прокопівка Осинівської сільської ради Куп`янського району Харківської області.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Осинівської сільської ради Куп`янського району Харківської області за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у розмірі 840,80 грн (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, з урахуванням ч. 3 Розділу VІ Прикінцевих положень КАС України, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення складено 20 травня 2020 року.

Суддя Мар`єнко Л.М.