Справа № 460/4682/19
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2020 рокуЛьвівСправа № 460/4682/19 пров. № А/857/3917/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Шевчук С.М.

суддів Носа С.П.,

Кухтея Р.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2020 року (рішення ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження у м. Рівне судом під головуванням судді Щербакова В.В., повний текст рішення складено 03 лютого 2020 року) у справі № 460/4682/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

В грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила:

-визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо непризначення їй пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2;

-зобов`язати відповідача призначити їй пенсію на пільгових умовах за Списком №2 з 09.09.2019;

-стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2020 року адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо не призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку відповідно до підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 09 вересня 2019 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку відповідно до підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 09 вересня 2019 року.

Стягнено на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2020 року скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На підтвердження доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що у трудовій книжці позивача відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, а це зайнятість протягом повного робочого дня у шкідливих умовах, проведення атестації робочого місця. Однією з умов для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є наявність професії в списку. Згідно зі Списком №2, затвердженим Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове забезпечення», розділ XVII підрозділ 1, пункт «а» - «Електровакуумне виробництво» зазначено посаду робітники на машинах і печах з газовими пальниками, однак позивач працювала на посаді штампувальника ніжок. В ході перевірки підприємства правонаступника не встановлено документів, які свідчили про те, що посада на якій працювала позивач «штампувальника ніжок» відноситься до посад робітників на машинах і печах з газовими пальниками.

Відповідач також вважає, що судом першої інстанції не враховано його майновий стан, оскільки відповідно до ст. 73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» використання коштів Пенсійного фонду України на цілі, не передбачені цим законом, забороняється. Відтак державні асигнування спрямовуються лише на виплату пенсій і Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області не має можливості сплатити судовий збір.

Позивач подала відзив на апеляційну скаргу, у якому просила залишити рішення суду першої інстанції без змін, а скаргу без задоволення. На підтвердження своїх доводів покликалася на судові рішення Верховного Суду в аналогічних справах.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 згідно даних, зазначених у трудовій книжці позивача НОМЕР_1 з 15.11.1980 (наказ №872 від 24.11.1980) по 30.09.1987 (наказ №673 від 29.09.1987) працювала на посаді штампувальника ніжок (а.с. 11,12).

06.09.2019 позивачці виповнилося 57 років.

Внаслідок цього 09.09.2019 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 із зменшенням пенсійного віку, відповідно до підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». До заяви додала уточнюючу довідку про характер роботи та умови праці, що визначають право на пенсію на пільгових умовах №1007 від 08.07.2019.

Згідно з уточнюючою довідкою №1007 від 08.07.2019, виданою Ліквідатором ПАТ «Рівненський завод «Газотрон» на підставі первинних документів за час виконання робіт, ОСОБА_1 дійсно працювала на Рівненському заводі імені 60-річчя Жовтня, який в подальшому іменований як Рівненський завод «Газотрон», ВАТ «Рівненський завод «Газотрон», ПАТ «Рівненський завод «Газотрон» з 15.11.1980 по 30.09.1987 за професією, яка дає право на пільгову пенсію, зокрема штампувальником ніжок у радіотехнічному електровакуумному виробництві на протязі повного робочого дня, при сорокагодинному робочому тижні, інших робіт не виконувала, що передбачена Списком №2, розділ XVII, підрозділ 1, пункт «а», як робітники на машинах і печах з газовими пальниками, затвердженими постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173. (а.с.15).

Загальний стаж роботи позивачки, на момент подання заяви 09.09.2019, становить 39 років 09 місяців 09 днів (а.с. 37).

07.10.2019 Головним управлінням Пенсійного фонду України проведено позапланову перевірку достовірності документів підприємства щодо пільгового стажу роботи позивача для призначення (перерахунку) пенсії згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до акту №1977 від 07.10.2019, складеного за результатами цієї перевірки, встановлено, що ОСОБА_1 працювала на Рівненському заводі імені 60-річчя Жовтня, в подальшому іменований як Рівненський завод «Газотрон», ВАТ «Рівненський завод «Газотрон», ПАТ «Рівненський завод «Газотрон» з 15.11.1980 по 30.09.1987 на посаді штампувальника ніжок в цеху №15. Разом з тим первинними документами неможливо підтвердити, що позивач працювала як робітник на машинах і печах з газовими пальниками на протязі повного робочого дня при сорокагодинному робочому тижні і інших робіт не виконувала. Згідно зі Списком №2, затвердженим Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове забезпечення», розділ XVII підрозділ1, пункт «а»- «Електровакуумне виробництво» право на пільгове забезпечення мають робітники на машинах і печах з газовими пальниками. При видачі довідки №1007 від 08.07.2019 первинні документи використані не в повному обсязі (встановлено, що позивачку звільнено не на підставі наказу№673 від 29.09.1987, а на підставі наказу №679 від 22.09.1987), карта умов праці не надана, що не дає можливість підтвердити зайнятість у шкідливих умовах праці (а.с. 39-40).

30.10.2019 відділом з питань перерахунку пенсій №5 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на підставі заяви від 09.09.2019 прийнято рішення №8 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах згідно статті 114 п. 2 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Вказане рішення також мотивоване відсутністю підтвердження проведеною перевіркою від 07.10.2019 у ПАТ «Рівненський завод «Газотрон» пільгового стажу на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах (а.с. 36).

Листом від 28.11.19 №243/03.6-21 відділ з питань перерахунку пенсій №5 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повідомив про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до підпункту 2 пункту 2 та пункту 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з наступних підстав. Перевіркою від 07.10.2019 у ПАТ «Рівненський завод «Газотрон» не підтверджено пільговий стаж на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки первинними документами (особовими рахунками по заробітній платі, карткою форми Т-2) неможливо підтвердити, що позивач працювала як робітник на машинах і печах з газовими пальниками на протязі повного робочого дня при сорокагодинному тижні та інших робіт не виконувала, що в свою чергу не дає можливості підтвердити зайнятість у шкідливих умовах праці (а.с. 20,21).

Не погоджуючись з даним рішенням, позивач звернулася до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

В суд першої інстанції позивач додатково надала копію наказу від 30.01.1997 №02 та лист №02-01-6/901-08 від 23.12.1996.

Відповідно до наказу від 30.01.1997 №02 ВАТ Рівненський завод «Газотрон» вбачається, що комісія по проведенню атестації робочих місць за умовами праці створена на підставі наказу від 02.12.1992 №227. Порядок проведення атестації затверджений у відповідності з постановою КМУ №442 від 01.08.1992. Наказ від 02.12.1992 №227 виконано та проведено атестацію робочих місць в 1997 році.

Листом №02-01-6/901-08 від 23.12.1996 Міністерство соціального захисту населення повідомило Рівненський завод «Газотрон», що у випадках не підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення за результатами атестації робочих місць за умовами праці до пільгового стажу зараховується період роботи в професіях і посада, передбачених Списками №1 і №2, до дати видання наказу по підприємству.

ІІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач набула право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку відповідно до підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Зокрема робота позивача на посаді штампувальника ніжок підтверджується відповідними записами в трудовій книжці, уточнююча довідка видана на підставі первинних документів та в повній мірі відповідає вимогам, встановленим п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993. Щодо атестації робочих місць, то у випадку не підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення за результатами атестації робочих місць за умовами праці, до пільгового стажу зараховується період роботи в професіях і посадах, передбачених Списками №1 і №2, до дати видання наказу по результатах атестації по підприємству.

IV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої та другої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції на момент зверхня позивачки, надалі Закон № 1058-IV).

Згідно з пунктом 2 Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Частиною 1 статті 114 Закону № 1058-IV передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005 затверджений Порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (надалі Порядок №383).

Відповідно до п. 3 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До

пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

В період роботи позивача з 15.11.1980 по 30.09.1987 діяла Постанова Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове забезпечення». Згідно зі Списком №2, затвердженим цією Постановою, в розділі XVII «Радіотехнічне виробництво» підрозділі 1 «Електровакуумне виробництво», пункті «а» «робітники» - зазначено посаду робітники на машинах і печах з газовими пальниками.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з пунктом 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку № 383 установлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМ України № 637 від 12 серпня 1993 р. (надалі по тексту постанови іменовано Порядок №637).

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок № 442), та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку № 442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

За змістом пунктів 8 та 9 Порядку № 442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Відтак, непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Зазначений висновок щодо застосування норм матеріального права викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі 520/15025/16-а.

Відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Пунктом 1.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.93 (із змінами)передбачено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Згідно з пунктом 2.3. цієї Інструкції записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній передбачено Порядком №637. Зокрема п. 1 цього Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати,посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з п. 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Пунт 17 Порядку №637 встановлюється, що за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Відповідно до п. 18 Порядку №637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Відповідно до п. 3.3. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (надалі Порядок №22-1) орган, що призначає пенсію, надає допомогу особам, зазначеним у пунктах 1.1 і 1.2 розділу І цього Порядку, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії.

Відповідно до п.4.1, 4.2 Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

При прийманні документів орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Отже, з наведених положень законодавства слідує, що орган, який призначає пенсію, надає особам, які звернулися за її призначенням, допомогу щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії, в тому рахунку і шляхом: витребування від підприємств, установ та організацій, в тому числі і від архівних установ, подання додаткових документів, яких не вистачає. Для подання у такому випадку відсутніх документів встановлюється тримісячний строк.

У випадку відсутності необхідних документів у зв`язку із їх незбереженням, відсутності документів внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних або неможливості одержання їх з інших причин, орган, що призначає пенсію, повинен в порядку пунктів 17, 18 Порядку №637 та пункту 3.3. Порядку №22-1 довести до відома особи, що звернулася за призначенням пенсії, про те, що її трудовий стаж може бути встановлений на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Однак, як слідує з матеріалів справи, відповідач як орган, що призначає пенсію, встановивши обставини щодо відсутності документів в ході перевірки підприємства яке видало уточнюючу довідку, які б підтверджували зайнятість позивача у шкідливих умовах праці, зокрема як робітника на машинах і печах з газовими пальниками на протязі повного робочого дня при сорокагодинному робочому тижні, зазначених положень не дотримався. Зокрема не здійснив усіх заходів з надання позивачу допомоги в одержанні відсутніх документів для призначення пенсії, в тому числі шляхом витребування від підприємств, установ та організацій, в тому числі і від архівних установ, подання додаткових документів, яких не вистачає.

Відповідач не з`ясував обставини чи збереглися такі документи та не запропонував позивачу підтвердити зазначені обставини відповідними документами, а за їх відсутності показами свідків відповідно до пунктів 17, 18 Порядку №637.

З наведеного слідує, що рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії, а також лист про відмову позивачу у призначенні пенсії є передчасними, такими, що постановлені без з`ясування зазначених обставин та без належного виконання покладених повноважень щодо надання допомоги особі, яка звернулася за призначенням пенсії у витребуванні від підприємств, установ та організацій до сфери яких віднесено таке питання (в тому числі і від архівних установ), наданні показів свідків.

Стосовно прийнятого судом першої інстанції рішення про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку відповідно до підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 09 вересня 2019 року, то колегія суддів зазначає, що для прийняття такого рішення необхідно дослідити в установленому порядку обставини щодо зайнятості позивача у шкідливих умовах праці, зокрема стосовно того чи робота позивача на посаді штампувальника ніжок відноситься до посад передбачених списком №2, а зокрема до посади робітника на машинах і печах з газовими пальниками на протязі повного робочого дня при сорокагодинному робочому тижні, у період з 15.11.1980 по 30.09.1987. Проте, зібрані у справі докази не надають за можливе встановити зазначені обставини, а відтак рішення суду першої інстанції є таким що постановлено за відсутності доказів які підтверджують приведені обставини.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що обставини стосовно того чи робота позивача на посаді штампувальника ніжок відноситься до посад передбачених списком №2, а зокрема до посади робітника на машинах і печах з газовими пальниками на протязі повного робочого дня при сорокагодинному робочому тижні, у період з 15.11.1980 по 30.09.1987 можуть бути встановлені на підставі певних первинних доказів, які повинні бути витребувані від підприємств, установ та організацій, в тому числі і від архівних установ, а у випадку їх відсутності можуть бути встановлені відповідною комісією відповідача на підставі показів не менше як двох свідків які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника. Про наявність таких свідків які можуть підтвердити названі обставини позивач повинен повідомити відповідача.

Відповідно до пункту 1.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, органом, що призначає пенсію є управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднане управління.

Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 р. № 628 «Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України» реорганізовано деякі територіальні органи Пенсійного фонду України шляхом приєднання до окремих органів Пенсійного фонду України за переліком згідно з додатком. Зокрема, згідно з цим Переліком територіальних органів Пенсійного фонду України, які реорганізуються шляхом приєднання, Дубенське об`єднане управління Пенсійного фонду України приєднюється до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.

Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади за даних обставин.

При цьому, суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади. При цьому, суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин.

Аналогічна позиція, викладена в постанові Пленуму Верховного суду України №13 від 24.10.2008 року, постанові ВАСУ від 28.07.2015 року справа №К/800/34016/14 відповідно до яких, суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які не належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.

Відтак, зобов`язавши відповідача призначити позивачу пенсію без урахування розподілу повноважень між виконавчими та судовими органами та без з`ясування всіх необхідних обставин для призначення пенсії, суд першої інстанції постановив передчасне судове рішення щодо призначення позивачу пенсії перебравши на себе повноваження, які належать виключно відповідачу.

Колегією суддів також враховано, що завданням адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту порушеного права людини.

З огляду на фактичні обставини справи за яких має місце неналежне виконання відповідачем повноважень та зважаючи на приведені положення законодавства за яких суд не вправі перебирати на себе непритаманні йому функції у призначенні пенсій, колегія суддів керуючись частиною 2 статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог з метою захисту порушеного права позивача та задовольнити у названій частині позов у спосіб зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача з урахуванням того, що Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, як орган, що призначає пенсію, повинен вжити заходів щодо з`ясування всіх необхідних обставин стосовно того чи робота позивача на посаді штампувальника ніжок відноситься до посад передбачених списком №2, а зокрема до посади робітника на машинах і печах з газовими пальниками на протязі повного робочого дня при сорокагодинному робочому тижні, у період з 15.11.1980 по 30.09.198 року, в тому числі і шляхом витребування від контролюючих органів, установ, організацій, підприємств та архівних закладів необхідних документів для вирішення питання про можливість призначення ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах (в тому числі і шляхом повідомленням ОСОБА_1 про можливість підтвердження нею зазначених обставин (за відсутністю збережених документів) показами не менше як двох свідків які б знали ОСОБА_1 по спільній з нею роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу вказаної заявниці.

Стосовно ж прийнятого судового рішення відносно позовної вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльністі Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо непризначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, то колегія суддів зазначає, що вказане рішення також є передчасним адже зібраними доказами на момент розгляду справи в суді як першої так і апеляційної інстанції беззаперечно не підтверджуються обставини стосовно того що робота позивача на посаді штампувальника ніжок відноситься до посад передбачених списком №2, а зокрема до посади робітника на машинах і печах з газовими пальниками на протязі повного робочого дня при сорокагодинному робочому тижні, у період з 15.11.1980 по 30.09.1987 року. Для задоволення такої вимоги суд повинен володіти беззаперечними доказами зазначених обставин. Проте, такі суду надані не були.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що оскаржуване рішення суду не в повній мірі відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про часткове задоволення позову.

Щодо розподілу судових витрат, то з квитанції №18 від 28.12.2019 вбачається, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн (а.с.4).

Згідно з частиною 6 статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 317, 321, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області задовольнити частково.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2020 року у справі № 460/4682/19 скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задоволити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області:

- повторно розглянути подану ОСОБА_1 заяву та документи про призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку відповідно до підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням правової оцінки, наданої судом апеляційної інстанції у даному судовому рішенні;

- прийняти за результатами такого повторного розгляду відповідне рішення з приводу поданої заяви про призначення ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах відповідно до підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", про яке невідкладно повідомити ОСОБА_1 в установленому порядку.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Короленка, 7, м. Рівне, 33028, ) судовий збір в розмірі 384,20 грн.

У задоволенні решти вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді С. П. Нос
Р. В. Кухтей
Повне судове рішення складено 21 травня 2020 року.