Справа № 420/7725/19
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2020-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/7725/19

Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К.О. Дата і місце ухвалення: 19.02.2020р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року по справі за позовом Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до товариства з обмеженою відповідальністю «Аптека оригінальних препаратів» про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2019 року Одеське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Аптека оригінальних препаратів», в якому, з урахуванням відмови від частини позовних вимог, просило суд стягнути з відповідача на користь позивача загальну суму заборгованості 101 290,53 грн., з яких: адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу з працевлаштування осіб з інвалідністю за 2017 рік в сумі 77735,31 грн. та пеня за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій в сумі 23555,22 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що проведеною Управлінням Держпраці у Одеській області перевіркою було встановлено, що у 2017 році у товаристві з обмеженою відповідальністю «Аптека оригінальних препаратів» не було працевлаштовано жодного працівника, якому встановлена група інвалідності, чим порушено вимоги ч.1 ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні». Враховуючи середньооблікову кількість штатних працівників товариства у 2017 році 32 особи, у 2017 році відповідачем не виконано нормативу у працевлаштуванні однієї особи з інвалідністю. Звіту за формою №10-ПІ за 2017 рік до 01.03.2018р. ТОВ «Аптека оригінальних препаратів» не подавало. У зв`язку з цим, на ТОВ «Аптека оригінальних препаратів» покладається відповідальність у вигляді адміністративно-господарських санкцій, передбачених ст.20 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні».

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Одеське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення від 19.02.2020р. з прийняттям нового судового рішення про задоволення позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначив, що судом першої інстанції при вирішенні спору не надано належної правової оцінки посиланням відповідача, що ТОВ «Аптека оригінальних препаратів» подавало звітність за формою №3-ПН (інформація про попит на робочу силу (вакансії) з порушенням встановленого законодавством порядку подання такої звітності, а саме: пізніше ніж три робочі дні з дати відкриття вакансії. Більше того, ТОВ «Аптека оригінальних препаратів» було знято вакансію, на яку не було працевлаштовано особу з інвалідністю, про що свідчить відповідь міського центру зайнятості від 16.12.2019р. №2330/19/10 та лист Одеського міського центру зайнятості від 10.01.2020р. №57/19/10. З вказаного слідує, що товариство не своєчасно та не в повному обсязі надає інформацію про попит на вакансії та не вжило всіх залежних від нього заходів для виконання нормативу по працевлаштуванню осіб з інвалідністю.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що товариство з обмеженою відповідальністю «Аптека оригінальних препаратів» зареєстровано в якості юридичної особи 20.03.2008р.

У 2017 році середньооблікова кількість штатних працівників ТОВ «Аптека оригінальних препаратів» складає 32 особи, що підтверджується листом ГУ ПФУ в Одеській області від 10.12.2019р. вих. 32766/05-5.

У період з 17.10.2019р. по 18.10.2019р. Головним управлінням Держпраці в Одеській області проведено позапланову перевірку щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства про зайнятість населення, зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю ТОВ «Аптека оригінальних препаратів», за наслідками якої складено акт перевірки №15-01-032/0113 від 18.10.2019р.

Вказаним актом перевірки, серед іншого, зафіксовано порушення ТОВ «Аптека оригінальних препаратів» ч.1 ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», а саме: норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за перевіряємий період товариством не виконувався, але товариство подає звітність Форми 3-ПН до центру зайнятості щодо інформації про попит на робочу силу, а саме: інваліди, як не досягли пенсійного віку встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

На виконання Угоди про співробітництво та організацію взаємовідносин у сфері здійснення державного контролю за додержанням вимог законодавства про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю між Головним управлінням Держпраці в Одеській області та Одеським обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів, Головне управлінням Держпраці в Одеській області надіслало матеріали перевірки щодо ТОВ «Аптека оригінальних препаратів», за наслідками якої складено акт №15-01-032/0113 від 18.10.2019р., до Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів.

Позивач, в свою чергу, 11.12.2019р. сформував та надіслав на адресу ТОВ «Аптека оригінальних препаратів» розрахунок адміністративно-господарських санкцій за 2017 рік відповідно до акту перевірки ГУ Держпраці в Одеській області №15-01-032/0113 від 18.10.2019р. та інформації ГУ ПФУ в Одеській області від 10.12.2019р. №32766/05-5.

Згідно вказаного розрахунку у 2017 році середньооблікова кількість штатних працівників на підприємстві становила 32 особи. Норматив штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» - 1 особа, однак фактично працює - 0 осіб з інвалідністю. Середньорічна заробітна плата та, відповідно, сума адміністративно-господарських санкцій складає 77735,31 грн.

Вирішуючи справу та відмовляючи у задоволенні адміністративного позову Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів про стягнення з ТОВ «Аптека оригінальних препаратів» адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу з працевлаштування осіб з інвалідністю за 2017 рік в сумі 77735,31 грн. та пені за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій в сумі 23555,22 грн., суд першої інстанції виходив з того, що обов`язок підприємства по створенню робочих місць для осіб з інвалідністю не супроводжується обов`язком щодо їх працевлаштування. За висновками суду першої інстанції, відповідач, як роботодавець, вжив усіх необхідних заходів для недопущення порушення, а факт не працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативів робочих місць для даної категорії громадян, у зв`язку з їх відсутністю, не може слугувати підставою для накладення адміністративно-господарських санкцій та нарахування пені, підставою для застосування яких є наявність вини юридичної особи.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Закон України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» від 21 березня 1991 року №875-XII із змінами і доповненнями, визначає основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами.

Так, приписами ст.18 Закону №875-ХІІ визначено, що забезпечення прав осіб з інвалідністю на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Підбір робочого місця здійснюється переважно на підприємстві, де настала інвалідність, з урахуванням побажань особи з інвалідністю, наявних у неї професійних навичок і знань, а також рекомендацій медико-соціальної експертизи.

Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 3 ст.19 цього ж Закону №875-ХІІ для підприємств установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі 4% середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості 1 (одного) робочого місця.

При цьому, підприємства самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення. Підприємства здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог ст.18 цього Закону.

Крім того, частиною 1 статті 20 Закону №875-ХІІ встановлено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

У відповідності до вимог п.2 Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, затвердженого Постановою КМУ від 31.01.2007р. №70, звіт про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю роботодавці подають (надсилають рекомендованим листом) щороку до 1 березня відділенням Фонду, в яких вони зареєстровані, за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.

Інформацію про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування осіб з інвалідністю роботодавці подають до базового центру зайнятості незалежно від місцезнаходження роботодавця за формою, затвердженою Мінсоцполітики за погодженням із Держстатом.

Адміністративно-господарські санкції за незайняті особами з інвалідністю робочі місця не є податком, збором (обов`язковим платежем), обов`язкова сплата яких передбачена Конституцією України та Податковим кодексом України, а є заходом впливу на правопорушника у сфері господарювання у зв`язку зі скоєнням правопорушення.

Разом із тим, відповідно до ч.1 ст.218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Також, частиною 2 наведеної статті передбачено, що учасник господарських відносин відповідає, зокрема, за порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що він вжив усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

До того ж, слід зазначити, що за змістом ст.18-1 Закону №875-ХІІ, пошук підходящої роботи безпосередньо здійснює державна служба зайнятості.

Таким чином, обов`язок підприємства зі створення робочих місць для осіб з інвалідністю не супроводжується його обов`язком займатися пошуком таких осіб для працевлаштування.

На підприємство покладається обов`язок створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю та інформувати про таку кількість створених робочих місць органи працевлаштування.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах по справі №817/1188/18 від 24 квітня 2019 року та по справі №812/1164/18 від 31 липня 2019 року.

Однак, як вбачається з матеріалів справи та не заперечується учасниками справи, ТОВ «Аптека оригінальних препаратів», яке використовує найману працю та в якого за основним місцем роботи працює вісім і більше осіб, не було зареєстроване в 2017 році у відділенні Фонду соціального захисту інвалідів в порядку, передбаченому Постановою КМУ від 31.01.2007р. №70, а також до 01 березня 2018 року не подавало звіту про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю, як це передбачено пунктом 2 Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування.

В оскаржуваному рішенні суд першої інстанції зазначив, що відповідачем були виконані вимоги Закону №875-XII щодо прийняття заходів для працевлаштування інвалідів, зокрема, товариство подало 31.05.2017р. до Одеського міського центру зайнятості звітність за формою №3-ПН (затвердженою Наказом Міністерства соціальної політики України від 31.05.2013р. за №316) щодо інформації про попит на робочу силу (вакансії) про наявність вакансії за посадою «Провізор». Однак Одеський міський центр зайнятості протягом 2017 року не направив на працевлаштування до ТОВ «Аптека оригінальних препаратів» жодного інваліда і вакансія для працевлаштування на посаду «Провізор» залишається відкритою.

Надаючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції колегія суддів враховує, що законодавством не встановлено періодичності подачі звітності за формою №3-ПН, а передбачено, що така звітність подається не пізніше 3 робочих днів з дати відкриття вакансії, тобто передбачено одноразове інформування про кожну вакансію.

Механізм подання форми звітності №3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» визначає Порядок подання форми звітності №3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», затверджений наказом Міністерства соціальної політики України від 31.05.2013р. №316, пунктом 3, 4 розділу І якого передбачено, що Форма № 3-ПН заповнюється роботодавцями та подається до базового центру зайнятості незалежно від місцезнаходження роботодавця. Актуальність зазначених у формі № 3-ПН вакансій уточнюється базовим центром зайнятості не рідше ніж двічі на місяць під час особистої зустрічі з роботодавцем, у телефонному режимі або через засоби електронного зв`язку.

Як вбачається з матеріалів справи у відповідь на запит Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів листом від 16.12.2019р. Одеський міський центр зайнятості підтвердив подання 31.05.2017р. ТОВ «Аптека оригінальних препаратів» за реєстраційним номером №863 форми звітності №3-ПН із зазначенням вакансії «провізор» з позначкою щодо працевлаштування особи з інвалідністю. Однак, у вказаному листі, також, зазначено, що необхідність у комплектуванні даного робочого місця підтверджувалася товариством в телефонному режимі до 17.07.2017р., після чого вакансія була знята роботодавцем.

На підставі викладеного, колегія суддів критично ставиться до висновків суду першої інстанції про те, що ТОВ «Аптека оригінальних препаратів» у 2017 році створило робоче місця для осіб з інвалідністю, робоче місце вважається відкритим, що свідчить про те, що товариство вжило всіх залежних від заходів щодо працевлаштування на нього інваліда.

Варто зазначити, що будь-які інші докази щодо виконання ТОВ «Аптека оригінальних препаратів» вимог ст.19 Закону №875-ХІІ в матеріалах справи відсутні.

Посилання відповідача на те, що товариство у 2017 році неодноразово розміщувало електронні оголошення на безкоштовних ресурсах в мережі Інтернет, приймало участь у міні-маркеті вакансій, де пропонувало вільну вакансію, призначену для осіб з інвалідністю, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони не підтверджені жодним доказом.

Відповідачем, в підтвердження своїх доводів, надано лише лист Одеського міського центру зайнятості від 06.12.2019р., яким підтверджено участь 27.11.2019р. ТОВ «Аптека оригінальних препаратів» у міні-ярмарку вакансій для людей з інвалідністю.

Проте, вказаний лист не може бути доказом у даній справі, предметом якого є наявність підстав для стягнення з ТОВ «Аптека оригінальних препаратів» адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу з працевлаштування осіб з інвалідністю за 2017 рік, а не за 2019 рік.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що відповідачем не надано жодного належного доказу на підтвердження того, що він намагався виконати норматив у працевлаштуванні на підприємстві особи з інвалідністю у 2017 році.

ТОВ «Аптека оригінальних препаратів» посилається на те, що відповідно до п. 3.3. Порядку нарахування пені та її сплати, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 15.05.2007р. №223, документами, які підтверджують невиконання нормативу по працевлаштуванню інвалідів є звіт за формою 10-ПІ (річна), рішення суду та акт перевірки відділення Фонду соціального захисту інвалідів роботодавця, але такі документи позивач не надав.

Колегія суддів критично ставиться до таких доводів відповідача, оскільки п. 4.1.3 Угоди про співробітництво та організацію взаємовідносин у сфері здійснення державного контролю за додержанням вимог законодавства про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю між Головним управлінням Держпраці в Одеській області та Одеським обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів, на Управління Держпраці покладено обов`язок, у разі встановлення під час здійснення заходів державного контролю фактів порушення роботодавцями вимог законодавства про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю, надсилання територіальному відділенню акту за результатами перевірки для проведення Фондом подальшої позовної заяви.

А відтак, колегія суддів доходить висновку, що позивач при проведенні розрахунку адміністративно-господарської санкції діяв правомірно.

Більше того, відповідно до п.2.3 Порядку нарахування пені та її сплати, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 15.05.2007р. № 223, адміністративно-господарська санкція - це грошове зобов`язання, альтернативне зобов`язанню самостійно здійснити працевлаштування інвалідів відповідно до Закону, сплачується у порядку і розмірах, передбачених Законом та постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007р. №70 «Про реалізацію статей 19 і 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні».

Згідно ч.4 ст.20 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України

Відповідно до ч.2 статті 20 Закону №875-ХІІ, порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Як вбачається з позовної заяви, у зв`язку з несплатою відповідачем вказаних адміністративно-господарських санкцій у встановлений строк, останньому була нарахована пеня у розмірі 23555,22 грн., детальний розрахунок якої наведено у позові.

На підставі викладеного у сукупності колегія суддів доходить висновку про обґрунтованість застосування Одеським обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів до відповідача адміністративно-господарських санкцій та нарахування пені, які підлягають стягненню з ТОВ «Аптека оригінальних препаратів».

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Оскільки при вирішенні спору судом першої інстанції не повно з`ясовано обставини справи, а також допущено невідповідність висновків суду обставинам справи, тому, відповідно до ст.317 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції задовольняє таку скаргу, скасовує рішення суду від 19.02.2020р., з прийняттям нового судового рішення про задоволення позовних вимог Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів.

Враховуючи, що дану справу суд першої інстанції правомірно відніс до категорії справ незначної складності, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою адміністративний позов Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Аптека оригінальних препаратів» (, місцезнаходження: 65029, м. Одеса, вул. Ольгіївська, буд. 6, прим. 101) на користь Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) суму заборгованості у розмірі 101 290,53 грн. (сто одна тисяча двісті дев`яносто гривень 53 копійок), з яких: адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу з працевлаштування осіб з інвалідністю за 2017 рік у розмірі 77 735,31 грн. (сімдесят сім тисяч сімсот тридцять п`ять гривень 31 копійок) та пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій в сумі 23 555,22 грн. (двадцять три тисячі п`ятсот п`ятдесят п`ять гривень 22 копійок).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлений 19 травня 2020 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук