Справа № 200/2654/20-а
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2020-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2020 р. Справа№200/2654/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Чекменьова Г.А., розглянувши в спрощеному (письмовому) провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначені допомоги при народженні дитини на сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у виплаті недоотриманої допомоги при народженні дитини на сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- зобов`язати призначити та виплатити допомогу при народженні дитини на сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі, встановленому частиною 1 статті 12 Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми»;

- зобов`язати призначити та виплатити недоотриману допомогу при народженні дитини на сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі, встановленому частиною 1 статті 12 Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми».

У позовній заяві свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є матір`ю двох синів, а саме ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та перебуває на обліку у відповідача як внутрішньо переміщена особа. В січні 2019 року позивач звернулась до відповідача із заявою про виплату допомоги при народженні дитини, оскільки останній раз її отримувала в квітні 2014 року. Проте жодних виплат не надходило. В усній розмові позивачу повідомили про відмову в призначені допомоги в зв`язку з пропуском 12-місячного строку для звернення. Будь-яких рішень позивач не отримувала, такі дії відповідача вважає протиправними тому просить задовольнити заявлені позовні вимоги.

Ухвалою від 16 березня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відстрочено сплату судового збору до прийняття рішення по справі та відкрито спрощене позовне провадження по справі.

Відповідачем на адресу суду надано відзив на адміністративний позов, у якому він зазначає, що 26.09.2019 року позивача взято на облік як внутрішньо переміщену особу за адресою: АДРЕСА_1 . 07.02.2020 року ОСОБА_1 звернулась із заявою про призначення державної допомоги при народженні дитини. Управлінням зроблено запит електронної особової справи, відповідно до якої Совєтським управлінням соціального захисту населення міста Макіївки допомогу при народження дитини ОСОБА_3 призначено з 01.01.2013 року по 31.01.2013 року в розмірі 9720 грн., та з 01.02.2013 року по 31.01.2017 року у розмірі 1012,50 грн. щомісячно. Останній раз допомогу виплачено по 31.07.2014 року. Проте, в призначені допомоги при народжені дитини відмовлено в зв`язку з пропуском позивачем 12-місячного строку звернення за допомогою при народженні. Оскільки позивач належним чином не виконала покладені на неї обов`язки, встановлені положеннями Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 21 листопада 1992 року та Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1751 від 27 грудня 2001 року, відповідач вважає що діяв правомірно в межах своєї компетенції. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

З`ясовуючи, чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, та які докази на їх підтвердження, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України № НОМЕР_2 .

28.01.2013 року позивач у селі Розівка Шахтарського району Донецької області народила сина - ОСОБА_3 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , видане Виконавчим комітетом Розівської сільської ради Шахтарського району Донецької області від 07.02.2013 року, актовий запис № 04 (а.с.3).

17.05.2015 року позивач у Липецьку Липецької області Росія народила сина - ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 , видане Жовтневим відділом ЗАЦС адміністрації міста Липецька від 03.11.2015 року, актовий запис № 26474 (а.с.7).

Позивач та її діти перебувають на обліку відповідача як внутрішньо переміщені особи (довідки від 26.09.1989 року за № 1425- та від 07.02.2020 року за № 1425-, № 1425-) (а.с.4-5).

Судом встановлено, що 07.02.2020 року позивач звернулась до відповідача з питання оформлення допомоги при народженні дитини (а.с.36-37).

26.02.2020 року Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради складено акт № 477 про відсутність позивача за місцем проживання та залишення повідомлення про явку (а.с.15). Відповідно до витягу з протоколу № 16 від 28.02.2020 року відповідачем 05.03.2020 року прийнято рішення про відмову в призначені допомоги при народженні дитини ОСОБА_1 (а.с.17, 18).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги встановлює Закон України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 21 листопада 1992 року № 2811-XII (далі - Закон № 2811-XII), який спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім`ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення.

Так, згідно з частиною першою статті 1 зазначеного Закону громадяни України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених Законом та іншими законами України.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 3 Закону № 2811-XII одним із видів державної допомоги сім`ям з дітьми є допомога при народженні дитини. Така допомога призначається і виплачується органами соціального захисту населення; надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною; покриття витрат на її виплату здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України у вигляді субвенцій до місцевих бюджетів (стаття 4, частина 1 статті 5, частина 1 статті 10 Закону), з урахуванням умов, визначених у статті 11 Закону № 2811-XII.

Таким чином, допомога при народженні дитини є різновидом державної допомоги у загальній системі соціального захисту населення і надається з метою забезпечення відповідного рівня матеріальної підтримки сімей, у яких є діти, створення належних умов для утримання та виховання дітей.

За приписами статті 11 Закону № 2811-XII, для призначення допомоги при народженні дитини до органу соціального захисту населення за умови пред`явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, та свідоцтва про народження дитини подається одним з батьків (опікуном), з яким постійно проживає дитина, заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, та копія свідоцтва про народження дитини. Даний перелік документів є вичерпним. Допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини. У разі народження мертвої дитини допомога при народженні дитини не призначається. Вказані норми Закону кореспондуються з положеннями Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1751 від 27 грудня 2001 року (зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 59 від 04 лютого 2009 року).

Аналіз наведених норм дає підстави зробити висновок про те, що заява про призначення допомоги при народженні дитини подається одним із батьків дитини в письмовій формі до органів соціального захисту за формою, затвердженою Мінсоцполітики.

Суд зазначає, що у відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 року №789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують, щоб установи, служби і органи, відповідальні за піклування про дітей або їх захист, відповідали нормам, встановленим компетентними органами, зокрема, в галузі безпеки й охорони здоров`я та з точки зору численності і придатності їх персоналу, а також компетентного нагляду.

Окрім того, суд зауважує, що допомога при народженні дитини за своєю природою є допомогою самій дитині, а не її батькам.

У даному випадку неможливість своєчасного звернення одним з батьків до органу, який здійснює призначення допомоги при народженні дитини, призводить до порушення інтересів саме дитини.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі №591/610/16.

Частинами сьомою, дев`ятою статті 11 Закону № 2811-XII визначено, що допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини. Виплата допомоги при народженні дитини припиняється у разі: позбавлення отримувача допомоги батьківських прав; відібрання дитини в отримувача допомоги без позбавлення батьківських прав; тимчасового влаштування дитини на повне державне утримання; припинення опіки або звільнення опікуна від його повноважень щодо конкретної дитини; нецільового використання коштів і незабезпечення отримувачем допомоги належних умов для повноцінного утримання та виховання дитини.

Суд звертає увагу, що позивачем заявлений позов фактично в інтересах дитини для її належного матеріального забезпечення, а відповідно до частини сьомої статті 7 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Отже, беручи до уваги необхідність захисту інтересів малолітньої дитини, враховуючи ту обставину, що позивач всупереч своїй волі змушена була змінити місце проживання внаслідок проведення антитерористичної операції, виходячи із завдань адміністративного судочинства, суд дійшов висновку, що рішення відповідача про відмову у призначенні допомоги при народженні дитини прийнято відповідачем без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону № 2811-XII допомога при народженні дитини призначається у розмірі 41280 гривень. Виплата допомоги здійснюється одноразово у сумі 10320 гривень, решта суми допомоги виплачується протягом наступних 36 місяців рівними частинами у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Окрім того, відповідачем підтверджено призначення допомоги при народженні дитини ОСОБА_3 з 01.02.2013 року по 31.01.2017 року у розмірі 1012,50 грн. щомісячно та припинення виплати з 31.07.2014 року. Проте підстав припинення виплати допомоги та не поновлення виплат відповідачем не зазначено.

За таких обставин, з урахуванням інтересів дитини та обставин, встановлених судом, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на звернення до органу праці та соціального захисту населення за призначенням допомоги при народженні дитини та отримання цієї допомоги, через що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Також, суд враховує, що вчинення оскаржених дій супроводжувалось прийняттям з боку Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради в межах наявної в нього компетенції відповідного рішення від 05.03.2020 року, яке безпосередньо стосується прав та інтересів позивача, на захист яких заявлений позов у цій адміністративній справі.

При цьому суд зазначає, статті 245 КАС України, зокрема містить такі приписи:

1. При вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

2. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії [...].

4. У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

З урахуванням зазначених норм, враховуючи зміст заперечень відповідача проти заявленого позову, які не містять інших підстав для відмови у задоволенні заяви позивача, крім пропуску строку на її подання, оцінюючи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування рішення від 05.03.2020 року про відмову в призначенні допомоги та зобов`язання відповідача її нарахувати та виплатити.

Відповідно до частини 2 статті 133 КАС якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Враховуючи, що позивачем при поданні до суду адміністративного позову судовий збір не сплачувався, а ухвалою суду від 02 березня 2020 року відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення у справі, суд вважає необхідним стягнути з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Державного бюджету судовий збір за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру.

На підстав наведеного, керуючись статтями 2, 133, 241-246, 255, 295-297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради (85113, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Громова, 14, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради від 05.03.2020 року про відмову у призначені державної допомоги при народженні дитини ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради від 05.03.2020 року про відмову у виплаті недоотриманої державної допомоги при народженні дитини ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради призначити та виплатити державну допомогу при народженні дитини ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі, встановленому частиною 1 статті 12 Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми».

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради призначити та виплатити недоотриману державну допомогу при народженні дитини ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі, встановленому частиною 1 статті 12 Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради (85113, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Громова, 14, ) на користь спеціального фонду Державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України) за наступними реквізитами: рахунок - UА0026001, код ЄДРПОУ - 26255795, отримувач - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код класифікації доходів бюджету 22030106, банк отримувача Казначейство України (ЕАП) судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення складено у повному обсязі та підписане 18 травня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г.А. Чекменьов