Справа № 360/1325/20
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2020-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

19 травня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1325/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Свергун І.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії про визнання бездіяльності протиправною та стягнення винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції,

ВСТАНОВИВ:

30.03.2020 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії (далі відповідач, ГУМВС України у Луганській області), в якому позивач просить: визнати протиправною бездіяльність ГУМВС України в Луганській області в особі ліквідаційної комісії на ОСОБА_1 винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з 08.10.2014 по 22.09.2015; стягнути з ГУМВС України в Луганській області в особі ліквідаційної комісії на користь ОСОБА_1 винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з 08.10.2014 по 22.09.2015 у загальному розмірі 28287,94 грн, з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що позивач з 08.10.2014 проходив службу в органах внутрішніх справ України на посаді міліціонера взводу № 3 роти № 3 батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Луганськ-1» ГУМВС України в Луганській області.

У період часу з 08.10.2014 по 22.09.2015 позивач приймав безпосередню участь в антитерористичній операції, у зв`язку із чим має право на нараховування щомісячної винагороди за участь в АТО.

Відповідачем не виплачено позивачу винагороду за безпосередню участь в АТО за спірний період в сумі 28287,94 грн, що стало підставою для звернення позивача до суду.

Ухвалою суду від 03.04.2020 відкрито провадження в справі, визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

24.04.2020 від ГУМВС України у Луганській області на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (арк. спр. 37-41), в обґрунтування якого останній послався на таке. Винагорода за безпосередню участь в антитерористичній операції виплачується тільки за час фактичної участі у відповідних заходах, а не за весь час залучення до проведення антитерористичної операції. В матеріалах справи відсутні документи, які свідчать про безпосередню участь позивача у проведенні антитерористичної операції у спірний період. Аргументи позивача, що він брав безпосередню участь в антитерористичній операції на підставі довідки ГУМВС України у Луганській області про участь в антитерористичній операції та наказів АТЦ при СБУ, які виступали підставою для видання вказаної довідки, повинні бути відхилені судом, оскільки вказаний період часу є загальним періодом, що визначає лише можливість залучення позивача до проведення антитерористичної операції.

З огляду на зміст витягів із вищенаведених наказів першого заступника керівника АТЦ при СБУ вбачається, що вони свідчать про прибуття та вибуття позивача до (зі) складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, тобто зазначені накази АТЦ при СБУ вказують лише про можливість залучення позивача до проведення антитерористичної операції (тобто про зарахування до складу сил та засобів антитерористичної операції), а не про участь у заходах, за які передбачено виплату винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції. Тобто, довідка ГУМВС України у Луганській області про участь в антитерористичній операції та накази АТЦ при СБУ про включення та виключення позивача до (зі) складу сил та засобів відображають поняття «залучення сил і засобів до проведення антитерористичної операції», яке використовується в Законі України № 638 від 20.03.2003 та не охоплює поняття «використання сил і засобів, що залучаються до проведення антитерористичної операції», яке вживається в Законі України № 638 від 20.03.2003 (оскільки відповідно до ч. 3 ст. 12 вказаного закону керівник оперативного штабу, крім іншого, приймає рішення про використання сил і засобів, що залучаються до її проведення). Зазначеними вище наказами АТЦ при СБУ (по стройовій частині), які виступали підставою для видачі довідки про безпосередню участь в антитерористичній операції, позивача було лише зараховано до списку сил і засобів проведення антитерористичної операції.

Тому відповідач вважає, що в матеріалах справи відсутні документи, які вказують на безпосередню участь позивача в антитерористичній операції у спірний період. На підставі викладеного відповідач просив суд у задоволенні позовних вимог позивача відмовити.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-77, 90 КАС України, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносин.

Згідно з копіями витягів із наказів першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Луганської та Донецької областей) (по стройовій частині) від 07.06.2015 № 158 та від 29.10.2015 № 302 молодший лейтенант міліції ОСОБА_1 у період з 08.10.2014 по 22.09.2015 перебував у складі сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань (арк. спр. 43-48).

На підставі вищевказаних наказів ГУНП в Луганській області видало позивачу довідку від 25.04.2016 № А-2366 про безпосередню участь особи в Антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України про те, що він дійсно в період з 08.10.2014 по 22.09.2015 безпосередньо брав участь в Антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення Антитерористичної операції на території Луганської області (арк. спр. 20).

Також на підставі вищевказаних наказів ГУМВС України у Луганській області видано позивачу довідку від 13.01.2020 № А-904 про безпосередню участь особи в Антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України про те, що він дійсно в період з 08.10.2014 по 22.09.2015 безпосередньо брав участь в Антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення Антитерористичної операції на території Луганської області (арк. спр. 21).

Згідно з довідкою ліквідаційної комісії ГУМВС України у Луганській області від 21.04.2020 № 1л-5 ОСОБА_1 у період з 23.01.2015 по 03.02.2015, з 03.02.2015 по 13.02.2015, з 30.03.2015 по 07.04.2015, з 08.04.2015 по 25.04.2015 перебував на лікарняному, з 23.03.2015 по 30.03.2015 перебував у додатковій відпустці, з 01.07.2015 по 30.07.2015 перебував у черговій відпустці. З 06.12.2014 по 12.12.2014 відсутня інформація щодо перебування ОСОБА_1 на службі. У період з 17.08.2015 по 22.09.2015 ОСОБА_1 був відсутній на службі без поважних причин (арк. спр. 54).

Згідно з довідкою від 13.05.2020 № 365/111/22-2020лк, виданою ліквідаційною комісією ГУМВС України у Луганський області, грошове забезпечення позивача у жовтні 2014 року становило 4759,24 грн, у листопаді 2014 року 4693,92 грн, у грудні 2014 року 9117,52 грн (у т.ч. матеріальна допомога 4537,76 грн), у січні 2015 року 7729,16 грн, у лютому 2015 року 7990,89 грн, у березні 2015 року 3833,54 грн (у т.ч. індексація 37,76 грн), у квітні 2015 року 6730,00 грн (у т.ч. індексація 104,75 грн), у травні 2015 року 6721,80 грн (у т.ч. індексація 247,25 грн), у червні 2015 року 6033,88 грн (у т.ч. індексація 262,07 грн), у липні 2015 року 33625,09 грн (у т.ч. разова премія 26925,00 грн та індексація 488,42 грн), у серпні 2015 року 2392,63 грн (у т.ч. індексація 488,42 грн), у вересні 2015 року 531,00 грн (у т.ч. разова премія 531,00 грн) (арк. спр. 67).

Довідкою про нарахування винагороди участі в АТО від 23.04.2020 № 328/111/22-2020лк, виданою ліквідаційною комісією ГУМВС України у Луганський області, підтверджується, що ОСОБА_1 нараховано винагороду за безпосередню участь в АТО: у жовтні 2014 року 0,00 грн, у листопаді 2014 року 0,00 грн, у грудні 2014 року 0,00 грн, у січні 2015 року 5485,00 грн, у лютому 2015 року 4281,00 грн, у березні 2015 року 2694,00 грн, у квітні 2015 року 1087,00 грн, у травні 2015 року 6002,00 грн, у червні 2015 року 6159,00 грн, у липні 2015 року 200 грн, у серпні 2015 року 1548,00 грн, у вересні 2015 року 0,00 грн, разом 27456,00 грн (арк. спр. 61).

В позовній заяві позивач також зазначає, що за спірний період відповідачем фактично нараховано та виплачено винагороду за безпосередню участь в АТО в сумі 27456,00 грн.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 19 Закону України «Про міліцію», який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин, форми і розміри грошового забезпечення працівників міліції встановлюються Кабінетом Міністрів України і повинні забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування якісного особового складу міліції, диференційовано враховувати характер і умови роботи, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності і компенсувати їх фізичні та інтелектуальні затрати.

У відповідності до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07.11.2007 № 1294 встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством інфраструктури, Державною службою з надзвичайних ситуацій, Службою безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Державною пенітенціарною службою, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету» від 04.06.2014 № 158 встановлено, що за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об`єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою військовослужбовцям, у тому числі строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям) льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації Національної гвардії і Державної прикордонної служби, водіям автотранспортних засобів Національної гвардії і Державної прикордонної служби починаючи з 1 травня 2014 року виплачується винагорода в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення та заробітної плати, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць.

На виконання Постанови КМУ від 04.06.2014 № 158 Міністерством внутрішніх справ України видано наказ від 23.07.2014 № 719, яким передбачено виплачувати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям) льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації та водіям автотранспортних засобів Національної гвардії України за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об`єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, починаючи з 01 травня 2014 року, винагороду в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, але не менш ніж 3000 гривень у розрахунку на місяць. Обчислення цієї винагороди здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення або заробітної плати (у тому числі з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди) за займаною особою вказаних вище категорій штатною посадою (останньою займаною штатною посадою) на час участі в зазначених операціях і заходах. Винагороду виплачувати за час, обрахований із дня фактичного початку участі в операціях і заходах, зазначених у пункті 1 цього наказу, до дня завершення такої участі, в поточному місяці за минулий на підставі наказів командирів (начальників) органів військового управління (військових частин, закладів, установ, організацій) (командирам (начальникам) - наказів вищих командирів (начальників)), начальників органів внутрішніх справ.

З системного аналізу наведених вище нормативних актів (Постанови КМУ № 158 та Наказу МВС України № 719) можна дійти висновку, що винагорода за безпосередню участь в антитерористичних операціях обчислюється у розмірі 100% місячного грошового забезпечення, з розрахунку на місяць. Проте, такий розмір не повинен бути меншим ніж 3000 грн. При цьому, враховуючи положення Наказу № 719, обчислення цієї винагороди здійснюється з дня фактичного початку участі в операціях і заходах до дня завершення такої участі, тобто винагорода виплачується військовослужбовцям за відповідні місяці із дня фактичної участі в операціях до дня завершення такої участі. Зазначеним наказом передбачено виплату винагороди за минулий період без будь-яких обмежень.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 31 січня 2015 року № 24 «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій», яка діяла до 21.01.2016 (далі - Постанова № 24) встановлено, що в особливий період або під час проведення антитерористичної операції військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань, правоохоронних органів, Державної служби з надзвичайних ситуацій, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду виплачується винагорода у відсотках місячного грошового забезпечення.

Розмір винагороди визначається виходячи з розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних додаткових видів місячного грошового забезпечення постійного характеру, премії та повинен становити не менш як 3 тис. гривень на місяць. У разі коли військовослужбовець, особа рядового або начальницького складу, що брали безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду менше одного календарного місяця, розмір винагороди визначається пропорційно дням участі виходячи з її розміру, що становить не менш як 3 тис. гривень (абзац 2 пункту 1 Постанови № 24).

Відповідно до абзацу 3 пункту 1 Постанови № 24 винагорода військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу виплачується також під час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я після отриманих під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду поранень (контузії, травми, каліцтва).

Згідно з пунктом 1 додатку № 1 до Постанови № 24 в період мобілізації (в тому числі часткової) або з моменту введення воєнного стану та до дати завершення демобілізації або закінчення (скасування) воєнного стану, період проведення антитерористичної операції винагорода у розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення виплачується за безпосередню участь військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, особами рядового і начальницького складу, звільненні таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою.

Пунктом 1 Наказу № 719 визначено виплачувати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям), льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації та водіям автотранспортних засобів Національної гвардії України за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об`єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою починаючи з 01 травня 2014 року винагороду в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць. Обчислення цієї винагороди здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення або заробітної плати (у тому числі з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди), за останньою займаною штатною посадою на час участі в зазначених операціях і заходах.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку та умов виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам, механізм підтвердження виконання окремих завдань під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, затверджених наказом Міністерства оборони України від 02 лютого 2015 року № 49, які діяли до 18.03.2016 (далі Порядок № 49) військовослужбовцям (крім резервістів) у період мобілізації (у тому числі часткової) або з моменту введення воєнного стану та до дати завершення демобілізації або закінчення (скасування) воєнного стану, у період проведення АТО за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи АТО, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою виплачується винагорода у розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення.

Розмір винагороди визначається, виходячи з розміру посадового окладу (у тому числі посадового окладу за посадою, до тимчасового виконання обов`язків (завдань) за якою допущено військовослужбовця), окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних додаткових видів місячного грошового забезпечення постійного характеру, премії, та повинен становити не менш як 3000 гривень на місяць. У разі участі у воєнних конфліктах чи АТО, інших заходах в умовах особливого періоду менше одного календарного місяця розмір винагороди визначається пропорційно дням участі, виходячи з її розміру, що становить не менш як 3000 гривень (пункт 2 розділу ІІ Порядку № 49).

Згідно з пунктом 3 розділу ІІ Порядку № 49 винагорода виплачується за час, обрахований з дня фактичного початку участі військовослужбовців (крім резервістів) у заходах, зазначених у пункті 1 цього розділу, до дня завершення такої участі, про що зазначається у відповідних наказах командирів (штабу АТО).

З системного аналізу вищевказаних норм, з урахуванням змістового навантаження розділових знаків у пункті 2 Постанови № 24, пункті 1 додатку № 1 до Постанови № 24, пункті 1 Наказу № 719, пункті 1 розділу ІІ Порядку № 49 можна дійти висновку, що за безпосередню участь в антитерористичних операціях військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу правоохоронних органів виплачується винагорода, яка обчислюється у розмірі 100 % місячного грошового забезпечення з розрахунку на місяць. Проте, такий розмір не повинен бути меншим ніж 3000 грн на місяць. У разі коли військовослужбовець, особа рядового або начальницького складу правоохоронних органів брали безпосередню участь у антитерористичній операції менше одного календарного місяця, розмір винагороди визначається пропорційно дням участі, виходячи з її розміру, що становить не менш як 3 тис. гривень.

Відповідно до пункту 5 розділу ІІ Порядку № 49 військовослужбовці вважаються такими, що беруть безпосередню участь в АТО, у разі одночасного дотримання таких умов: залучені до проведення АТО; перебувають у підпорядкуванні (виконують завдання) керівництва штабу АТО (крім військовослужбовців військових прокуратур та розвідувальних органів України); перебувають у районі проведення АТО.

Місцезнаходженням ГУМВС України у Луганській області є м. Сєвєродонецьк Луганської області.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком. Відповідно до Додатку в розділі «Луганська область» перший пункт «Міста обласного значення» під номером 11, зокрема, зазначено: м. Сєвєродонецьк (Сєвєродонецька міська рада).

Таким чином, м. Сєвєродонецьк (Сєвєродонецька міська рада) Луганської області є населеним пунктом, на території якого з 14 квітня 2014 року здійснювалась антитерористична операція, у тому числі й в спірний період.

Відповідно до наказів першого заступника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) (по стройовій частині) від 07.06.2015 № 158 та від 29.10.2015 № 302 з метою виконання службових (бойових) завдань позивач залучений та безпосередньо брав участь в антитерористичній операції на території Луганської області, забезпеченні її проведення в період з 08.10.2014 по 22.09.2015 (арк. спр. 43-48).

Довідкою від 25.04.2016 № А-2366 Головне управління Національної поліції в Луганській області та довідкою від 13.01.2020 № А-904 ГУМВС України у Луганській області підтвердили, що позивач дійсно в період з 08.10.2014 по 22.09.2015 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення Антитерористичної операції на території Луганської області (арк. спр. 20-21).

Зазначеним спростовуються твердження відповідача, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження безпосередньої участі позивача у проведенні антитерористичної операції, за яку Постановою № 24 встановлено виплату грошової винагороди.

Наведеними вище наказами Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (по стройовій частині) від 07.06.2015 № 158, від 29.10.2015 № 302 та довідками ГУНП в Луганській області від 25.04.2016 № А-2366 та ГУМВС України у Луганській області від 13.01.2020 № А-904 підтверджується, що позивач в період з 08.10.2014 по 22.09.2015 брав безпосередню участь в антитерористичній операції на території Луганської області.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина п`ята статті 242 КАС України).

При розгляді даної справи суд враховує висновки щодо застосування норм матеріального права у подібних відносинах, викладені у постановах Верховного Суду від 18 липня 2018 року у справі № 812/889/17 (номер рішення в ЄДРСР 75424718), від 23 жовтня 2018 року у справі № 812/927/16 (номер рішення в ЄДРСР 77361137), від 14 лютого 2019 року у справі № 812/861/17 (номер рішення в ЄДРСР 79846370), від 06 березня 2019 року у справі № 812/1424/16 (номер рішення в ЄДРСР 80317844), від 20 червня 2019 року у справі № 812/550/17 (номер рішення в ЄДРСР 82499123), від 26 вересня 2019 року у справі № 812/1327/17 (номер рішення в ЄДРСР 84525274), згідно з якими доказами безпосередньої участі позивача в антитерористичній операції вказані як накази Антитерористичного Центру при Службі безпеки України, так і довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, видані на підставі відповідних наказів Антитерористичного Центру при Службі безпеки України.

З урахуванням такої правової позиції Верховного Суду, суд вважає, що накази Антитерористичного Центру при Службі безпеки України, якими підтверджено періоди включення позивача до складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Луганській області, забезпеченні її проведення, та, відповідно, довідка про безпосередню участь особи в Антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, складена відповідачем на підставі таких наказів Антитерористичного Центру при Службі безпеки України, є належними та достатніми доказами безпосередньої участі позивача в антитерористичній операції, що дають право на отримання винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції.

З огляду на вищевикладене, суд вважає твердження представника відповідача, що накази Антитерористичного Центру при Службі безпеки України не є належними доказами безпосередньої участі позивача у антитерористичній операції, безпідставними.

На підставі наведених норм законів та встановлених обставин у справі, суд дійшов висновку про те, що винагорода за участь в антитерористичній операції позивачеві повинна була виплачуватися за спірний період.

Згідно з довідкою від 13.05.2020 № 365/111/22-2020лк, виданою ліквідаційною комісією ГУМВС України у Луганський області, грошове забезпечення позивача у жовтні 2014 року становило 4759,24 грн, у листопаді 2014 року 4693,92 грн, у грудні 2014 року 9117,52 грн (у т.ч. матеріальна допомога 4537,76 грн), у січні 2015 року 7729,16 грн, у лютому 2015 року 7990,89 грн, у березні 2015 року 3833,54 грн (у т.ч. індексація 37,76 грн), у квітні 2015 року 6730,00 грн (у т.ч. індексація 104,75 грн), у травні 2015 року 6721,80 грн (у т.ч. індексація 247,25 грн), у червні 2015 року 6033,88 грн (у т.ч. індексація 262,07 грн), у липні 2015 року 33625,09 грн (у т.ч. разова премія 26925,00 грн та індексація 488,42 грн), у серпні 2015 року 2392,63 грн (у т.ч. індексація 488,42 грн), у вересні 2015 року 531,00 грн (у т.ч. разова премія 531,00 грн) (арк. спр. 67).

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Наказом МВС України від 31.12.2007 № 499 затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, відповідно до п. 2.17.1 якої особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ надається матеріальна допомога у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, для вирішення соціально побутових питань у розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення на день виплати, та один раз на рік допомога для оздоровлення при щорічній основній відпустці в розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення.

Додатком № 26 «Додаткові види грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ» до Постанови № 1294 визначено вичерпний перелік додаткових видів грошового забезпечення, до яких належать:

- підвищення посадового окладу за особливі умови служби, пов`язані з підвищеним ризиком для життя, відсотків посадового окладу;

- надбавка за кваліфікаційну категорію медичним працівникам з числа начальницького складу, відсотків посадового окладу;

- надбавка за особливості проходження служби у приймальниках-розподільниках для осіб, затриманих за бродяжництво, в ізоляторах тимчасового тримання затриманих і взятих під варту осіб, у спецприймальниках для тримання осіб, підданих адміністративному арешту, відсотків посадового окладу;

- надбавка за роз`їзний характер роботи (замість добових), відсотків посадового окладу;

- доплата за особливі умови служби, відсотків посадового окладу;

- доплата за службу в нічний час, відсотків посадового окладу;

- надбавка за кваліфікаційну категорію, відсотків посадового окладу;

- підвищення посадового окладу за результатами чергової екзаменаційної сесії, відсотків посадового окладу;

- надбавка за безперервний стаж на шифрувальній роботі, відсотків посадового окладу.

Таким чином, індексація, разова премія та матеріальна допомога не віднесені до щомісячних видів грошового забезпечення, в розмірі 100% якого нараховується та виплачується винагорода за участь в антитерористичній операції.

Оскільки у грудні 2014 року позивачу сплачено матеріальну допомогу в розмірі 4537,76 грн, у липні та у вересні 2015 року сплачено разову премію в сумі 27456,00 грн, а у період з березня по серпень 2015 року позивачу сплачено індексацію в сумі 1628,67 грн, на які винагорода за участь в АТО не нараховується, тому враховуючи положення Постанови КМУ № 158, Постанови № 24, Порядку № 49 та Наказу МВС України № 719 розмір винагороди позивача за серпень 2015 року повинен розраховуватись з 3000,00 грн на місяць, оскільки розмір грошового забезпечення позивача у вказаному місяці становив менше 3000,00 грн, в грудні 2014 року розмір винагороди позивача повинен розраховуватись з 4579,76 грн, у березні 2015 року з 3795,78 грн, у квітні 2015 року з 6625,25 грн, у травні 2015 року з 6474,55 грн, у червні 2015 року з 5771,81 грн, у липні 2015 року з 6211,67 грн.

Також судом установлено, що відповідно до довідки про нарахування винагороди участі в АТО від 23.04.2020 № 328/111/22-2020лк, виданою ліквідаційною комісією ГУМВС України у Луганський області, ОСОБА_1 нараховано винагороду за безпосередню участь в АТО: у січні 2015 року 5485,00 грн, у лютому 2015 року 4281,00 грн, у березні 2015 року 2694,00 грн, у квітні 2015 року 1087,00 грн, у травні 2015 року 6002,00 грн, у червні 2015 року 6159,00 грн, у липні 2015 року 200 грн, у серпні 2015 року 1548,00 грн, разом 27456,00 грн (арк. спр. 61).

Враховуючи, що відповідно до наказів АТЦ при СБУ від 07.06.2015 № 158 та від 29.10.2015 № 302 позивача залучено до безпосередньої участі в антитерористичній операції на території Луганської області з 08.10.2014 по 22.09.2015, згідно довідки ліквідаційної комісії ГУМВС України у Луганській області від 21.04.2020 № 1л-5 ОСОБА_1 у період з 23.01.2015 по 03.02.2015, з 03.02.2015 по 13.02.2015, з 30.03.2015 по 07.04.2015, з 08.04.2015 по 25.04.2015 перебував на лікарняному, з 23.03.2015 по 30.03.2015 перебував у додатковій відпустці, з 01.07.2015 по 30.07.2015 перебував у черговій відпустці, з 06.12.2014 по 12.12.2014 відсутня інформація щодо перебування ОСОБА_1 на службі, з 17.08.2015 по 22.09.2015 ОСОБА_1 був відсутній на службі без поважних причин, тому винагорода за безпосередню участь в АТО повинна становити:

у жовтні 2014 року 3531,04 грн (4759,24 грн / 31 день х 23 дні),

у листопаді 2014 року 4693,92 грн,

у грудні 2014 року 3545,62 грн (4579,76 грн / 31 день х 24 дні),

всього за 2014 рік 11770,58 грн;

у січні 2015 року 5485,20 грн (7729,15 грн / 31 день х 22 дні),

у лютому 2015 року 4280,83 грн (7990,89 грн / 28 днів х 15 днів),

у березні 2015 року 2693,77 грн (3795,78 грн / 31 день х 22 дні),

у квітні 2015 року 1104,20 грн (6625,25 грн / 30 днів х 5 днів),

у травні 2015 року 6474,55 грн,

у червні 2015 року 5771,81 грн,

у липні 2015 року 200,37 грн (6211,67 грн / 31 день х 1 день),

у серпні 2015 року 1548,38 грн (3000,00 грн / 31 день х 16 днів),

у вересні 2015 року 0,00 грн,

всього за 2015 рік - 27559,11 грн.

Оскільки, відповідно до довідки про нарахування винагороди за участь в АТО від 23.04.2020 № 328/111/22-2020лк, виданою ліквідаційною комісією ГУМВС України у Луганський області, ОСОБА_1 за період з січня 2015 року по серпень 2015 року виплачено винагороду в загальному розмірі 27456,00 грн, тому розмір винагороди за безпосередню участь в АТО, яка підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 за період з січня 2015 року по серпень 2015 року повинен становити 103,11 грн (27559,11 грн 27456,00 грн).

Оскільки наказами АТЦ при СБУ від 07.06.2015 № 158 та від 29.10.2015 № 302 ОСОБА_1 залучено до безпосередньої участі в антитерористичній операції на території Луганської області з 08.10.2014 по 22.09.2015, то винагорода позивачу за участь в антитерористичній операції повинна була сплачуватись за весь спірний період.

Таким чином, розмір винагороди за безпосередню участь в АТО, яка підлягає стягненню з ГУМВС України у Луганській області на користь ОСОБА_1 за період з жовтня 2014 року по грудень 2014 року повинен становити 11770,58 грн, за період з січня 2015 року по серпень 2015 року 103,11 грн, а всього за період з 08.10.2014 по 22.09.2015 11873,69 грн.

Згідно з частинами першою та другою статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з частиною першою статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При розгляді справи «Кечко проти України» (заява № 63134/00) Європейський Суд з прав людини зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм працівникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни до законодавства. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (пункт 23 рішення). Суд не прийняв аргумент Уряду України щодо відсутності бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (аналогічна позиція викладена в рішенні у справі № 59498/00 «Бурдов проти Росії»).

Таким чином, реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Щодо посилань відповідача на те, що в матеріалах справи відсутні докази участі ОСОБА_1 у заходах, зазначених у п. 2 постанови КМУ № 158 від 04.06.2014 та п. 1 наказу МВС № 719 від 23.07.2014, а довідки від 25.04.2016 № А-2366 та від 13.01.2020 № А-904 свідчить лише про можливість залучення позивача до проведення антитерористичної операції на території Луганської області у період часу з 08.10.2014 по 22.09.2015, суд зазначає таке.

Відповідно до наказу Антитерористичного Центру при Службі безпеки України від 07.06.2015 № 158 позивача включено до складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в АТО на території Луганської області, забезпечення її проведення з 08.10.2014.

Наказом Антитерористичного Центру при Службі безпеки України від 29.10.2015 № 302 ОСОБА_1 виключено зі складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в АТО на території Луганської області, забезпечення її проведення з 22.09.2015.

Аналізуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що відомості, викладені у вищезазначених наказах Антитерористичного Центру при Службі безпеки України, чітко вказують на те, що позивач залучався та брав безпосередню участь в АТО на території Луганської області у період з 08.10.2014 по 22.09.2015, що надає йому право на отримання винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції.

Крім того, даний факт підтверджується також довідками ГУНП в Луганській області від 25.04.2016 № А-2366 та ГУМВС України у Луганській області від 13.01.2020 № А-904 про те, що в період з 08.10.2014 по 22.09.2015 позивач безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Луганської області (арк. спр. 20-21).

Також посилання відповідача на те, що в матеріалах справи відсутні документи, які вказують на безпосередню участь позивача в антитерористичній операції в спірний період, спростовуються довідкою ліквідаційної комісії ГУМВС України у Луганський області від 23.04.2020 № 328/111/22-2020лк, згідно з якою ОСОБА_1 нараховувалася та виплачувалася винагорода за участь в АТО у період з січня 2015 року по серпень 2015 року в загальному розмірі 27456,00 грн (арк. спр. 61).

Враховуючи викладене, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача про відсутність будь-яких доказів щодо безпосередньої участі позивача в антитерористичній операції.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові 23.10.2018 № 812/927/16. Такого ж висновку дійшов і Верховний Суд у постанові 18.07.2018 у справі № 812/889/17.

З урахуванням наведеного суд вважає позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності ГУМВС України в Луганській області в особі ліквідаційної комісії щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з 08.10.2014 по 22.09.2015 та стягнення з відповідача винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення за період з 08.10.2014 по 22.09.2015 у загальному розмірі 28287,94 грн обґрунтованими та такими, які слід задовольнити частково.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України в пункті 6 Постанови № 13 від 24.12.1999 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначення сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата податку з доходів громадян є обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Таким чином, відповідач, як податковий агент згідно норм Податкового Кодексу України зобов`язаний виплатити позивачеві винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції, утримавши з нього при виплаті законодавчо встановлені податки та збори.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», розподіл судових витрат між сторонами відповідно до вимог статті 139 КАС України не проводиться.

Керуючись статтями 2, 9, 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії про визнання бездіяльності протиправною та стягнення винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з 08.10.2014 по 22.09.2015 в сумі 11873,69 грн.

Стягнути з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії (93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Партизанська, буд. 16, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з 08.10.2014 по 22.09.2015 в сумі 11873,69 грн (одинадцять тисяч вісімсот сімдесят три грн 69 коп.) з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.О. Свергун