Справа № 160/3327/20
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2020-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2020 року Справа № 160/3327/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,
24.03.2020 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 07.02.2020 року № 482/03.06.22 щодо відмови позивачу у переході на пенсію по втраті годувальника за померлого чоловіка та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити позивачу пенсію у зв`язку з втратою годувальника починаючи з 31.01.2020 року.
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивач є внутрішньо переміщеною особою та перебуває на обліку у відповідача як отримувач пенсії. У січні 2020 року вона звернулась до відповідача із заявою про переведення її на пенсію у зв`язку з втратою годувальника за померлого у 2019 році чоловіка. Листом від 07.02.2020 року у переведенні на інший вид пенсії відмовлено. Відмова мотивована тим, що у позивача відсутня довідка з місця проживання, а в довідці про взяття на облік ВПО зазначено, що заявник та годувальник мали різні місця реєстрації, втім, позивач вважає таку відмову протиправною, оскільки ним було надано усі необхідні документи, а щодо зазначення різних місць реєстрації проживання позивача та її чоловіка, позивачем надано додаткові документи, відповідно до яких позивач та її чоловік фактично проживали та зареєстровані за однією адресою. Однак, відповідач залишив поза увагою надані документи, які підтверджують факт спорідненості з померлим годувальником та відмовив на підставі довідок з місця проживання.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.03.2020 року відкрито провадження у адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін.
23.04.2020 року відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнає, просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі та в обґрунтування своєї позиції зазначає, що позивач перебуває на обліку у головному управлінні як отримувач пенсії за віком як внутрішньо-переміщена особа. Надані позивачем документи щодо спільного проживання з померлим чоловіком не можуть бути прийняті головним управлінням з підстав того, що в довідці про взяття на облік ВПО, зазначено, що заявник та годувальник мали різні місця реєстрації, а отже підстави для переведення на пенсію по втраті годувальника відсутні.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. З власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
31.01.2020 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону №1058 та надала документи.
Листом від 07.02.2020 року №782/03.06-22 позивачу повідомлено про відмову в переході на інший вид пенсії, оскільки для проведення перерахунку пенсії згідно заяви від 31.01.2020/рег.1296, щодо переходу на пенсію по втраті годувальника за померлого чоловіка, відсутні підстави, оскільки відсутня довідка з місця проживання, а в довідці про взяття на облік ВПО (№1201-685982 від 12.10.2015 року, №686252 від 14.12.2016 року) зазначено, що заявник (утриманець) та годувальник мають різні місця реєстрації.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.
Згідно з п. 1 ч. 2 зазначеної статті цього Закону непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.
Відповідно до ч. 3 ст. 36 зазначеного Закону до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони:1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.
Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
Пунктом 2.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, визначено перелік документів, які подаються до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника. До таких документів, зокрема, відносяться довідка про склад сім`ї померлого годувальника та копії документів, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником (за наявності) (підпункт 3); та документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника (підпункт 9).
Відповідно до п. 2.11 Порядку за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».
Проте, суд звертає увагу на те, що позивачем також надано лист Департаменту по роботі з активами Головного архітектурно-планувального управління Дніпровської міської ради №12/19-3 від 11.01.2020 року, з якого можливо встановити реєстрацію місця проживання позивача та її померлого чоловіка за однією адресою.
Необхідно зауважити, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів Пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.
За таких обставин, суд вважає, що у відповідача не було підстав відмовляти у задоволенні заяви виключно у зв`язку з тим, що у довідці про взяття на облік ВПО, заявник та годувальник мають різні місця реєстрації, без встановлення усіх фактичних обставин та наданих до розгляду документів, а відтак, така відмова є протиправною.
Щодо вимоги про зобов`язання відповідача здійснити переведення з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника суд зазначає таке.
Відповідно до п. 4 ч. 2, ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
Відповідач відмовив у переведенні на інший вид пенсії лише з підстав, що ним не прийнято окремі додані до заяви документи. Питання про наявність чи відсутність права на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника фактично відповідачем не досліджувалось. За таких обставин, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача вчинити конкретні дії - зобов`язати перевести позивача на інший вид пенсії, оскільки для прийняття такого рішення відповідачем не досліджено всі визначені законом умови. З метою ефективного захисту прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 31.01.2020 року про переведення на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
На підставі ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн., сплачений при зверненні до суду.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 07.02.2020 року № 482/03.06.22 щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31.01.2020 року про переведення на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський