Справа № 607/3694/20
Суддя: Делікатна Л. В.
Дата ухвалення: 2020-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2020 Справа №607/3694/20

Провадження №2а/607/170/2020

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Делікатної Л.В.

при секретарі с/з Нюні Н.А.

за участю сторін:

представника позивача - адвоката Небельського Р.О.

представника відповідача Климчук О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в м. Тернопіль адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2117879 від 16 лютого 2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

26 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом Управління патрульної поліції в Тернопільській області про визнання незаконної та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2117879 від 16 лютого 2020 року, якою, його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. 00 коп. Мотивуючи його тим, що з вказаною постановою не згоден, оскільки в ній зазначено, що він рухався по вулиці Хмельницького-Бандери та здійснив порушення п. 8.4 г ПДР України, в той час як зупинку його автомобіля було здійснено на вул. Замонастирській в м. Тернополі. Так, як він був впевнений що порушень не здійснював, то попросив продемонструвати відповідні відеозаписи, проте поліцейські не змогли виконати його прохання. Крім того, оскаржувана постанова не має фактичного підґрунтя та не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, а саме вказівки технічного засобу фото (відео) фіксації, порядку сплати штрафу, правових наслідків невиконання адміністративного стягнення та порядок її оскарження. Враховуючи викладене, позивач просить суд скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Небельський Р.О., доводи позовної заяви підтримав та наполягав на її задоволенні. Додатково пояснив, що на його думку ОСОБА_1 був безпідставно зупинений поліцейським, так як правил дорожнього руху не порушував, докази вчинення якого відсутні; поліцейський не надав для належного ознайомлення запис з відеореєстратора; при розгляді справи було порушено право на захист позивача; в оскаржуваній постанові відсутні відомості та характеристики пристрою відеофікскації.

Відповідачем через канцелярію суду подано відзив на позов у якому зазначено, що вважає вимоги позивача безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. ОСОБА_1 16 лютого 2020 року о 15 год. 38 хв., керуючи автомобілем БМВ, д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Тернополі по вул. Б.Хмельницького-С.Бандери не виконав вимогу дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч», а саме з вул. Б.Хмельницького здійснив поворот ліворуч на вул. С.Бандери в забороненому напрямку, чим порушив п. 8.4. г Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст122 КУпАП. Відеозаписом з автореєстратора службового автомобіля, чітко зафіксовано факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме поворот ліворуч з вул. Б.Хмельницького на вул. С.Бандери, всупереч вимогам дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч», який встановлений на перехресті вказаних вулиць. Позивачу після зупинки роз`яснено причину зупинки та суть вчиненого адміністративного правопорушення. Позивач не заперечував факт вчиненого правопорушення, лише просив ознайомитись із відео правопорушення, на що останньому було продемонстровано відео з автомобільного реєстратора поліцейського. Згідно ст.ст. 278, 279, 280 КУпАП позивачу повідомлено про початок розгляд про адміністративне правопорушення. Після чого поліцейськими позивачу було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, положення статей 307, 308 КУпАП, право, та строки оскарження постанови згідно зі статтями 287, 289 КУпАП.

В судовому засіданні представник відповідача Климчук О.І., щодо задоволення позовних вимог заперечила та просить в такому позові відмовити, з підстав викладених у відзиві. Додавши, що на відео, долученому до відзиву, чітко зазначено дату та час вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а тому таке є належним та відповідає вимогам КУпАП. Крім цього, поліцейським, при розгляді справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , було забезпечено право на захист останнього, оскільки йому надано можливість спілкуватися із адвокатом в телефонному режимі.

Заслухавши доводи представника позивача, представника відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, дослідивши відеозаписи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2117879 від 16 лютого 2020 року, ОСОБА_1 16 лютого 2020 року о 15 год. 38 хв., керуючи автомобілем БМВ, д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Тернополі по вул. Хмельницького-Бандери, не виконав вимогу дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч», з вул. Б.Хмельницького здійснив поворот ліворуч на вул. Ст.Бандери, чим порушив п. 8.4. г Правил дорожнього руху України. Вказаною постановою водія ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з п.8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07 листопада 2015 року (зі змінами та доповненнями) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених деякими статтями КУпАП, у тому числі і ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 4 «наказові знаки» розділу 33 ПДР України - дорожній знак 4.2 показує «Рух праворуч».

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення вимог, в тому числі дорожніх знаків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Судом досліджено відеофайли з нагрудних камер поліцейських, на яких зафіксовано розгляд поліцейським справи про адміністративне правопорушення.

Крім цього, судом досліджено відеофайл з автомобільного реєстратора патрульного автомобіля, і з якого не вбачається, що саме водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем БМВ, д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Тернополі по вул. Хмельницького-Бандери о 15 год. 38 хв. 16 лютого 2020 року порушив вимоги дорожнього знаку 4.2. «Рух праворуч», тобто п. 8.4 г ПДР України. Так з дослідженого судом відеозапису можна встановити лише те, що автомобіль темного кольору, без ідентифікуючих ознак, (не можливо встановити номерний знак вказаного автомобіля через не чіткість відео) рухається по відношенню до поліцейського автомобілю з права на ліво. Наказових знаків дорожнього руху на відео не зафіксовано та відповідачем не надано доказів про встановлення таких на відповідній ділянці дороги (перехрестя).

Також, з дослідженого відео не вбачається, що працівники поліції зупинили саме той автомобіль, який в м. Тернополі по вул. Хмельницького-Бандери о 15 год. 38 хв. 16 лютого 2020 року порушив вимоги дорожнього знаку 4.2. «Рух праворуч», тобто п. 8.4 г ПДР України, оскільки немає безперервного «переслідування» працівниками поліції зазначеного автомобіля, щоб дало змогу дійти висновку, що таким керував саме водій Наконечний І.І.

Стосовно недотримання відповідачем процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності, в частині незазначення технічного засобу, яким здійснено відеозапис, що долучений відповідачем до матеріалів справи, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь яку фіксацію правопорушення.

Водночас, приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами статей 73, 74 КАС України не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Інші докази, які б доводили обставини, викладені в оскаржуваній постанові, в матеріалах адміністративної справи відсутні.

Таким чином, в досліджених судом доказах не знайшло свого підтвердження факт порушення з боку позивача п. 8.4 г Правил дорожнього руху України та відповідно, вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, разом з тим, рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Тому, суд приходить до висновку, та погоджується з доводами позивача про те, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення інспектор не повно з`ясував обставини справи, а саме не обґрунтував своє рішення належними та допустимими доказами, тобто постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП та підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, беручи до уваги повноваження суду, за наслідками розгляду справ на рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, визначені ч. 3 ст. 286 КАС України, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог частково, відмовивши в частині визнання постанови серії ЕАК №2117879 від 16 лютого 2020 року незаконною.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243-246, 268-270, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2117879 від 16 лютого 2020 року задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2117879 від 16 лютого 2020 року та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 255 грн.

Справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП закрити.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддяЛ. В. Делікатна