Справа № 640/18522/18
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2020-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2020 року м. Київ № 640/18522/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Бояринцевої М.А., розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "СМАРТ ДІСТРІБ`ЮШН"
до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві
пропро визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 15.08.2018р.,
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «СМАРТ ДІСТРІБ`ЮШН» (далі - позивач та/або ТОВ «СМАРТ ДІСТРІБ`ЮШН») з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі - відповідач та/або контролюючий орган, ГУ ДФС у м. Києві) та просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 15.08.2018 року №, прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві.

Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначає, що податкове повідомлення-рішення від 15.08.2018 року № прийняте контролюючим органом з порушенням діючого законодавства, не відповідає фактичним обставинам справи, а висновки викладені в акті документальної позапланової перевірки №733/26-15-14-04-05/38865032 від 26.07.2018 року є необґрунтованими та суперечать нормам діючого законодавства.

Окрім наведеного, ТОВ «СМАРТ ДІСТРІБ`ЮШН» стверджує про відсутність підстав для проведення документальної позапланової виїзної перевірки, а також посилається на рішення Державної фіскальної служби України від 17.10.2018 року №33717/6/99-99-11-01-02-25, яким скасовано інше податкове повідомлення-рішення, прийняте ГУ ДФС у м. Києві на підставі акту перевірки №733/26-15-14-04-05/38865032 від 26.07.2018 року.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому останній стверджує про правомірність прийнятого ним податкового повідомлення-рішення та просить суд відмовити в задоволенні адміністративного позову.

В свою чергу, представником позивача подано відповідь на відзив на позовну заяву, у якому фактично наведено аналогічні доводи, які викладені ним і у позовній заяві.

Справа вирішується на підставі наявних в ній матеріалів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Головним управлінням ДФС у м. Києві на підставі підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, у зв`язку з ненаданням пояснень та їх документальних підтверджень на письмовий запит контролюючого органу від 12.06.2018 року №27166/10/26-15-14-04-05-12, прийнято наказ від 12.07.2018 року №11035 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «СМАРТ ДІСТРІБ`ЮШН».

13.07.2018 року відповідачем видано направлення від 13.07.2018 року, яке вручено уповноваженому представнику позивача 16.07.2018 року о 12:00 год.

За наслідком проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «СМАРТ ДІСТРІБ`ЮШН» складено акт №733/26-15-14-04-05/38865032 від 26.07.2018 року, яким встановлено наступні порушення:

- пункту 44.1 статті 44, пункту 185.1 статті 185, пункту 198.1, пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198, пункту 200.1 статті 200, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, в результаті чого, встановлено заниження суми податку на додану вартість, яка підлягає сплаті до бюджет за період грудень 2017 року на загальну суму 45 907 гривень та встановлено завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за період грудень 2017 року на загальну суму 804 093, 00 грн.

Враховуючи наведені висновки, контролюючим органом прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

- податкове повідомлення рішення від 15.08.2018 року № про збільшення позивачу суми грошового зобов`язання з ПДВ на 45 907 грн. за основним платежем та застосування штрафної санкції на 22 954, 00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 15.08.2018 року №, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «СМАРТ ДІСТРІБ`ЮШН» зменшено суму від`ємного значення за грудень 2017 року на суму 804 093, 00 грн. (далі - оскаржуване та/або спірне рішення).

Не погоджуючись із прийнятими ГУ ДФС у м. Києві рішеннями позивачем подано скарги, за наслідком розгляду яких, рішенням Державної фіскальної служби України від 17.10.2018 року №33717/6/99-99-11-01-02-21 скасовано податкове повідомлення рішення від 15.08.2018 року № про збільшення позивачу суми грошового зобов`язання з ПДВ на 45 907 грн. за основним платежем та застосування штрафної санкції на 22 954, 00 грн.

В той же, скаргу позивача на податкове повідомлення-рішення від 15.08.2018 року №, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «СМАРТ ДІСТРІБ`ЮШН» зменшено суму від`ємного значення за грудень 2017 року на суму 804 093, 00 грн. у відповідності до листа від 08.10.2018 року №32753/6/99-99-11-01-02-25 Державною фіскальною службою України залишено без розгляду.

Вирішуючи спір по суті суд керується положеннями чинного законодавства, яке діяло станом на час виникнення спірних правовідносин та звертає увагу на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Згідно із положеннями пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Положення підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України, серед іншого, визначає, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

В свою чергу, підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України передбачає, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Як вбачається з матеріалів справи, документальна позапланова виїзна перевірка призначена відповідачем на підставі положень підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України, а саме у зв`язку з ненаданням пояснень та їх документальних підтверджень на письмовий запит контролюючого органу від 12.06.2018 року №27166/10/26-15-14-04-05-12.

Між тим, Товариство з обмеженою відповідальністю «СМАРТ ДІСТРІБ`ЮШН» стверджує, що запиту контролюючого органу від 12.06.2018 року №27166/10/26-15-14-04-05-12 ним не отримувалось, що свідчить про відсутність правих підстав для проведення відповідної перевірки.

Варто зазначити, що відповідачем у відзиві на позовну заяву жодним чином не спростовано наведені твердження позивача. До відзиву на позовну заяву не надано належним чином засвідченої копії запиту від 12.06.2018 року №27166/10/26-15-14-04-05-12 із доказами вручення останнього ТОВ «СМАРТ ДІСТРІБ`ЮШН».

Суд наголошує, що документальна позапланова перевірка здійснюється у випадку ненадання платником податків пояснень та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

З урахуванням встановлених судом в ході розгляду справи обставин, на думку суду, у контролюючого органу були відсутні правові підстави для здійснення документальної позапланової виїзної перевірки позивача. Доказів зворотного ГУ ДФС у м. Києві до суду не надано.

У постанові від 13.11.2019 року у справі №2а-7371/12/1370 Верховний Суд зазначає, що позивачем можуть бути захищені його права, щодо підстав призначення податкової перевірки, зокрема виїзної, шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до податкової перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно постанови Верховного Суду від 13.02.2019 року у справі №807/2062/17 платниками податків до суду можуть бути оскаржені рішення, дії, бездіяльність суб`єктів владних повноважень, які порушують права, свободи та інтереси. При цьому ці рішення, дії або бездіяльність у будь-якому випадку повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин. Отже, задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті позовні вимоги, які відновлюють фактично порушені права, свободи та інтереси особи у сфері публічно-правових відносин.

Отже, позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень (у тому числі наказів про призначення перевірки), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок, можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки. Тобто саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Таким чином, наказ є актом одноразового застосування та вичерпує свою дію фактом його виконання.

Враховуючи факт допущення позивачем посадових осіб контролюючого органу до перевірки, у спірних правовідносинах актом, що має певні правові наслідки, породжує права та обов`язки для платника податків, є рішення податкового органу (акт індивідуальної дії), прийняте за результатами проведеної перевірки.

При цьому, з урахуванням доктрини з умовною назвою «плоди отруйного дерева», сформульовану Європейським судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України» (якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з цих джерел, будуть такими ж), суд зазначає, що рішення відповідача, які пов`язані із призначенням та проведенням податкової перевірки та оформленням її наслідків у вигляді податкового повідомлення-рішення на підставі наказу від 12.07.2018 року №11035 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «СМАРТ ДІСТРІБ`ЮШН» не відповідають вимогам чинного податкового законодавства України та не можуть створювати будь-яких правових наслідків, окрім тих які пов`язані із їх протиправністю.

За змістом постанови Верховного Суду від 28.01.2020 року у справі №818/998/17 у разі недотримання вимог проведення податкової перевірки у контролюючого органу відсутні підстави на прийняття рішення за результатами виявлених порушень, порушення процедури проведення перевірки нівелюють її наслідки.

Суд враховує, що за наслідками проведеної перевірки відповідачем прийнято, серед іншого оскаржуване рішення.

У пунктах 16, 17 рішення від 24.12.2016 року у справі "ТОВ "Полімерконтейнер" проти України" (Заява N 23620/05) Європейський суд з прав людини наголосив, що першою і найбільш важливою вимогою статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання з боку органів державної влади у мирне володіння майном має бути законним (див. рішення у справі "Ятрідіс проти Греції" [ВП], N 31107/96, п. 58, ЄСПЛ 1999-II). Умова законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справах "Хентріх проти Франції", від 22 вересня 1994 року, п. 42, серія A N 296-A, та "Кушоглу проти Болгарії", N 48191/99, п. п. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

Будь-яке втручання, включаючи те, яке виникло в результаті заходів для забезпечення сплати податків, не повинно порушувати "справедливого балансу" між вимогами загальних інтересів суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Важливість забезпечення такого балансу в цілому відображається в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на зацікавлену особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших авторитетних джерел, рішення у справі "Спорронґ і Льоннрот проти Швеції", від 23 вересня 1982 року, п. п. 69 - 73, серія A N 52).

У пунктах 70, 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі від 20 січня 2012 року у справі "Рисовський проти України" (Заява N 29979/04) вказано, що суд підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення у справі "Лелас проти Хорватії", п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Згідно частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У відповідності до частини 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані, в розрізі приписів частини 2 статті 72 КАС України, встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

В межах спірних правовідносин, з огляду на встановлені в ході розгляду справи обставини, зокрема, відсутність правових підстав для здійснення документальної позапланової виїзної перевірки позивача, суд приходить до висновку про те, що акт документальної позапланової перевірки №733/26-15-14-04-05/38865032 від 26.07.2018 року є не належним та не допустимим доказом в розумінні положень КАС України.

Також суд вважає за необхідне наголосити на наступних обставинах.

Як вже було вказано судом вище контролюючим органом прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

- податкове повідомлення рішення від 15.08.2018 року № про збільшення позивачу суми грошового зобов`язання з ПДВ на 45 907 грн. за основним платежем та застосування штрафної санкції на 22 954, 00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 15.08.2018 року №, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «СМАРТ ДІСТРІБ`ЮШН» зменшено суму від`ємного значення за грудень 2017 року на суму 804 093, 00 грн.

В той же час, рішенням Державної фіскальної служби України від 17.10.2018 року №33717/6/99-99-11-01-02-21 скасовано податкове повідомлення рішення від 15.08.2018 року № про збільшення позивачу суми грошового зобов`язання з ПДВ на 45 907 грн. за основним платежем та застосування штрафної санкції на 22 954, 00 грн.

У наведеному рішенні вказано про таке: «Як свідчать матеріали справи, між ТОВ «СМАРТ ДІСТРІБ`ЮШН» та ТОВ «АЛЬФА ІГ» було укладено договір про надання послуг по розміщенню рекламного матеріалу від 01.06.2017 року №б/н.

До перевірки скаржником були надані акти виконаних робіт та податкові накладні, суми ПДВ по яким було включено до складу податкового кредиту відповідних періодів. В акті перевірки вказано, що ТОВ «СМАРТ ДІСТРІБ`ЮШН» перебуває за основним обліку, зареєстрований як платник ПДВ.

Податковим органом здійснено аналіз рахунків на оплату та встановлена відсутність обов`язкових реквізитів передбачених ст. 9 Закону України від 16.07.1999 N996-ХІУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а саме були відсутні посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, що не дало змоги підтвердити реальність даної операції.

Згідно оборотно-сальдової відомості по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» станом на 01.12.2017 кредиторська заборгованість становила 20 000 грн. Згідно оборотно-сальдової відомості по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» станом на 31.12.2017 кредиторська заборгованість становила 5 120 000 грн.

В акті перевірки вказано, що ТОВ «АЛЬФА ХОДДІНГ» перебуває на обліку , вид діяльності за КВЕД 73.11 - рекламні агентства, постачальниками послуг для ТОВ «АЛЬФА ХОЛДІНГ» було ТОВ «ЕНЕРГОСНАБ 2017» КВЕД 46.49.

Крім того, ТОВ «АЛЬФА ХОЛДІНГ» перебуває на обліку в ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві на загальній системі оподаткування. Відповідно до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) у 4 кварталі 2017 працювало за трудовими договорами (контрактами) 2 особи та 0 осіб за цивільно-правовими договорами. Остання звітність з податку на додану вартість подана за травень 2018 року. Свідоцтво платника ПДВ ТОВ «АЛЬФА ХОЛДІНГ», було анульоване 25.01.2017, причина анулювання - перереєстрація (без зміни знаходження) та видано нове свідоцтво платника ПДВ від 25.01.2017 за №200322859.

Таким чином, контролюючим органом були враховані наступні обставини: не підтвердження поставки послуг по ланцюгу постачання (згідно даних єдиного реєстру податкових накладних (ЄРПН); відсутність підтверджуючих документів; неможливо підтвердити операції стосовно врахування реального часу здійснення операцій, наявності трудових ресурсів, основних засобів, що економічно необхідні для виконання такої діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для здійснення відповідної господарської, економічної діяльності; наявна інформація, що підтверджує нереальність фінансово - господарської діяльності згідно Єдиного реєстру судових рішень; до перевірки не надано документів які б фактично підтверджували надання наведених послуг; відсутня будь-яка інформація про підтвердження кваліфікації у працівників, при виконанні вищезазначених робіт необхідна відповідна кваліфікація у працівників, спеціальних знань високого рівця, значна кількість працівників.

Отже, на думку контролюючого органу господарські операції між ТОВ «СМАРТ ДІСТРІБ`ЮЩН» та ТОВ «АЛЬФА ХОЛДІНГ» не відбувались.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржених ППР, ДФС виходить з такого підтверджують наявність факту порушення.

Однак, аналіз актів перевірок свідчить про невідповідність їх загальної та описової частин вимогам, встановленим у Порядку №727, адже вони не відображають фактичних обставин справи та не містять чіткого обґрунтування і доказів порушення скаржником податкового законодавства у частині взаємовідносин з ТОВ «АЛЬФА ХОЛДІНГ».

Крім цього, слід зазначити, що контролюючим органом в акті перевірки не досліджено ланцюги постачання товарів, послуг за весь період здійснення господарських операцій, а обмежено лише груднем 2017 року.

Слід зазначити, що у матеріалах справи по ТОВ «СМАРТ ДІСТРІБ`ЮШН» та ТОВ «АЛЬФА ХОЛДІНГ» відсутні вироки суду по кримінальних стравах за ст. 205 Кримінального кодексу України, почеркознавчі експертизи, пояснення/допити посадових осіб, відсутня інформація про наявність судових рішень про визнання нереальними вказаних господарських операцій/ про факт створення сторонами, юридичними особами, спірних правовідносин тощо.

Також, відсутні матеріали оперативних підрозділів з метою збору інформації по факту відсутності послуг, у тому числі шляхом відібрання пояснень посадових та інших осіб суб`єктів господарювання.».

Аналіз наведеного дає суду підстави дійти до висновку, що Державною фіскальною службою України визнано протиправність податкового-повідомлення рішення від 15.08.2018 року №, прийнятого на підставі акту документальної позапланової перевірки №733/26-15-14-04-05/38865032 від 26.07.2018 року, зокрема вказавши, що він не відображає фактичних обставин справи та не містить чіткого обґрунтування і доказів порушення скаржником податкового законодавства у частині взаємовідносин позивача з ТОВ «АЛЬФА ХОЛДІНГ».

Зважаючи на встановлені судом в ході розгляду обставини, зокрема, відсутність правових підстав для проведення документальної виїзної позапланової перевірки ТОВ «СМАРТ ДІСТРІБ`ЮШН», наявність рішення Державної фіскальної служби України від 17.10.2018 року №33717/6/99-99-11-01-02-21, яким встановлено не відображення в акті перевірки ГУ ДФС у м. Києві фактичних обставин справи та відсутність у ньому чіткого обгрунтування і доказів порушення позивачем податкового законодавства у частині взаємовідносин з ТОВ «АЛЬФА ХОЛДІНГ», суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.08.2018 року №.

Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

З огляду на приписи наведених правових норм процесуального права при розгляді судом спору щодо правомірності рішень органу державної податкової служби, яким платнику податків донараховані податкові зобов`язання чи відмовлено у наданні податкових вигод, презумується добросовісність платника податків, якщо зазначеним органом не доведено інше. Такий підхід узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.».

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки адміністративний позов підлягає до задоволення, то судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 72-73, 77-78, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СМАРТ ДІСТРІБ`ЮШН» (01042, м. Київ, вул. Івана Кудрі, б. 37-а, нежитлове приміщення №1, ) до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, б. 33/19, ) задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 15.08.2018 року №, прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві.

3. Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, б. 33/19, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СМАРТ ДІСТРІБ`ЮШН» (01042, м. Київ, вул. Івана Кудрі, б. 37-а, нежитлове приміщення №1, ) сплачений ним судовий збір у розмірі 11 991 (одинадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто одна) грн. 40 коп.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України.

Суддя М.А. Бояринцева