Справа № 826/5760/18
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/5760/18 Прізвище судді (суддів) першої інстанції:
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Губської Л.В.;

за участю секретаря: Несін К.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2019 року (розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання, м. Київ, дата складання повного тексту рішення - відсутня) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Паритет - СМІК» до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови від 20.03.2018 №37, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2018 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Паритет-СМІК» (далі - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування акту перевірки характеристик продукції від 06.02.2018 №43 та постанови про накладення штрафних санкцій від 20.03.2018 №37.

В обґрунтування заявлених позовних вимог представником позивача зазначено, що спірна перевірка проведена посадовими особами відповідача під час дії мораторію, встановленого положеннями Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

По-друге, за твердженням представника позивача, щодо частини товару, який виступив об`єктом перевірки, Товариство з обмеженою відповідальністю «Паритет-СМІК» виступає в якості виробника, відтак, підстави для проведення планової перевірки, у силу ч. 3 ст. 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», у відповідача були відсутні, з урахуванням того, що на позиції 1, 2 та 3, зазначені в акті перевірки, товариство отримало висновки держсанепідеміологічної експертизи, в яких вказано, що даний товар відповідає встановленим медичним критеріям безпеки та може бути використаний у заявленій сфері застосування (дитяче населення). При цьому, у позовній заяві наголошено, що штрафи накладаються за вид порушення, незалежно від кількості одиниць товару з аналогічними порушеннями, а тому є безпідставним застосування штрафу у заявленому розмірі.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2019 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про накладення штрафних санкцій від 20.03.2018 №37.

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення з мотивів неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області проведено планову виїзну поєднану з невиїзною перевірку характеристик продукції Товариства з обмеженою відповідальністю «Паритет-СМІК» (фактична адреса розповсюдження продукції: м. Одеса, вул. Рішельєвська; місцезнаходження: 04128, м. Київ, вул. Академіка Туполєва, 147) у період з 05.02.2018 по 06.02.2018.

За результатами вказаної перевірки Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області складено акт перевірки характеристик продукції від 06.02.2018 №43, в якому зафіксовано наступні порушення вимог законодавства:

1) небезпечна продукція (позиції 1) - дитячому одязі першого та другого шарів для дітей віком від 0 до 3 років міститься вкладення синтетичних волокон більше ніж 10%;

2) небезпечна продукція (позиція 2, 3) - у дитячому одязі третього шару для дітей до 3-х років використовується підкладка з 100% синтетичної тканини;

3) продукції (позиція 4), щодо якої неналежно застосовано знак відповідності технічним регламентам, а саме: знак відповідності технічним регламентам є не розбірливим і змивається; відсутні найменування та адреса виробника, імпортера;

4) продукції (позиція 5), щодо якої неналежно застосовано знак відповідності технічним регламентам, а саме: знак відповідності технічним регламентам є нерозбірливим і змивається; відсутні найменування та адреса імпортера.

На підставі викладеного, Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області винесено постанову про накладення штрафних санкцій від 20.03.2018 №37, якою Товариство з обмеженою відповідальністю «Паритет - СМІК» зобов`язано сплатити у 15-денний строк штраф у розмірі 9 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 158 100,00 грн.

Вважаючи вказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Законом України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 03.11.2016 №1728-VIII, який набрав чинності з 01.01.2017, введений мораторій на проведення органами державного нагляду (контролю) планових заходів із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності до 31.12.2017.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 №2246-VIII, який набрав чинності з 01.01.2018, введений Законом України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» мораторій на проведення перевірок продовжений до 31.12.2018.

Також, ст. 6 Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» викладена в наступній редакції: «Дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час проведення заходів нагляду (контролю) органами, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України».

Разом з тим, Постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2017 №1104 затверджений Перелік органів державного нагляду (контролю), на які не поширюється дія Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Вказаний акт центрального органу виконавчої влади набув чинності з 23.02.2018.

Колегія суддів зазначає, що Постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2017 №1104 визначений перелік органів державного нагляду (контролю), на які не поширюється дія Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», до якого також включена і Держпродспоживслужба та її територіальні органи, але лише в частині заходів із здійснення державного ветеринарно-санітарного контролю, державного нагляду (контролю) за дотриманням санітарного законодавства, безпечністю та окремими показниками якості харчових продуктів, дотриманням законодавства про захист прав споживачів, державного нагляду у сферах карантину та захисту рослин.

Водночас, звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» від 02.12.2010 №2735-VI, державний ринковий нагляд - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

З аналізу наведених законодавчих положень вбачається, що навіть у тлумаченні терміну «державний нагляд (контроль)» міститься посилання також і на контроль належної якості продукції, що є об`єктом контролю з боку Держпродспоживслужби.

Таким чином, визначені Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції є складовою частиною державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відтак, введений у 2018 році Законом України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» мораторій на проведення органами державного нагляду (контролю) планових заходів із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності стосується також і планових заходів, які проводяться Держпродспоживслужбою, з урахуванням виключень, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2017 №1104.

Враховуючи, що перевірка позивача була проведена відповідачем 06.02.2018, тобто до введення в дію Постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2017 №1104, колегія суддів приходить до висновку, що положення цієї постанови центрального органу виконавчої влади до спірних правовідносин застосовані бути не можуть.

Крім того, згідно з вказаною Постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2017 №1104, Держпродспоживслужба та її територіальні органи включені до переліку органів державного нагляду (контролю), на які не поширюється дія Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», але лише в частині в частині заходів із здійснення державного ветеринарно-санітарного контролю, державного нагляду (контролю) за дотриманням санітарного законодавства, безпечністю та окремими показниками якості харчових продуктів, дотриманням законодавства про захист прав споживачів, державного нагляду у сферах карантину та захисту рослин. Натомість, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем проведена планова перевірка характеристик нехарчової продукції, яка зазначеною Постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2017 №1104 не передбачена.

Враховуючи викладене, сужд апеляційної інстанції вказує про те, що призначена та проведена відповідачем відносно позивача перевірка характеристик продукції не може вважатися законною, оскільки відбулась у порушення приписів Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Як наслідок, винесена за наслідками такої перевірки постанова про накладення штрафних санкцій від 20.03.2018 №37 також не може вважатись правомірною та підлягає скасуванню.

Оскільки протиправність самої перевірки нівелює її результати, суд не вважає за необхідне надавати оцінку доведеності вчинення позивачем порушення, за яке спірною постановою його притягнуто до відповідальності, і така оцінка вже не є необхідною для правильного вирішення даного спору.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній висновку, що про задоволення позовних вимог, з урахування закриття провадження у справі в частині позовних вимог, згідно з відповідною ухвалою суду.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач по справі, як суб`єкт владних повноважень, не виконав покладений на нього обов`язок щодо доказування правомірності вчинених ним дій та прийняття оскаржуваного рішення.

Натомість, позивачем надано достатньо доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовує позовні вимоги.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак,

Л.В. Губська