Справа № 200/3656/20-а
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2020-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2020 р. Справа№200/3656/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до відповідача: Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області

про: визнання протиправним та скасування рішення Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 2 від 03.01.2020 року про відмову у призначенні пенсії, зобов`язання Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового стажу при нарахуванні пенсії за віком ОСОБА_1 період роботи на шахті ім. К.А. Румянцева ВО Артемвугілля з 21.05.1991 року по 11.08.1991 року, з 23.12.1991 року по 11.05.1992 року, з 30.06.1992 року по 14.12.1995 року, з 23.12.2005 року по 31.12.2005 року, з 26.12.2009 року по 31.12.2009 року, з 29.08.2010 року по 31.08.2010 року, з 31.08.2011 року по 31.08.2011 року, з 29.10.2011 року по 31.10.2011 року, з 07.11.2011 року по 30.11.2011 року, з 27.02.2012 року по 29.02.2012 року, з 31.08.2012 року по 31.08.2012 року, з 31.08.2013 року по 31.08.2013 року, з 24.07.2014 року по 31.07.2014 року, з 22.08.2014 року по 31.08.2014 року, з 25.10.2014 року по 31.10.2014 року, з 01.12.2014 року по 31.12.2014 року, зобов`язання Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового стажу при нарахуванні пенсії за віком ОСОБА_1 період роботи на шахті ім. В.І. Леніна ВО Артемвугілля з 10.01.2005 року по 23.01.2005 року, з 24.11.2002 року по 31.12.2002 року, зобов`язання Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до страхового стажу при нарахуванні пенсії за віком ОСОБА_1 період роботи у Центральній збагальчувальній фабриці Узлівська ВО Донецьквуглезбагачення з 31.01.1996 року по 30.08.1997 року, зобов`язання Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового стажу при нарахуванні пенсії за віком ОСОБА_1 періоди роботи на шахті ім. К.Румянцева ВО АПртемвугілля у період з 01.01.2015 року по 01.08.2017 року, зобов`язання Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області нарахувати та виплатити пенсію за віком ОСОБА_1 з дати подачі заяви про призначення пенсії за віком 26.12.2019 року.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 2 від 03.01.2020 року про відмову у призначенні пенсії, зобов`язання Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового стажу при нарахуванні пенсії за віком ОСОБА_1 період роботи на шахті ім. К.А. Румянцева ВО Артемвугілля з 21.05.1991 року по 11.08.1991 року, з 23.12.1991 року по 11.05.1992 року, з 30.06.1992 року по 14.12.1995 року, з 23.12.2005 року по 31.12.2005 року, з 26.12.2009 року по 31.12.2009 року, з 29.08.2010 року по 31.08.2010 року, з 31.08.2011 року по 31.08.2011 року, з 29.10.2011 року по 31.10.2011 року, з 07.11.2011 року по 30.11.2011 року, з 27.02.2012 року по 29.02.2012 року, з 31.08.2012 року по 31.08.2012 року, з 31.08.2013 року по 31.08.2013 року, з 24.07.2014 року по 31.07.2014 року, з 22.08.2014 року по 31.08.2014 року, з 25.10.2014 року по 31.10.2014 року, з 01.12.2014 року по 31.12.2014 року, зобов`язання Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового стажу при нарахуванні пенсії за віком ОСОБА_1 період роботи на шахті ім. В.І. Леніна ВО Артемвугілля з 10.01.2005 року по 23.01.2005 року, з 24.11.2002 року по 31.12.2002 року, зобов`язання Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до страхового стажу при нарахуванні пенсії за віком ОСОБА_1 період роботи у Центральній збагальчувальній фабриці Узлівська ВО Донецьквуглезбагачення з 31.01.1996 року по 30.08.1997 року, зобов`язання Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового стажу при нарахуванні пенсії за віком ОСОБА_1 періоди роботи на шахті ім. К.Румянцева ВО АПртемвугілля у період з 01.01.2015 року по 01.08.2017 року, зобов`язання Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області нарахувати та виплатити пенсію за віком ОСОБА_1 з дати подачі заяви про призначення пенсії за віком 26.12.2019 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він набув право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з чим звернувся до відповідача з відповідною заявою. Позивач зазначає, що після розгляду його заяви він отримав рішення № 2 про відмову у призначенні пенсії за віком від 03 січня 2020 року. Відмова мотивована тим, що при розрахунку пільгового стажу не зараховано певні періоди роботи, зокрема, періоди роботи на шахті К.А. Румянцева ВО «Артемвугілля» з 21.05.1991 року по 11.08.1991 року, з 23.12.1991 року по 11.05.1992 року, з 30.06.1992 року по 14.12.1995 року, з 23.12.2005 року по 21.12.2005 року, з 26.12.2009 року по 31.12.2009 року, з 29.08.2010 року по 31.08.2010 року, з 31.08.2011 року по 31.08.2011 року, з 29.10.2011 року по 31.10.2011 року, з 07.11.2011 року по 30.11.2011 року, з 27.02.2012 року по 29.02.2012 року, з 31.08.2012 року по 31.08.2012 року, з 31.08.2013 року по 31.08.2013 року, з 24.07.2014 року по 31.07.2014 року, з 22.08.2014 року по 31.08.2014 року, з 25.10.2014 року по 31.10.2014 року, з 01.12.2014 року по 31.12.2014 року так як відсутні уточнюючі довідки згідно п. 20 Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637; періоди роботи на шахті імені Леніна ВО «Артемвугілля» з 10.01.2005 року по 23.01.2005 року та з 24.11.2002 року по 31.12.2002 року, так як відсутні уточнюючі документи згідно п. 20 Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1993 року № 637; періоди роботи на шахті ім. К.А. Румянцева ВО «Артемвугілля» з 01.01.2015 року по 01.08.2017 року, так як первинні документи знаходяться на тимчасово окупованій території Донецької області; періоди роботи у Центральній збагачувальній фабриці «Узлівська» ВО «Донецькуглезбагачення» з 31.01.1996 року по 30.08.1997 року так як дата наказу про звільнення не відповідає даті звільнення. Позивач вважає вищезазначене рішення відповідача протиправним та таким, що порушує його конституційні права.

Стосовно не зарахування періодів роботи на шахті ім. К.А. Румянцева через відсутність уточнюючих документів передбачених п. 20 Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1993 року № 637, позивач зазначає, що посилання відповідача на зазначений Порядок є необґрунтованими та незаконними, оскільки зазначені довідки надаються у томі разі коли відсутні трудові книжки або відповідні записи з певними періодами роботи. Позивач вказує на те, що ним при зверненні до управління була надана трудова книжка яка містить усі необхідні записи про підтвердження пільгового характеру роботи у спірні періоди. Також, позивач вказує на те, що ним до управління було надано архівні довідки про роботу на шахті ім. Ю.О. Гагаріна.

Щодо не зарахування до пільгового стажу періоду роботи у Центральній збагачувальній фабриці «Узлівська» ВО «Донецькуглезбагачення» з 31.01.1996 року по 30.08.1997 року, позивач вказує на те, що при заповненні трудової книжки роботодавцем була допущена описка при зазначені дати наказу при звільненні, у зв`язку з чим він не може відповідати за дії працівників підприємства де він працював. Крім того, позивач вказує на те, що допущена роботодавцем описка в трудовій книжці не може бути підставою для позбавлення особи права на пенсію.

З огляду на викладене, позивач зазначає, що відповідач зобов`язаний був зарахувати до його пільгового стажу спірні періоди роботи, з вищенаведених підстав.

Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву на позовну заяву відповідач посилається на те, що позивач 26.12.2019 року звернувся до управління із заявою № 3246 щодо призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058. Відповідач вказує на те, що 03.01.2020 року управлінням прийнято рішення № 2 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 , у зв`язку з недостатньою кількістю пільгового стажу. Відповідач зазначає, що при розрахунку стажу для пенсії за віком на пільгових умовах управлінням не враховано до пільгового стажу: періоди роботи на Шахті ім. К.А. Ремянцева ВО «Артемвугілля» з 21.05.1991 року по 11.08.1991 року, з 23.12.1991 року по 11.05.1992 року, з 30.06.1992 року по 14.12.1995 року, з 23.12.2005 року по 21.12.2005 року, з 26.12.2009 року по 31.12.2009 року, з 29.08.2010 року по 31.08.2010 року, з 31.08.2011 року по 31.08.2011 року, з 29.10.2011 року по 31.10.2011 року, з 07.11.2011 року по 30.11.2011 року, з 27.02.2012 року по 29.02.2012 року, з 31.08.2012 року по 31.08.2012 року, з 31.08.2013 року по 31.08.2013 року, з 24.07.2014 року по 31.07.2014 року, з 22.08.2014 року по 31.08.2014 року, з 25.10.2014 року по 31.10.2014 року, з 01.12.2014 року по 31.12.2014 року та періоди роботи на Шахті ім. В.І. Леніна ВО «Артемвугілля» з 10.01.2005 року по 23.01.2005 року, з 24.11.2002 року по 31.12.2002 року, у зв`язку з відсутністю довідок, підтверджуючих пільговий характер роботи. Відповідач посилається на те, що відповідно до п. 20 Порядку № 637 позивач зобов`язаний надати довідку, що підтверджує пільговий характер робіт, однак, позивачем таких довідок до управління не надано, проте, надав заяву, в якій зазначав, що інші документи надавити не буде, оскільки підприємства на яких він працював знаходяться на тимчасово непідконтрольній українській владі території. Відповідач звертав увагу на те, що управлінням для допомоги позивачу надано запит 11.01.2020 року до ДП «Артемвугілля» щодо надання уточнюючих довідок про пільговий характер робіт. Відповідач вказує на те, що управління не порушує право на позивача на пенсійне забезпечення, а лише використовує своє право на отримання додаткових підтверджуючих документів про підтвердження пільгового стажу. У зв`язку з чим, відповідач зазначає про відсутність законних підстав для зарахування до пільгового стажу позивача вищезазначених періодів.

Стосовно не зарахування до пільгового та страхового стажу позивача періоду роботи з 01.01.2015 року по 01.08.2017 року на шахті ім. К.А. Румянцева ВО «Артемвугілля» відповідач вказує на те, що згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу на ім`я ОСОБА_1 відсутні дані про спеціальний трудовий стаж, а також відсутня інформація про нарахування заробітної плати та сплати страхових внесків вищезазначеним підприємством у спірний період.

Щодо не зарахування до страхового стажу періоду роботи на Центральній збагачувальній фабриці «Узлівська» ВО «Донецькуглезбагачення» з 31.01.1996 року по 30.08.1997 року, відповідач зазначає, що згідно Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 58 від 29.07.1993 року усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Відповідач вказує на те, що дата наказу про звільнення з роботи зазначена у трудовій книжці позивача не відповідає даті звільнення позивача. Відповідач зазначає, що відповідно до Порядку № 637 позивач міг надати додаткові докази, що підтверджує періоди роботи позивача, однак, жодних документів позивач до управління не надав, у зв`язку з чим, відповідач вказує на відсутність для зарахування вказаних періоду до страхового стажу.

Відповідач посилається на те, що відповідно до наданих документів для призначення пенсії страховий стаж ОСОБА_1 складає 37 років 05 місяців 2 дні. В тому числі роботи на провідних професіях 14 років 04 місяці 29 дні, за таких обставин позивачу відмовлено у призначенні пенсії.

Стосовно вимоги позивача зобов`язання нарахувати та виплатити пенсію за віком з дати подачі заяви, відповідач вказує на втручання у повноваження органів Пенсійного фонду. Також, вказує на те, що суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку, призначення, нарахування та виплатити пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати пільговий та страховий стаж позивача.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 06 квітня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 04 травня 2020 року.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

З огляду на те, що позивач та представник відповідача у судове засідання не з`явились, суд дійшов висновку про розгляду справи без участі сторін в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 (а.с. 9-10).

ОСОБА_1 був взятий на облік на облік як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, а саме: з АДРЕСА_1 до АДРЕСА_2 , що підтверджується відповідною довідкою управління соціального захисту населення від 25 вересня 2017 року № (а.с. 11).

Місто Горлівка Донецька область включено до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р.

З матеріалів справи встановлено, що 26 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою № 3246 про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 114).

До заяви про призначення пенсії позивачем були надані наступні документи: копія трудової книжки від 21.05.1991 року серія НОМЕР_3 , копія диплому НОМЕР_4 від 15.06.1992 року, довідка про підтвердження наявного пільгового трудового стажу від 26.12.2019 року № 5-71/2989 на шахті «Центральна» видана ДП «Торецьквугілля», довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № від 25.09.2017 року, копія паспорту, копія ідентифікаційного номеру.

03 січня 2020 року Торецьким об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області прийнято рішення № 2 про відмову у призначенні пенсії за віком.

Зі змісту рішення встановлено, що періоди роботи на шахті ім. К.А. Румянцева ВО «Артемвугілля» з 21.05.1991 року по 11.08.1991 року, з 23.12.1991 року по 11.05.1992 року, з 30.06.1992 року по 14.12.1995 року, з 23.12.2005 року по 21.12.2005 року, з 26.12.2009 року по 31.12.2009 року, з 29.08.2010 року по 31.08.2010 року, з 31.08.2011 року по 31.08.2011 року, з 29.10.2011 року по 31.10.2011 року, з 07.11.2011 року по 30.11.2011 року, з 27.02.2012 року по 29.02.2012 року, з 31.08.2012 року по 31.08.2012 року, з 31.08.2013 року по 31.08.2013 року, з 24.07.2014 року по 31.07.2014 року, з 22.08.2014 року по 31.08.2014 року, з 25.10.2014 року по 31.10.2014 року, з 01.12.2014 року по 31.12.2014 року, на Шахті ім. В.І. Леніна ВО «Артемвугілля» з 10.01.2005 року по 23.01.2005 року та з 24.11.2002 року по 31.12.2002 року не зараховано до пільгового стажу, так як відсутні уточнюючі документи згідно п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1993 року № 637.

Періоди роботи з 10.06.2002 року по 23.11.2002 року, з 01.01.2003 року по 09.01.2005 року, з 24.01.2005 року по 22.12.2005 року, з 01.01.2006 року по 25.12.2009 року, з 01.01.2010 року по 28.08.2010 року, з 01.09.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.01.2011 року по 30.08.2011 року, з 01.09.2011 року по 28.10.2011 року, з 01.11.2011 року по 06.11.2011 року, з 01.12.2011 року по 26.02.2012 року, з 01.03.2012 року по 30.08.2012 року, з 01.09.2012 року по 30.08.2013 року, з 01.09.2013 року по 23.07.2014 року, з 01.08.2014 року по 21.08.2014 року, з 01.09.2014 року по 24.10.2014 року, з 01.11.2014 року по 30.11.2014 року, зараховано до пільгового стажу згідно відомостей по спеціальному трудовому стажу в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1993 року № 637.

Періоди роботи у Центральній збагачувальній фабриці «Узлівська» ВО «Донецькуглезбагачення» з 31.01.1997 року по 30.08.1997 року не зараховано до страхового стажу згідно п. 2.12 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 року № 58, п. 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1993 року № 637, так як дата наказу про звільнення з роботи не відповідає даті звільнення, до надання підтверджуючих довідок.

До страхового і пільгового стажу не зараховано період з 01.01.2015 року по 01.08.2017 року на шахті ім. К.А. Румянцева ВО «Артемвугілля», так як первинні документи знаходяться на тимчасово окупованій території Донецької області. Згідно даних, наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості як про нараховану заробітну плату, так і по спеціальному стажу.

До страхового і пільгового стажу не зараховано період з 29.08.2017 року по 31.08.2017 року на шахті «Центральна» ДП «Торецьквугілля», так як згідно даних, наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості як про нараховану заробітну плату, згідно ст. 24, 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

До пільгового стажу не зараховані періоди перебування у відпустці без збереження заробітної плати 3 дні у березні 2018 року, 2 дні у липні 2018 року, 2 дні у серпні 2018 року, 2 дні у вересні 2018 року, 3 дні у жовтні 2018 року, 1 день у листопаді 2018 року, 2 дні в січні 2019 року, 3 дні у липні 2019 року, 3 дні в серпні 2019 року, згідно п. 2 Наказу Міністерства праці і соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383.

Відповідно наданих документів для призначення пенсії страховий стаж складає 37 років 05 місяців 2 дні, в тому числі стаж роботи на провідних професіях 14 років 04 місяці 29 днів.

За таких обставин відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», так як на момент звернення заявника не має необхідного пільгового стажу для підземних роботах 20 років.

Не погодившись з рішенням Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про відмову у призначенні пенсії, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Суд враховує, що конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості, пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, виконанням трудових обов`язків і є однією з форм соціального захисту, цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України «Про пенсійне забезпечення».

Закон України «Про пенсійне забезпечення» № 1788 від 05.11.1991 року, відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування).

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України Про пенсійне забезпечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Відповідно до п. 1.6, 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2.1 Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: 1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; 2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення; 3) для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 3, 4 до Положення); 4) документи про місце проживання (реєстрації) особи; 5) документи, які засвідчують особливий статус особи; 6) документ уповноваженого органу Російської Федерації про те, що особі не призначалась пенсія за місцем реєстрації на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, та особисту декларацію про відсутність громадянства держави-окупанта (для призначення пенсій особам, зазначеним у пункті 1.3 розділу І цього Порядку).

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пункт 3 Порядку № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (надалі - Порядок), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

З аналізу зазначеного суд доходить висновку, що використання норм постанови № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення»

Під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків (п. 2 Порядку № 383).

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637.

Крім того, після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж в період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці. При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено Законом України «Про пенсійне забезпечення» (статті 13,62), і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі Мінпраці) від 01.09.1992 № 41 (далі Методичні рекомендації).

Відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць, затвердженого Постановою Кабінетом Міністрів України від 01 серпня 1992 року (який набрав чинності 21 серпня 1992 року) встановлено, що атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Згідно із зазначеним нормативним актами основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України.

Атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. До складу комісії включається уповноважений представник виборного органу первинної профспілкової організації, а в разі відсутності профспілкової організації - уповноважена найманими працівниками особа.

Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: картка умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Отже, суд приходить висновку, що право особи на призначення пільгової пенсії згідно зі статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала на роботах, віднесених до Списків № 1 або № 2, і необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт за Списком № 1 або № 2.

Відсутність підтвердження цих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу та призначення пенсії на пільгових умовах.

З копії трудової книжки позивача серії НОМЕР_3 встановлено, що у спірні періоди позивач працював на наступних роботах: 21.05.1991 року прийнятий на шахту ім. К.А. Румянцева Артемівське виробниче об`єднання по видобутку вугілля «Артемвугілля» гірничим майстром підземним на виробничу практику; 11.08.1991 року звільнений у зв`язку з закінченням виробничої практики; 23.12.1991 року прийнятий на шахту ім. К.А. Румянцева Артемівське виробниче об`єднання по видобутку вугілля «Артемвугілля» гірником по ремонту гірничих виробіток підземним учнем І розраду для проходження практики; 08.01.1992 року переведений підземним гірничим майстром; 11.05.1992 року звільнений у зв`язку з закінченням практики; 30.06.1992 року прийнятий на шахту ім. К.А. Румянцева Артемівське виробниче об`єднання по видобутку вугілля «Артемвугілля» підземним гірничим майстром; 01.04.1995 року призначений начальником видобувної дільниці; 21.09.1995 року переведений гірничим майстром видобувної дільниці; 01.10.1995 року переведений заступником начальника видобувної дільниці; 14.12.1995 року звільнений за власним бажанням; 31.01.1996 року прийнятий на роботу до Центральної збагачувальної фабрики «Узлівська» Виробничого об`єднання «Донецьквуглезбагачення» майстром в основне виробництво; 30.08.1997 року звільнений за власним бажанням; 10.06.2002 прийнятий на роботу на Виробниче об`єднання по видобутку вугілля «Артемвугілля» Шахта ім. В.І. Леніна учнем прохідника з повним робочим днем під землею; 24.07.2002 року переведений прохідником з повним робочим днем під землею; 01.04.2003 року Наказом Міністерства палива та енергетики України від 28.12.2002 № 769 Шахта ім. В.І. Леніна ВО «Артемвугілля» реорганізовано в структурний підрозділ Шахта ім. В.І. Леніна ДП «Артемвугілля»; 09.01.2005 року звільнений у зв`язку з переведенням; 24.01.2005 року прийнятий на Державне підприємство «Донецька вугільна енергетична компанія» Шахтоуправління ім. М.І. Калініна по переводу підземним прохідником з повним робочим днем шахті; 01.06.2005 року у зв`язку з реорганізацією ДП «ДВЕК» та поновлення діяльності ДП «Артемвугілля» виробничий структурний підрозділ Шахтоуправління ім. М.І. Калініна реорганізоване в Державне підприємство «Артемвугілля» Відокремлений підрозділ «Шахтоуправління ім. М.І. Калініна»; 01.11.2005 року Відокремлений підрозділ «Шахтоуправління ім. М.І. Калініна» ліквідовано шляхом виділення шахтоної дільниці № 2 зі створенням на його базі Відокремленого підрозділу «Шахта ім.. К.А. Румянцева» ДП «Артемвугілля»; 01.05.2015 року переведений гірником по ремонту гірничих виробіток підземним 4 розряду; 01.08.2017 року звільнений у зв`язку з ліквідацією підприємства; 29.08.2017 року прийнятий до ДП «Торецьквугілля» ВП «Шахта «Центральна» прийнятий прохідником 5 розряду з повним робочим днем на підземних роботах (а.с.15-18).

Позивачем до матеріалів справи долучені накази «Про підсумки атестації робочих місць за умовах праці»: від 27.12.1994 року № 149, яка видана Центральною збагачувальною фабрикою «Узлівська» Донецького виробничого об`єднання «Донецьквуглезбагачення»; від 29.03.1999 року № 270, від 15.04.2004 року № 105 пр., які видані Структурним підрозділом Шахтроуправління ім. В.І. Леніна ДП «Артемвугілля»; від 29.07.1994 року № 1309, від 14.07.2009 року № 740, 14.07.2014 року № 190/А, які видані ДП «Артемвугілля» СП «Шахта ім. К.І.Калініна» (а.с. 40-47).

Крім того, позивачем до матеріалів справи долучені архівні довідки Адміністрації міста Горлівки від 13.11.2019 року № 16/02-07-06/1516, від 13.11.2019 року № 16/02-07-06/1519, від 13.11.2019 року № 16/02-07-06/1520, від 13.11.2019 року № 16/02-07-06/1518, від 13.11.2019 року № 16/02-07-06/1517, від 27.11.2019 року № 16/02-07-06/1815, які надані останнім на підтвердження виконання робіт, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Суд зазначає, що зазначені архівні довідки не можуть бути враховані судом при прийнятті рішення у справі щодо визначення права позивача на призначення пенсії на пільгових умовах у спірний період, оскільки вказані довідки позивачем не були надані до відповідача при зверненні з заявою про призначення пенсії 26.12.2019 року, а отже не були враховані відповідачем при прийняті рішення про відмову у призначенні пенсії.

З огляду на вищевикладене, суд приходить висновку про наступне.

Стосовно не зарахування до пільгового стажу періодів роботи на ОСОБА_2 . Румянцева ВО «Артемвугілля» у період з 21.05.1991 року по 11.08.1991 року, з 23.12.1991 року по 11.05.1992 року, з 30.06.1992 року по 14.12.1995 року, з 23.12.2005 року по 31.12.2005 року, з 26.12.2009 року по 31.12.2009 року, з 29.08.2010 року по 31.08.2010 року, з 31.08.2011 року по 31.08.2011 року, з 29.10.2011 року по 31.10.2011 року, з 07.11.2011 року по 30.11.2011 року, з 27.02.2012 року по 29.02.2012 року, з 31.08.2012 року по 31.08.2012 року, з 31.08.2013 року по 31.08.2013 року, з 24.07.2014 року по 31.07.2014 року, з 22.08.2014 року по 31.08.2014 року, з 25.10.2014 року по 31.10.2014 року, з 01.12.2014 року по 31.12.2014 року, суд зазначає наступне.

Як вже зазначалось, відповідно до ст. 62 Закону України Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Проте законодавець визначає, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників, що передбачено Порядком № 637

З аналізу вищезазначених положень вбачається, що спеціальний стаж позивача може бути зараховано на підставі відомостей зазначених у трудовій книжці, відповідно до довідки, що підтверджує пільговий характер робіт та на підставі відомостей наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Судом встановлено, що позивач у спірні періоди працював «гірничим майстром підземним», «гірником по ремонту гірничих виробіток підземним» та «прохідником підземним».

Зазначені професію відповідно до затверджених Списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, які були чинні у періоди роботи позивача.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що відповідач у разі відсутності довідки, що підтверджує пільговий характер робіт позивача має підстави зарахувати до пільгового стажу періоди роботи на підставі інформації наявній у трудовій книжці та згідно реєстру про застраховану особу (Індивідуальні відомості про застраховану особу), а отже не надання відповідних уточнюючих довідок не повинно обмежувати право позивача на зарахування до пільгового стажу періодів роботи.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що позивач у період з 21.05.1991 року по 11.08.1991 року, з 23.12.1991 року по 11.05.1992 року, з 30.06.1992 року по 14.12.1995 року, згідно відомостей наявних у трудовій книжці виконував роботи «гірничого майстра підземного» та «гірника по ремонту гірничих виробіток підземним», а отже має право на зарахування вказаних періодів до пільгового стажу.

Таким чином, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Стосовно не зарахування до пільгового стажу періодів роботи з 23.12.2005 року по 31.12.2005 року, з 26.12.2009 року по 31.12.2009 року, з 29.08.2010 року по 31.08.2010 року, з 31.08.2011 року по 31.08.2011 року, з 29.10.2011 року по 31.10.2011 року, з 07.11.2011 року по 30.11.2011 року, з 27.02.2012 року по 29.02.2012 року, з 31.08.2012 року по 31.08.2012 року, з 31.08.2013 року по 31.08.2013 року, з 24.07.2014 року по 31.07.2014 року, з 22.08.2014 року по 31.08.2014 року, з 25.10.2014 року по 31.10.2014 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 Закону № 1058 передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до статті 21 Закону № 1058 персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування.

Для формування інформаційної бази системи персоніфікованого обліку використовуються відомості, що надходять від: державних реєстраторів юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; роботодавців; застрахованих осіб; фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування; центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, виконавчих органів сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад та уповноважених суб`єктів для обліку даних Єдиного державного демографічного реєстру; органів доходів і зборів, територіальних органів Пенсійного фонду за результатами перевірок платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або в порядку міжвідомчого обміну інформацією; державної служби зайнятості; інших підприємств, установ, організацій та військових частин; компаній з управління активами; зберігачів; інших джерел, передбачених законодавством.

Відповідно до п. 20 Порядку № 637 у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Зі змісту рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії вбачається, що період роботи позивача з 24.01.2005 року по 01.08.2017 року були враховані до пільгового стажу позивача на підставі відомостей про спецстаж визначений у Індивідуальних відомостях про застраховану особу ОСОБА_1 .

Суд зазначає, що в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутня інформація про пільговий характер роботи позивача за період з 23.12.2005 року по 31.12.2005 року, з 26.12.2009 року по 31.12.2009 року, з 29.08.2010 року по 31.08.2010 року, з 31.08.2011 року по 31.08.2011 року, з 29.10.2011 року по 31.10.2011 року, з 07.11.2011 року по 30.11.2011 року, з 27.02.2012 року по 29.02.2012 року, з 31.08.2012 року по 31.08.2012 року, з 31.08.2013 року по 31.08.2013 року, з 24.07.2014 року по 31.07.2014 року, з 22.08.2014 року по 31.08.2014 року, з 25.10.2014 року по 31.10.2014 року.

Суд вказує на те, що зазначені періоди не можуть бути зараховані до пільгового стажу на підставі записів у трудовій книжці, оскільки такі записи не містять повної інформації про періоди роботи позивача, а саме: періоди перебування на лікарняних, у відпустках без збереження заробітної плати, здійснення особою спусків у шахту.

Позивачем при зверненні з заявою про призначення пенсії не були надані уточнюючи довідки, в зв`язку з чим відповідач був позбавлений можливості встановити чи виконував позивач у спірний період роботи, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Враховуючи те, що в індивідуальних відомостях про застраховану особу позивача також відсутня інформація про спецстаж у спірний період суд приходить висновку, що відповідач правомірно не зарахував до пільгового стажу позивача періоди роботи з 23.12.2005 року по 31.12.2005 року, з 26.12.2009 року по 31.12.2009 року, з 29.08.2010 року по 31.08.2010 року, з 31.08.2011 року по 31.08.2011 року, з 29.10.2011 року по 31.10.2011 року, з 07.11.2011 року по 30.11.2011 року, з 27.02.2012 року по 29.02.2012 року, з 31.08.2012 року по 31.08.2012 року, з 31.08.2013 року по 31.08.2013 року, з 24.07.2014 року по 31.07.2014 року, з 22.08.2014 року по 31.08.2014 року, з 25.10.2014 року по 31.10.2014 року.

Отже позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Стосовно вимоги позивача зарахувати до пільгового стажу періоди роботи позивача на Шахті ім. К.А. Румянцева з 01.12.2014 року по 31.12.2014 року, з 01.01.2015 року по 01.08.2017 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Пунктом 1 ст. 114 Закону № 1058-IV передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті.

Працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах (п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України № 1058-IV).

Згідно ст. 1 Закону № 1058-IV:

- застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

- страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

У п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону № 1058-IV зазначено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку […] і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Відповідно до п. 1 ст. 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Таким чином, при розгляді заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах органи Пенсійного фонду України мають не лише встановити факт зайнятості особи повний робочий день на певних (визначених нормативно-правовими актами) роботах (посадах), а й встановити ту обставину, що під час зайнятості на зазначених посадах заявник був застрахованою особою, за яку щомісяця сплачувались страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (мав страховий стаж).

Згідно ч. 2 зазначеної статті Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

З трудової книжки позивача встановлено, що у період з 01.12.2014 року по 31.12.2014 року та з 01.01.2015 року по 01.08.2017 року позивач працював на ВП «Шахті ім. К.А. Румянцева» ДП «Артемвугілля».

Суд зазначає, що Указом Президента України № 405/2014 від 14 квітня 2014 року введено в дію рішення Ради національної безпеки України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції (АТО) на території Донецької і Луганської областей.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року № 1669-VII період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України; територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Тобто, з 14.04.2014 року на території Донецької та Луганської областях розпочато проведення антитерористичної операції.

З матеріалів справи встановлено, що Структурний підрозділ «Шахта ім. К.А. Румянцева» ДП «Артемвугілля» зареєстровано у м. Горлівка.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р місто Горлівка включено до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Отже, з огляду на вищевикладене, суд вважає за доцільне страховий та пільговий стаж обчислювати за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до виписки з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Індивідуальні відомості про застраховану особу (Форма ОК-5) встановлено, що позивачу у період роботи на Шахті ім. К.А. Румянцева» ДП «Артемвугілля» з грудня 2014 року по серпень 2017 року не нараховувалась заробітна плата та єдиний внесок підприємством за позивача не сплачувався (а.с. 128-131).

Крім того згідно Індивідуальних відомостях про застраховану особу встановлено, що підприємством спецстаж позивача за період з грудня 2014 року по серпень 2017 року не визначений.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що відповідачем правомірно не зараховано до пільгового та страхового стажу позивача період роботи з 01 грудня 2014 року по 31 серпня 2017 року.

Стосовно вимог позивача про зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу при нарахуванні пенсії за віком ОСОБА_1 період роботи на шахті ім. В.І. Леніна ВО Артемвугілля з 10.01.2005 року по 23.01.2005 року, з 24.11.2002 року по 31.12.2002 року, суд зазначає наступне.

З трудової книжки позивача встановлено, що позивач 10.06.2002 року прийнятий на роботи на Шахту ім. В.І. Леніна ВО «Артемвугівлля» та звільнений з займаної посади 09.01.2005 року, у зв`язку з переведення до Шахтоуправління ім. М.І. Калініна.

Проте на роботу до Шахтоуправління ім. М.І. Калініна позивач був прийнятий 24.01.2005 року, що підтверджується відповідним записами у трудовій книжці.

З огляду на викладене, суд зазначає, що позивач у період з 10.01.2005 року по 23.01.2005 року не працював за професією, яка дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, а отже не має підстав для зарахування періоду з 10.01.2005 року по 23.01.2005 року до пільгового стажу.

Щодо зарахування до пільгового стажу з 24.11.2002 року по 31.12.2002 року, суд зазначає наступне.

Як вже встановлено з матеріалів справи період роботи позивача на Шахті ім. В.І. Леніна з 10.06.2002 року по 09.01.2005 року частково зараховано до пільгового стажу на підставі відомостей визначених у Індивідуальних відомостях про застраховану особу ОСОБА_1 .

Згідно Індивідуальних відомостях про застраховану особу ОСОБА_1 встановлено, що позивачу визначено спецстаж за період з 10.06.2002 року по 31.12.2002 року на підприємстві Шахта ім. В.І. Леніна 5 місяців 14 днів.

Відповідно до розрахунку стажу встановлено, що період роботи позивача за період з 10.06.2002 року по 23.11.2002 року зараховано до пільгового стажу та складає 5 місяців 14 днів.

Отже, оскільки позивачем не надано до управління довідок, що підтверджували пільговий характер робіт на Шахті ім. В.І. Леніна у період з 10.06.2002 року по 09.01.2005 року, відповідач зарахував вказані періоди роботи на підставі записів у трудовій книжці та відповідно до інформації про спецстаж визначеній у Індивідуальних відомостях про застраховану особу

Суд вважає правомірним зарахування вказаних періодів до пільгового стажу на підставі інформації про спецстаж визначених в Індивідуальних відомостях про застраховану особу.

З огляду на те, що спецстаж на підприємстві Шахта ім. В.І. Леніна за період 2002 року визначений як 5 місяців 14 днів та зарахований до пільгового стажу як період з 10.06.2002 року по 23.11.2002 року, суд приходить висновку про відсутність підстав для зарахування до пільгового стажу позивача періоду з 24.11.2002 року по 31.12.2002 року, у зв`язку з відсутністю інформації щодо пільгового характеру роботи у вказаний період.

Враховуючи викладене позовні вимог в цій частині не підлягають задоволенню.

Стосовно вимоги позивача про зарахування до страхового стажу при нарахуванні пенсії за віком ОСОБА_1 період роботи у Центральній збагальчувальній фабриці Узлівська ВО Донецьквуглезбагачення з 31.01.1996 року по 30.08.1997 року, суд зазначає наступне.

Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 58 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (надалі - Інструкція №58), яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за N 110, та зазначено, що з прийняттям цього наказу Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.74 162 (у редакції постанови Держкомпраці СРСР від 02.08.85 252), із змінами, що внесені постановою Держкомпраці СРСР від 19.10.90 N 412, не застосовується.

Відповідно до п. 2.12. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 за №58 (далі-Інструкції №58), після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей.

Відповідно до п.2.4 Інструкції №58 визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Ведення трудових книжок працівників підприємства, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), оскільки записи до трудової книжки вносяться виключно власником або уповноваженим ним органом, наявність неправильно занесених записів до трудової, не може ставитись в провину власнику трудової книжки.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не зарахував до страхового стажу позивача період роботи з 31.01.1996 року по 30.08.1997 року, оскільки дата наказу про звільнення з роботи не відповідає даті звільнення.

Суд критично оцінює такі твердження пенсійного органу, як підставу для відмову у призначенні позивачу пенсії, оскільки, Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року №58 не передбачає наслідків для особи щодо якої вона складена, порушення порядку ведення трудової книжки.

Крім того, відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про трудові книжки працівників" від 27.04.1993 року № 301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

Отже, чинним законодавством визначено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 по справі № 677/277/17 (провадження №К/9901/1298/17).

Крім того, суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Пенсійний орган не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці щодо дати її заповнення.

Зазначений висновок викладено в постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року по справі № 754/14898/15-а.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що відповідачем безпідставно не зараховано до страхового стажу період роботи позивача з 31.01.1996 року по 30.08.1997 року у Центральній збагальчувальній фабриці Узлівська ВО Донецьквуглезбагачення, оскільки трудова книжка позивача містить необхідні запис про період роботи та позивач не несе відповідальність за порушення вимог Інструкції № 58.

Отже, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Проаналізувавши матеріали справи, суд зазначає, що спірне рішення № 2 відповідача про відмову у призначенні пенсії за віком від 03 січня 2020 року, спірне рішення про відмову в призначення пенсії відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», прийнято без повного з`ясування усіх обставин справи та дослідження не в повному обсязі документів наданих позивачем при зверненні з заявою про призначення пенсії., в зв`язку з чим є протиправним та підлягає скасуванню.

Стосовно вимог позивача про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити пенсію за віком ОСОБА_1 з дати подачі заяви про призначення пенсії за віком 26.12.2019 року, суд зазначає наступне.

Частиною 5 статті 245 КАС України передбачено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті (визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії), суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Отже, правовідносини щодо призначення пенсії та здійснення нарахування та виплати пенсії позивачу відносяться до виключної компетенції працівників Пенсійного фонду України, та є їх дискреційними повноваженнями і суд, захищаючи права та свободи особи, не може перебирати на себе функції інших органів державної влади, та втручатися в делеговані повноваження.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Фактично суд зв`язаний предметом і розміром заявлених особою вимог, проте може вийти за межі вимог адміністративного позову у випадках, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Вихід за межі позовних вимог можливий у випадку помилкового обрання особою неналежного способу захисту порушеного права, у цьому випадку можливо на підставі частини другої статті 9 КАС України вийти за межі позовних вимог та застосувати той спосіб захисту порушеного права позивача, який відповідає фактичним обставинам справи і відновлює порушене право особи. Фактично, необхідною передумовою застосування частини другої статті 9 КАС України є саме порушення прав позивача та необхідність захисту порушеного права шляхом його відновлення.

Отже, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного суб`єктами владних повноважень, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

Таким чином, позовна вимога у цій частині підлягає задоволенню у спосіб зобов`язання Торецьке об`єднане управління Пенсійного Фонду України повторно розглянути заяву № 3246 ОСОБА_1 про призначення пенсії від 26 грудня 2019 року з урахуванням висновків суду.

Відповідно до ст. 19 Конституції України Відповідно суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в частині визнання протиправним та скасування рішення Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 2 від 03.01.2020 року про відмову у призначенні пенсії, зобов`язання Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового стажу при нарахуванні пенсії за віком ОСОБА_1 період роботи на шахті ім. К.А. Румянцева ВО Артемвугілля з 21.05.1991 року по 11.08.1991 року, з 23.12.1991 року по 11.05.1992 року, з 30.06.1992 року по 14.12.1995 року, зобов`язання Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до страхового стажу при нарахуванні пенсії за віком ОСОБА_1 період роботи у Центральній збагальчувальній фабриці Узлівська ВО Донецьквуглезбагачення з 31.01.1996 року по 30.08.1997 року, зобов`язання Торецьке об`єднане управління Пенсійного Фонду України Донецької області повторно розглянути заяву № 3246 ОСОБА_1 про призначення пенсії від 26 грудня 2019 року з урахуванням висновків суду.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, суд вважає за необхідне присудити на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 420,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 2 від 03.01.2020 року про відмову у призначенні пенсії, зобов`язання Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового стажу при нарахуванні пенсії за віком ОСОБА_1 період роботи на шахті ім. К.А. Румянцева ВО Артемвугілля з 21.05.1991 року по 11.08.1991 року, з 23.12.1991 року по 11.05.1992 року, з 30.06.1992 року по 14.12.1995 року, з 23.12.2005 року по 31.12.2005 року, з 26.12.2009 року по 31.12.2009 року, з 29.08.2010 року по 31.08.2010 року, з 31.08.2011 року по 31.08.2011 року, з 29.10.2011 року по 31.10.2011 року, з 07.11.2011 року по 30.11.2011 року, з 27.02.2012 року по 29.02.2012 року, з 31.08.2012 року по 31.08.2012 року, з 31.08.2013 року по 31.08.2013 року, з 24.07.2014 року по 31.07.2014 року, з 22.08.2014 року по 31.08.2014 року, з 25.10.2014 року по 31.10.2014 року, з 01.12.2014 року по 31.12.2014 року, зобов`язання Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового стажу при нарахуванні пенсії за віком ОСОБА_1 період роботи на шахті ім. В.І. Леніна ВО Артемвугілля з 10.01.2005 року по 23.01.2005 року, з 24.11.2002 року по 31.12.2002 року, зобов`язання Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до страхового стажу при нарахуванні пенсії за віком ОСОБА_1 період роботи у Центральній збагальчувальній фабриці Узлівська ВО Донецьквуглезбагачення з 31.01.1996 року по 30.08.1997 року, зобов`язання Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового стажу при нарахуванні пенсії за віком ОСОБА_1 періоди роботи на шахті ім. К.Румянцева ВО АПртемвугілля у період з 01.01.2015 року по 01.08.2017 року, зобов`язання Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області нарахувати та виплатити пенсію за віком ОСОБА_1 з дати подачі заяви про призначення пенсії за віком 26.12.2019 року задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 2 від 03.01.2020 року про відмову у призначенні пенсії.

Зобов`язати Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового стажу при нарахуванні пенсії за віком ОСОБА_1 періоди роботи на шахті ім. К.А. Румянцева ВО Артемвугілля з 21.05.1991 року по 11.08.1991 року, з 23.12.1991 року по 11.05.1992 року, з 30.06.1992 року по 14.12.1995 року.

Зобов`язати Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до страхового стажу при нарахуванні пенсії за віком ОСОБА_1 період роботи у Центральній збагальчувальній фабриці Узлівська ВО Донецьквуглезбагачення з 31.01.1996 року по 30.08.1997 року.

Зобов`язати Торецьке об`єднане управління Пенсійного Фонду України Донецької області повторно розглянути заяву № 3246 ОСОБА_1 про призначення пенсії від 26 грудня 2019 року з урахуванням висновків суду.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (вул. Дружби, буд. 22, м. Торецьк, Донецькаобласть, 85200, ) судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Повний текст рішення складено та підписано 14 травня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Строки на оскарження рішення застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540 від 30.03.2020 року (який набрав чинності 02.04.2020 року).

Відповідно до п.п. 15-5 п. 15 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.В. Олішевська