Справа № 460/549/20
Суддя: Жуковська Л.А.
Дата ухвалення: 2020-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
з питань забезпечення позову
15 травня 2020 року м. Рівне №460/549/20
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Жуковська Л.А., розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнестандарт" з питань забезпечення адміністративного позову по справі за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнестандарт"
до Національного агентства з акредитації України
провизнання протиправними та скасування рішення,
Товариство з обмеженою відповідальністю "РІВНЕСТАНДАРТ" звернулося до суду з позовом до Національного агентства з акредитації України про:
- визнання протиправним та скасування рішення Національного агентства з акредитації України від 21.01.2020 про скасування з 23.01.2020 атестата про акредитацію Випробувальної лабораторії Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнестандарт" №201277, дійсного до 07.11.2024;
Ухвалою суду від 18.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.
15.05.2020 Товариством з обмеженою відповідальністю "РІВНЕСТАНДАРТ" подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішень Національного агентства з акредитації України про скасування атестата про акредитацію ООВ, яким скасовано атестат про акредитацію ООВ №1О271, дійсний до 30.06.2024 з 23.01.2020 та про скасування атестата про акредитацію ООВ, яким скасовано атестат про акредитацію ООВ №201277, дійсний до 07.11.2024 з 23.01.2020, - до набуття рішенням суду у справі за позовом ТОВ "Рівнестандарт" про їх скасування законної сили.
В обґрунтування поданої заяви зазначає, що оскаржувані рішення безпосередньо впливають на господарську діяльність ТОВ "Рівнестандарт", оскільки фактично забороняють його діяльність у сфері оцінки відповідності, що є основним видом економічної діяльності товариства. Крім того, зазначає, що протягом дії оскаржуваних рішень товариство не зможе здійснювати діяльності з сертифікації, а тому буде змушене звільнити працівників, які виконували відповідні сертифікаційні роботи та які для цього мають відповідні знання, що підтверджуються сертифікатами компетентності аудиторів, та тривалий досвід практичної роботи в обраному виді робіт з сертифікації або з контролю якості випробувань. При цьому, позивач наголошує, що прийняттям оспорюваних рішень 50 працівників ТзОВ "Рівнестандарт", що становить більше ніж 4/5 від загальної кількості працівників позбавляються гарантованого Конституцією України права на працю. Звертає увагу на те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи навіть унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Враховуючи викладене, просить суд заяву задовольнити.
Відповідно до ч.1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Суд вважає за можливе розглянути заяву позивача про забезпечення адміністративного позову без повідомлення учасників справи.
Розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову, суд встановив.
21.01.2020 Національним агентством з акредитації України прийнято рішення про скасування з 23.01.2020 атестата про акредитацію ООВ №201277, дійсного до 07.11.2024 та атестата про акредитацію ООВ №1О271, дійсного до 30.06.2024, одночасно вирішено внести до Реєстру НААУ відповідні помітки; зобов`язано ООВ повернути атестати про акредитацію до 07.02.2020 та до 01.02.2020 відповідно; сектору реєстру та організації робіт з акредитації внести до Реєстру НААУ відповідні зміни та направити листи до зацікавлених міністерств і відомств для інформування. Не погодившись з такими рішеннями, ТОВ "Рівнестандарт" оскаржило їх до суду.
Надаючи правову оцінку заяві про забезпечення позову, суд зазначає наступне.
Порядок вжиття заходів забезпечення адміністративного позову визначено у главі 10 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).
Відповідно до ч.1, 2 ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Згідно з ч.1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
У частині 2 статті 151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.
Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, суд зазначає, що обов`язок щодо доведення та обґрунтування наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача покладається саме на особу, яка звернулась до суду із заявою про забезпечення позову.
Суд встановлено, що основним видом діяльності заявника є технічні випробування та дослідження.
Як вбачається з доказів, поданих в обґрунтування заяви про забезпечення позову, у трудових відносинах з ТОВ "Рівнестандарт" перебуває 57 працівників, з яких 2 особи мають інвалідність, 3 особи мають статус багатодітних батьків, а в процесі надання підприємством послуг з сертифікації задіяно 50 осіб. Таким чином, значна кількість працівників товариства задіяна саме у основній господарській діяльності, яка передбачає наявність у підприємства чинних атестатів про акредитацію органу з оцінки відповідності.
Таким чином, неможливість здійснення ТОВ "Рівнестандарт" діяльності у сфері оцінки відповідності, яка є основним видом економічної діяльності, свідчить про те, що дія оскаржуваних рішень впливає на права та інтереси 50 осіб, які задіяні у такій діяльності товариства, що складає більше ніж 4/5 від загальної кількості працівників, які фактично позбавляються гарантованого Конституцією України права на працю, оскільки сфера діяльності працівника, його права та обов`язки становлять істотні умови праці, а відповідно зміна таких умов має відбуватися з дотриманням вимог Кодексу законів про працю України, в тому числі з дотриманням не менш як двомісячного терміну попередження про це і забезпеченням відповідних гарантій в частині оплати праці за таких обставин. Таким чином, припинення виконання товариством діяльності у сфері сертифікації внаслідок виконання оскаржуваних рішень відповідача до вирішення спору по суті створює необхідність зміни істотних умов праці працівників товариства або навіть припинення з ними трудових відносин. При цьому, як вбачається з доказів, поданих в обґрунтування заяви, працівники ТОВ "Рівнестандарт", які задіяні у діяльності з надання послуг сертифікації, мають сертифікати компетентності аудитора за відповідними напрямками сертифікації, посвідчення про наявність відповідної освіти та свідоцтва про підвищення кваліфікації у необхідній галузі знань.
Відтак, із зібраних у справі доказів вбачається, що внаслідок реалізації оскаржуваних рішень, незважаючи на наявність судом не вирішеного спору щодо протиправності та підставності винесення суб`єктом владних повноважень оскаржуваних рішень основна діяльність заявника є фактично припиненою і наслідком чого є зміна істотних умов праці або навіть і звільнення 50 кваліфікованих та вузькоспеціалізованих працівників, які складають 4/5 трудового колективу всього підприємства, що вкрай негативно впливає на їх фінансовий стан. Припинення ж господарської діяльності ТОВ "Рівнестандарт" призводить до понесення останнім збитків (в тому числі від необхідності виплати всіх необхідних фінансово-економічних гарантій, визначених трудовим законодавством у зв`язку із звільненням працівників внаслідок зміни істотних умов праці) і імовірної необхідності в майбутньому нести додаткові фінансові та часові витрати для пошуку кваліфікованих працівників у сфері надання послуг з сертифікації, оформлення з ними нових трудових відносин та інше, у разі якщо рішення у даній справі будуть на користь позивача. Зазначене вказує на неможливість негайного відновлення діяльності у разі прийняття позитивних рішень на користь позивача, що є нічим іншим як підтвердженням того, що невжиття заходів забезпечення позову у цій справі може істотно ускладнити виконання рішення суду або ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Зібраними у справі доказами підтверджуються можливість спричинення незворотних негативних наслідків для ТОВ "Рівнестандарт", що вказує на істотне ускладнення та навіть унеможливлення ефективного захисту та поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких на час розгляду справи в суді звернувся позивач.
Поряд з цим, суд зазначає, що внаслідок реалізації оскаржуваних рішень може бути порушена ділова репутація ТОВ "Рівнестандарт", оскільки підприємство надає послуги з сертифікації для третіх осіб.
Під час розгляду заяви про забезпечення позову суд враховує збалансованість інтересів позивача, держави та суб`єкта владних повноважень, а також співмірність негативних наслідків для кожної із сторін спору.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом (п.77).
У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.
У сукупності викладених обставин, суд дійшов висновку, що доводи заявника про те, що реалізація спірних рішень призведе до порушення прав товариства, а саме: припинення господарської (підприємницької) діяльності, тобто, виконання професійних обов`язків його працівниками, наслідком вказаного стане позбавлення останніх права на працю та отримання доходу від професійної діяльності є обґрунтованими.
Обраний спосіб забезпечення позову є співмірним, відповідає критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності, забезпечення збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин, запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних інтересів учасників процесу та відповідає інституту забезпечення позову в адміністративному судочинстві.
Керуючись статтями 150-157, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Зупинити дію рішень Національного агентства з акредитації України про скасування атестата про акредитацію ООВ, яким скасовано атестат про акредитацію ООВ №1О271, дійсний до 30.06.2024 з 23.01.2020 та про скасування атестата про акредитацію ООВ, яким скасовано атестат про акредитацію ООВ №201277, дійсний до 07.11.2024 з 23.01.2020, - до набрання рішенням суду у справі №460/549/20 законної сили.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання, з урахуванням п.3 розділу VI "Прикінцевих положень" Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Жуковська Л.А.