Справа № 817/66/16
Суддя: Золотніков Олександр Сергійович
Дата ухвалення: 2020-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

29 квітня 2020 року

м. Київ

Справа № 817/66/16

Провадження № 11-185апп19

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Золотнікова О. С.,

суддів Анцупової Т. О., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Гриціва М. І., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Єленіної Ж. М., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Прокопенка О. Б., Пророка В. В., Рогач Л. І., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.

розглянула в порядку письмового провадження заяву Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Рівненської області (далі - КДКА Рівненської області) про ухвалення додаткового рішення у справі № 817/66/16за позовом ОСОБА_1 до КДКА Рівненської області, третя особа - Колективне підприємство «Управління механізації будівництва» (далі - КП «Управління механізації будівництва»), про визнання протиправними й скасування рішень та

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до КДКА Рівненської області, у якому з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 14 березня 2016 року просила визнати протиправними та скасувати повністю з моменту прийняття рішення дисциплінарної палати КДКА Рівненської області від 24 грудня 2015 року № І-Д/30-2 та від 21 січня 2016 року № І-Д/31-6.

Рівненський окружний адміністративний суд постановою від 04 листопада 2016 року позов задовольнив частково: визнав протиправним і скасував рішення дисциплінарної палати КДКА Рівненської області від 21 січня 2016 року № І-Д/31-6. У задоволенні решти позовних вимог суд відмовив. Суд першої інстанції стягнув за рахунок бюджетних асигнувань КДКА Рівненської області на користь позивачки судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Житомирський апеляційний адміністративний суд постановою від 06 лютого 2017 року скасував постанову суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняв у цій частині нове рішення - про задоволення позовних вимог: визнав протиправним і скасував рішення КДКА Рівненської області від 24 грудня 2015 року № І-Д/30-2. У решті постанову суду першої інстанції апеляційний суд залишив без змін.

Велика Палата Верховного Суду постановою від 06 листопада 2019 року касаційну скаргу КДКА Рівненської області задовольнила частково: скасувала постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2017 року; скасувала постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2016 року в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним і скасування рішення дисциплінарної палати КДКА Рівненської області від 21 січня 2016 року № І-Д/31-6 та ухвалила в цій частині нове рішення, яким відмовила ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог. В іншій частині постанову суду першої інстанції Велика Палата Верховного Суду залишила без змін.

06 березня 2020 року КДКА Рівненської області звернулася до Великої Палати Верховного Суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, у якій просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь судовий збір у розмірі 1 929,20 грн, сплачений за подання апеляційної та касаційної скарг.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, наведені в заяві відповідача доводи, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У заяві відповідач зазначає, що Велика Палата Верховного Суду при ухваленні постанови від 06 листопада 2019 року відповідно до вимог частини шостої статті 139 КАС України не вирішила питання щодо розподілу судових витрат, зокрема в частині понесених відповідачем витрат щодо сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 606,32 грн згідно з платіжним дорученням від 14 листопада 2016 року № 792 та за подання касаційної скарги в розмірі 1 322,88 грн згідно з платіжним дорученням від 17 лютого 2017 року № 871, а відтак це питання підлягає вирішенню шляхом ухвалення додаткового судового рішення у справі.

Згідно із частинами першою - третьою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

За правилами частин третьої, п`ятої та дев`ятої цієї статті при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

У разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Положеннями статті 139 КАС України не регламентовано стягнення з позивача (у разі відмови у задоволенні позову) в порядку розподілу судових витрат сплаченого суб`єктом владних повноважень судового збору.

Оскільки інших судових витрат, окрім судового збору, відповідач не зазнав, його судові витрати, які складаються із судового збору, відшкодуванню не підлягають.

З огляду на викладене заява КДКА Рівненської області про ухвалення додаткового рішення у справі щодо стягнення з позивачки сплаченого відповідачем судового збору за подання апеляційної та касаційної скарг задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 132, 139, 252, 355, 359 КАС України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

Відмовити в задоволенні заяви Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Рівненської області про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Рівненської області судового збору, сплаченого за подання апеляційної та касаційної скарг.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. С. Золотніков

Судді: Т. О. Анцупова Л. М. Лобойко

В. В. Британчук О. Б. Прокопенко

Ю. Л. Власов В. В. Пророк

М. І. Гриців Л. І. Рогач

Д. А. Гудима О. С. Ткачук

В. І. Данішевська В. Ю. Уркевич

Ж. М. Єленіна О. Г. Яновська

В. С. Князєв