Справа № 640/4605/19
Суддя: Патратій О.В.
Дата ухвалення: 2020-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2020 року м. Київ № 640/4605/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Патратій О.В., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АДА-ТЕХНО»

до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

від 28.07.2018р. № 2, № 2

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «АДА-ТЕХНО» звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - Відповідач), в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 28.07.2018р. № 2, № 2.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.03.2019р. відкрито спрощене позовне провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем вимог чинного податкового законодавства України при прийнятті оскаржуваних рішень. Так, позивач зазначив, що проведене за результатами перевірки зменшення податкового кредиту ґрунтується виключно на порушеннях податкового та іншого законодавства, допущених іншими платниками податків, а не безпосередньо позивачем. Акт перевірки не містить доказів відсутності руху активів в процесі провадження позивачем господарської діяльності, що суперечить вимогам Податкового кодексу України та інших норм законодавства, акт перевірки не містить належних та допустимих доказів вчинення платником податків порушень, а прийняті на їх підставі податкові повідомлення-рішення є незаконними та такими, що підлягають скасуванню.

Відповідач надав до суду письмові заперечення на адміністративний позов, в яких вказав про законність та обґрунтованість оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, зазначив, що вони винесені на підставі та у відповідності до норм чинного податкового законодавства за результатами перевірки позивача, просив суд відмовити у задоволенні адміністративного позову. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що податкові зобов`язання донараховані позивачеві за результатом дослідження первинних документів та бухгалтерського обліку позивача, а позовні вимоги вважає необґрунтованими та безпідставними.

Дослідивши обставини справи та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням ДФС у м. Києві на підставі наказу від 18.10.2018 № 15698, відповідно до підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, проведена документальна позапланова невиїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «АДА-ТЕХНО» (код 35084875), з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «ФОРМАКС-ГРАНД-КОМПАНІ» (код 40820300) за період січень, лютий 2017, що містяться у податкових деклараціях з податку на додану вартість та з податку на прибуток підприємства за 2017 рік.

За результатами перевірки був складений Акт про результати документальної планової виїзної перевірки від 31.10.2018р. № 752/26-15-14-02-02/35084875 (надалі - Акт перевірки), яким встановлено порушення:

1) вимог п.44.1 ст.44, п.185.1 ст.185, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1 ст.200, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України у результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість всього на 39 411 грн., у тому числі: за січень 2017 у сумі 19 535,00 грн., за лютий 2017 у сумі 19 876,00 грн.;

та встановлено завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (ряд.21 Декларації) за лютий 2017 у сумі 3 589,00 грн.

ТОВ «АДА-ТЕХНО» не погоджуючись із висновками акту перевірки зверталося із запереченнями до ГУ ДФС у м. Києві, однак отримало відмову від 27.11.2018 року.

28 листопада 2018 року, на підставі вищевказаного Акту перевірки, Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві були винесені податкові повідомлення-рішення:

1) № 2 про сплату податку на додану вартість в розмірі 39 411,00 гривень та штрафної санкції в розмірі 19 706,00 гривень, усього - 59 117,00 гривень;

2) № 2 яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 3 589,00 грн.

На вказані податкові повідомлення-рішення 13.12.2018р. позивачем було подано скаргу до ДФС України, яка рішенням від 08.02.2019р. залишена без задоволення.

Не погоджуючись з рішеннями відповідача від 28.07.2018р. № 2, № 2 позивач і звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись щодо змісту порушень, встановлених в ході перевірки, суд виходить з наступного.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі у разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 ст. 198 ПК України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно п. 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Пунктами 201.1, 201.4 ст. 201 ПК України визначено, що платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну. Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов`язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товару (послуг).

Згідно п. 201.10 ст. 201 Кодексу податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 201.6 ст. 201 Кодексу встановлено, що податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов`язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Виходячи із вищезазначеної норми, податкова накладна є документом, що підтверджує факт сплати покупцем ПДВ у ціні товару.

Таким чином, формування податкового кредиту для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість чи визначення податкового зобов`язання з податку на прибуток має бути фактично здійснене і підтверджене належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Положеннями п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно із частинами першою та другою статті 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Виходячи зі змісту наведених вище норм законодавства право на віднесення сум ПДВ, сплачених при придбанні товару, до податкового кредиту виникає у суб`єкта господарювання у разі дотримання ним наступних умов: фактичності придбання такого товару, тобто, реальності відповідної господарської операції; наявності податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку, чи митних декларацій на підтвердження придбання такого товару та сплати відповідної суми ПДВ; подальшого використання придбаного товару в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства. При цьому, сама по собі несплата податку продавцем (у тому числі внаслідок ухилення від сплати) в разі фактичного здійснення господарської операції не впливає на формування податкового кредиту покупцем та суму бюджетного відшкодування. Водночас, наявність податкової накладної за відсутності здійснення господарської операції позбавляє покупця права на формування податкового кредиту.

Таким чином, предмет доказування у справі, що розглядається, становлять обставини, що підтверджують або спростовують реальність здійснення самої господарської операції, а відтак і обґрунтованість визначення податкового кредиту позивачем.

Як вбачається з акту перевірки, підставою для виставлення позивачу оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та збільшення позивачу суми грошових зобов`язань з податку на додану вартість стали господарські операції ТОВ «ФОРМАКС-ГРАНД-КОМПАНІ» в сумі 43000 грн., в т, ч за січень 2017 у сумі 19535грн., за лютий 2017 у сумі 23465 гривень.

Так, в акті перевірки зазначено, що в ході перевірки TOB «АДА-ТЕХНО» по взаємовідносинах з TOB «ФОРМАКС-ГРАНД- КОМПАНІ» за договорами на технічне обслуговування установок системи автоматичної охоронної сигналізації від 29.12.2016 № 29/12/16ТО, на технічне обслуговування установок системи автоматичної охоронної сигналізації від 27.01.2017 № 27/01/17 року, підряду на монтажні роботи від 02.02.2017 № 02/02/17 року встановлено дефектність первинних документів, так як вищезазначені документи (договори, акти здачі - прийняття робіт (надання послуг), податкові накладні) підписані зі сторони TOB «ФОРМАКС-ГРАНД- КОМПАНІ» директором ОСОБА_1 , (код НОМЕР_1 ), але у рамках кримінального провадження від 24.01.2017 № 000005 згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_1 встановлено її непричетність до фінансово - господарської діяльності TOB «ФОРМАКС-ГРАНД-КОМПАНІ» (код 40820300) у періоді з 01.01.2017 по 28.02.2017 року.

За результатами аналізу інформації, яка міститься в Єдиному реєстрі судових рішень, який знаходиться у відкритому (загальному) доступі в Інтернет - ресурсі, наявні судові ухвали у рамках кримінальних проваджень передбачених за ст. 205 ККУ, які стосуються TOB «ФОРМАКС-ГРАНД-КОМПАНІ» (код 40820300): «...що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № ...., за фактами створення та придбання ряду підприємств з ознаками фіктивності та легалізації коштів, отриманих злочинним шляхом з використанням підроблених документів, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.205, ч. 3 ст. 209, ч. 4 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідування встановлено групу підприємств реального сектору економіки, а саме: TOB «ФОРМАКС-ГРАНД-КОМПАНІ» (код 40820300).... та інші, які організували протиправну схему з ухилення від сплати податків, конвертації та легалізації грошових коштів шляхом виготовлення фіктивних документів...».

Також в акті перевірки вказано на наявність протоколу допиту свідка (директор/бухгалтер/засновник) ОСОБА_1 про непричетність до реєстрації та фінансово - господарської діяльності TOB «ФОРМАКС-ГРАНД-КОМПАНІ» (код 40820300) у періоді з 01.01.2017 по 28.02.2017 року у рамках кримінального провадження від 24.01.2017 № 000005.

Згідно баз даних «Єдиний реєстр податкових накладних» та ІС «Податковий блок» TOB «ФОРМАКС-ГРАНД-КОМПАНІ» (код 40820300) за період взаємовідносин з TOB «АДА-ТЕХНО» здійснювало придбання таких груп товарів: мандарини, (код УКТЗЕД ), яблука свіжі (код УКТЗЕД 080810). Враховуючи вищезазначену інформацію, встановити джерело походження реалізованих робіт/послуг TOB «ФОРМАКС-ГРАНД-КОМПАНІ» (код 40820300) на адресу TOB «АДА-ТЕХНО» не виявляється можливим. Тобто, в податкових накладних зазначена номенклатура поставлених товарів (робіт, послуг), різних за змістом , одиницею виміру, та специфікою, що належать до різних видів діяльності, та виконання (надання) яких потребує різних ліцензій, наявності різних виробничих потужностей та основних фондів, транспортних засобів, значної кількості штатних працівників з відповідною кваліфікацією.

З огляду на викладене, за наслідками перевірки відповідачем зроблено висновок, щодо відсутності можливості у TOB «АДА-ТЕХНО» виконати роботи на користь TOB «ФОРМАКС-ГРАНД-КОМПАНІ».

Як встановлено судом, основними видами діяльності TOB «АДА-ТЕХНО» за КВЕД, згідно з даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, є:

- 43.21 Електромонтажні роботи;

- 77.39 Надання в оренду інших машин, устаткування та товарів. н. в. і. у.;

- 80.20 Обслуговування систем безпеки;

- 81.29 Інші види діяльності із прибирання;

- 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля;

- 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна;

- 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах (основний);

- 73.11 Рекламні агентства;

- 33.20 Установлення та монтаж машин і устаткування;

- 42.22 Будівництво споруд електропостачання та телекомунікацій

Як вбачається з матеріалів справи, у період що перевірявся, позивач мав господарські відносини із ТОВ «ФОРМАКС-ГРАНД-КОМПАНІ».

Зокрема, між TOB «АДА-ТЕХНО» та TOB «ФОРМАКС-ГРАНД- КОМПАНІ» було укладено наступні договори:

- Договір на технічне обслуговування установок та технічних засобів охорони і безпеки № 29/12/16ТО від 29.12.2016 року;

- Договір на технічне обслуговування установок системи автоматичної охоронної сигналізації № 27/01/17 від 27.01.2017 року;

- Договір підряду на монтажні роботи № 02/02/17 від 02.02.2017 року.

Відповідно до п. 1.1. ст. 1 Договору № 29/12/16ТО TOB «АДА-ТЕХНО» (Замовник) замовляє, а TOB «ФОРМАКС-ГРАНД-КОМПАНІ» (Виконавець) бере на себе зобов`язання по здійсненню технічного обслуговування установок та технічних засобів охорони і безпеки (далі - ТЗОБ) на об`єктах, перелік яких зазначений в Протоколі узгодження договірної ціни за Додатком № 1 до цього Договору.

Перелік ТЗОБ, який, за наявності та в разі необхідності, можуть підлягати технічному обслуговуванню: модулі охоронних шлейфів, шлейфи сигналізації, сповіщувачі, проміжні пристрої, модулі керування автоматикою, клавіатури, центральна панель та джерела живлення, системи (камери) охоронного відеоспостереження, установки автоматизованої охоронної сигналізації, установки (системи) контролю доступу, кнопки тривожного виклику, ключ-брелок доступу (п. 1.2. ст. 1 Договору № 29/12/16ТО).

Роботи, необхідні для проведення технічного обслуговування ТЗОБ визначені у Додатку № 2 до Договору № 29/12/16ТО «Перелік регламентних робіт з технічного обслуговування ТЗОБ». Періодичність надання послуг визначена у Додатку № 3 до Договору № № 29/12/16ТО «План - графік технічного обслуговування ТЗОБ».

Відповідно до Додаткової угоди №1 від 27.02.2017 року до Договору № 29/12/16ТО Сторони вирішили достроково припинити дію Договору з 01.03.2017 року. Поточні розрахунки за Договором мають бути здійснені до 31.03.2017 року.

У січні 2017 року, відповідно до рахунку № СФ-0000024 від 23.01.2017 року, платіжного доручення № 3 від 23.01.2017 року та акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № Ф00000016 від 31.03.2017 року TOB «ФОРМАКС-ГРАНД-КОМПАНІ» було надано, а TOB «АДА-ТЕХНО» прийнято та оплачено послуги з технічного обслуговування установок та технічних засобів охорони і безпеки на суму 117 209,52 грн., в тому числі ПДВ 19 534,92 грн., сума без ПДВ 97 674,60 грн.

У лютому 2017 року, відповідно до рахунку № СФ-000007 від 01.03.2017 року, платіжного доручення № 17 від 01.03.2017 року, платіжного доручення № 22 від 27.03.2017 року та акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № Ф0-0000007 від 28.02.2017 року TOB «ФОРМАКС-ГРАНД-КОМПАНІ» було надано, а TOB «АДА-ТЕХНО» прийнято та оплачено послуги з технічного обслуговування установок та технічних засобів охорони і безпеки на суму 117 209,52 грн., в тому числі ПДВ 19 534,92 грн., сума без ПДВ 97 674,60 грн.

Судом встановлено, що відповідно до п. 1.1. ст. 1 Договору 27/01/17 на технічне обслуговування установок системи автоматичної охоронної сигналізації TOB «АДА-ТЕХНО» (Замовник) замовило, а TOB «ФОРМАКС-ГРАНД-КОМПАНІ» (Виконавець) взяло на себе зобов`язання власними силами надати Замовнику послуги по проведенню технічного обслуговування установок системи автоматичної охоронної сигналізації (далі - УСАОС) в адміністративно-складських приміщеннях, що перебувають у власності TOB «ЮНІВЕРСАЛ ЛОДЖИСТІК» за адресою: 08320, Київська область, Бориспільський район, с. Велика Олександрівка, вул. Київський шлях, 121-А.

У п. 1.1.2. ст. 1 Договору № 27/01/17 зазначено, що Замовник керується п. 2.4.1. Договору № 070716/ОС на технічне обслуговування установок системи автоматичної охоронної сигналізації, що укладений 07 липня 2016 року між TOB «АДА-ТЕХНО» та TOB «ЮНІВЕРСАЛ ЛОДЖИСТІК», передає Виконавцю послуги по проведенню технічного обслуговування УСАОС.

Невід`ємними частинами Договору № 27/01/17 є План регламентних робіт з технічного обслуговування УСАОС (Додаток № 1), План-графік (Додаток № 2) та Кошторисна вартість сервісного техобслуговування установок системи автоматичної охоронної сигналізації (Додаток № 3).

Згідно з Додатковою угодою №1 від 27.02.2017 року до Договору № 27/01/17 Сторони вирішили достроково припинити дію Договору з 01.03.2017 року та домовились, що всі поточні розрахунки будуть здійснені не пізніше 31.03.2017 року.

У лютому 2017 року, відповідно до рахунку № СФ-0000022 від 28.02.2017 року, платіжного доручення № 23 від 27.03.2017 року, та акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ФО-000003 від 28.02.2017 року TOB «ФОРМАКС-ГРАНД-КОМПАНІ» було надано, а TOB «АДА-ТЕХНО» прийнято та оплачено послуги з проведення технічного обслуговування установок системи автоматичної охоронної сигналізації на суму 7 380 грн., в тому числі ПДВ 1 230 грн., сума без ПДВ 6 150 грн.

Відповідно до Договору № 070716/0с від 07.07.2016 року, укладеного між TOB «ЮНІВЕРСАЛ ЛОДЖИСТІК» (Замовник) та TOB «АДА-ТЕХНО» (Виконавець), Замовник замовляє, а Виконавець бере на себе зобов`язання власними і залученими силами надати Замовнику послуги по проведенню технічного обслуговування установок системи автоматичної охоронної сигналізації (УСАОС) в адміністративно-складських приміщеннях, що перебувають у власності TOB «ЮНІВЕРСАЛ ЛОДЖИСТІК» за адресою: 08320, Київська область, Бориспільський район, с. Велика Олександрівка, вул. Київський шлях, 121-А.

Відповідно до пп.8.1.1. 8.1. ст. 8 Договору № 070716/ОС термін дії Договору - з 01.08.2016 року по 31.07.2017 року.

Таким чином, на виконання умов Договору №0/0716/0с TOB «АДА-ТЕХНО» залучався субвиконавець: TOB «ФОРМАКС-ГРАНД-КОМПАНІ» у період - лютий 2017 року за Договором № 27/01/17

Також судом встановлено, що за Договором підряду № 02/02/17 TOB «АДА-ТЕХНО» було залучено TOB «ФОРМАКС-ГРАНД-КОМПАНІ» до виконання монтажних робіт по підключенню кабеля шини розширювачів до існуючого обладнання автоматичної охоронної сигналізації, згідно додатку до цього Договору: Додаток № 1 (кошторисна документація) на території складських приміщень секції 6.2. - 10.3., що знаходяться за адресою: 08320, Київська область, Бориспільський район, с. Велика Олександрівка, 121-А (далі-роботи).

Додатком № 1 до Договору підряду № 02/02/17 є кошторис на підключення кабеля шини розширювачів до існуючого обладнання автоматичної системи охоронної сигналізації. Роботи виконувались з 02.02.2017 року по 28.02.2017 року, відповідно до п. 2.1. ст. 2 Договору № 02/02/17. За Договором № 02/02/17 остаточним отримувачем результатів робіт фактично було TOB «ЮНІВЕРСАЛ ЛОДЖИСТІК», на підставі Договору підряду на виконання монтажних робіт № 0202-17/м/0с від 02.02.2017 року, укладеного між TOB «АДА-ТЕХНО» (Підрядник) та TOB «ЮНІВЕРСАЛ ЛОДЖИСТІК» (Замовник).

У лютому 2017 року, відповідно до рахунку І/І СФ-0000002 від 27.02.2017 року, платіжного доручення № 24 від 27.03.2017 року, та акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № Ф0-000005 від 28.02.2017 року TOB «ФОРМАКС-ГРАНД-КОМПАНІ» було надано, а TOB «АДА-ТЕХНО» прийнято та оплачено послуги з підключення кабеля шини розширювачів до автоматичної системи охоронної сигналізації на суму 16 200 грн., в тому числі ПДВ 2 700 грн., сума без ПДВ 13 500 грн.

Відповідно до умов Договору підряду № 0202-17/м/0с TOB «АДА-ТЕХНО» зобов`язалось за завданням TOB «ЮНІВЕРСАЛ ЛОДЖИСТІК» на свій ризик, виконати монтажні роботи обладнання автоматичної охоронної сигналізації за адресою: 08320, Бориспільський район, с. Велика Олександрівка, вул. Київський шлях, буд. 121-А і передати їх Замовнику. При цьому роботи могли бути виконані як власними так і залученими силами

Всі вказані вище документи були надані для перевірки, про що вказано перевіряючими в Акті перевірки.

Також судом встановлено, що документи, що стосуються взаємовідносин TOB «АДА-ТЕХНО» з TOB «ФОРМАКС- ГРАНД-КОМПАНІ» (договори з додатками, додаткові угоди, рахунки, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) та платіжні доручення), було надано TOB «АДА-ТЕХНО» на запит ГУ ДФС у м. Києві, відповідно до відповіді № 01-06/08.

На підтвердження реальності господарських операцій, що були проведені в межах договорів, укладених між TOB «АДА-ТЕХНО» та TOB «ФОРМАКС-ГРАНД-КОМПАНІ», прозивачем надано виписані контрагентом податкові накладні № 16 від 23.01.2017 року, № 5 від 28.02.2017 року, № 3 від 28.02.2017 року та № 7 від 28.02.2017 року. Зміст та форма вищезазначених податкових накладних відповідають вимогам ст. 201 ПК України, наказу Мінфіну від 01.11.2011 року № 1379 «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної».

Також податкові накладні № 16 від 23.01.2017 року, № 5 від 28.02.2017 року, № 3 від 28.02.2017 року та № 7 від 28.02.2017 року зареєстровані в ЄРПН, їх реєстрацію не було зупинено та/або відмовлено у такій реєстрації. Отже підстави вважати зазначені податкові документи недійсними відсутні.

Наведені документи свідчать про фактичне виконання робіт згідно вказаних вище Договорів.

Суд зазначає, що позивачем надано суду документи первинного обліку, що містять всі необхідні реквізити, належним чином підписані та скріплені печатками сторін і не суперечать законодавчим та нормативним актам, а отже доведено факт реального виконання умов договорів, що надає йому право на формування податкового кредиту по господарських операціях з зазначеним вище контрагентом.

Доводи відповідача про неможливість реального виконання контрагентами позивача (по ланцюгу) договірних зобов`язань через відсутність у останніх необхідних умов для ведення господарської діяльності не беруться судом до уваги, з огляду на те, що зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на податковий кредит з податку на додану вартість у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого права та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту, оскільки податкове законодавство України не ставить право платника податку на додану вартість на податковий кредит в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів чи відсутності у контрагентів основних фондів, кваліфікованого персоналу тощо. В разі порушення контрагентом податкової дисципліни відповідальність та негативні наслідки мають настати саме для цієї особи.

Необґрунтованими є і посилання відповідача на наявність кримінального провадження за фактом створення фіктивного суб`єкта підприємницької діяльності, оскільки сам факт наявності такого провадження, без ухвалення відповідного рішення суду, не може бути підставою для висновків про фіктивність суб`єкта підприємницької діяльності.

Верховний Суд у постанові від 27.03.2018 (№ К/9901/1349/17) справа 816/809/16 вказує, що сам факт порушення кримінальної справи та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб`єктів, в рамках такої кримінальної справи, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентами. Відсутність вироків за фактом скоєння злочинів, передбачених статтями 205, 209, 212 Кримінального кодексу України, що мало б безпосереднє значення для надання висновку, щодо діяльності господарюючих суб`єктів, а ні щодо позивача ні щодо його контрагентів надано не було. В той же час необхідно врахувати, що під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально поставити їм товари (роботи чи послуги), незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства.

Крім того, як вказав Верховний Суд в постанові від 21 березня 2018 року у справі №822/1815/17 (адміністративне провадження №К/9901/221/17), матеріали досудового розслідування по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не є доказом, а лише відомостями про джерело тих обставин, які можуть стати доказами у податковому спорі після їх закріплення належним процесуальним шляхом.

Слід зазначити, що платник податків (покупець товарів) не має обов`язку, повноважень та можливості здійснювати контроль за дотриманням продавцем, відомості щодо реєстрації якого як юридичної особи містяться у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України та як платника податку на додану вартість - у Реєстрі платників податку на додану вартість, вимог законодавства щодо створення підприємства, ведення його господарської діяльності і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за вчинені підприємством (продавцем) або його посадовими особами порушення.

Допущені постачальником порушення вимог законодавства при створенні підприємства та веденні господарської діяльності можуть потягнути відповідну відповідальність щодо нього та не впливають на право покупця на віднесення до складу податкового кредиту сплаченого (нарахованого) податку на додану вартість та до складу бюджетного відшкодування сплаченого у попередніх періодах постачальнику податку на додану вартість.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що стаття 78 КАС України визначає підстави для звільнення від доказування, згідно частини 6 якої вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідачем на момент складання Акту перевірки та на час судового розгляду не отримано інформації від органів досудового розслідування щодо стану провадження та наявність вироків у вказаних кримінальних справах.

Разом з тим, наявність кримінального провадження не є тим доказом фіктивної підприємницької діяльності TOB «ФОРМАКС- ГРАНД-КОМПАНІ», яка б звільняла відповідача від доказування даних обставин, оскільки як вбачається з ч.6 ст.78 КАС України саме вирок суду у кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду.

Однак, таких вироків суду стосовно вказаних осіб (їх засновників, посадових осіб), які би набрали законної сили і встановлювали відповідні обставини, які є предметом даної справи, суду відповідачем не надано.

Відповідачем не наведено суду жодних обставин та доказів, які б свідчили про незвичність цін за спірними операціями, або про невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, незвичності цих операцій, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про непов`язаність операцій з господарською діяльністю позивача, фіктивність вчинених операцій, а також про те, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), а дії позивача та його контрагента були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди.

Аналізуючи наведене вище суд приходить до висновку, що вказані господарські операції мали реальну господарську ціль - забезпечення діяльності позивача та досягнення його мети - отримання прибутку. Товар (роботи, послуги) отриманий від контрагентів мав реальний і товарний характер та був використані в межах господарської діяльності в оподатковуваних операціях. Зазначене підтверджується обставинами, викладеними вище, і документами, які стали предметом перевірки.

Отже, висновки відповідача, які ґрунтуються лише на податковій інформації та звітності контрагентів позивача, а не аналізу суті та наслідків господарських операцій, які мали місце у перевіряємому періоді, що, в свою чергу, не є безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного виконання спірного договорів за умови наявності первинних документів, які спростовують такі доводи.

Враховуючи зазначене, суд вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримуватися позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі "Федорченко та Лозенко проти України", відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумними сумнівом". Так, наведені відповідачем аргументи не є достатньо вагомими, чіткими та узгодженими доказами, що спростовують реальність господарських операцій між позивачем та контрагентами, факт чого підтверджується належними та допустимими доказами в розумінні положень статтей 73, 74 Кодексу адміністративного судочинства України.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку про безпідставність висновків перевірки і заперечень відповідача щодо відсутності фактичного здійснення господарських операцій, оскільки такі висновки не підтвердженні відповідними доказами та суперечать наявним у справі доказам. Зазначені в акті перевірки і запереченнях обставини ні кожна окремо, а ні у своїй сукупності, не спростовують доводів позивача і наданих ним доказів. Інших доказів і аргументованих доводів, які б доводили достовірність зазначених в акті порушень і спростовували доводи позивача і надані ним докази, представник відповідача суду не зазначив.

Таким чином, суд вважає вірними і переконливими доводи позивача про відсутність зазначених в акті порушень і правомірність декларування ним спірних сум податкового кредиту з ПДВ, оскільки такі доводи позивача відповідають приписам ПК України і в достатній мірі підтверджені належними і допустимими засобами доказування. Недостатність доказів і недоведеність відповідачем, на якого КАС України покладає тягар доказування правомірності прийнятого рішення, тих обставин, які стали підставою для його прийняття, вказують на неправомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, що є підставою для визнання їх протиправними і скасування та задоволення позову.

Отже, позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 77, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 28.07.2018р. № 2, № 2.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АДА-ТЕХНО» (01001, м. Київ, вул. Михайлівська, буд 24-А; ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка 33/19, ) судові витрати за сплату судового збору в загальному розмірі 1 921,00 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одну) гривень 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя О.В. Патратій