Справа № 157/429/20
Суддя: Антонюк О. В.
Дата ухвалення: 2020-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 157/429/20
Провадження №2-а/157/20/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2020 року місто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Антонюк О.В.,

з участю секретаря судового засідання - Фесь Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції НП України, в якому просить поновити пропущений строк звернення до суду для оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ДП18 № 233243 та скасувати постанову про накладення стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху № ДП 18 № 2332143, а провадження у справі закрити. В обґрунтування вимог зазначає, що постановою інспектора взводу №4 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції НП України Хоронжука І.В. його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень. Відповідно до оскаржуваної постанови 2 січня 2020 року він о 10 год. 27 хв., керуючи автомобілем марки «Ford» моделі «Fusion», номерний знак НОМЕР_1 , в м. Луцьку по вул. Ковельська, не виконав вимогу дорожнього знаку «Рух праворуч» та здійснив поворот ліворуч, чим порушив п. 8.4 (г) Правил дорожнього руху. Правопорушення він не вчиняв, а тому вважає постанову необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам закону. Згідно з пунктом 8.2-1. Правил дорожнього руху дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту. Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами. Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини. Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги). Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена. Так, виїжджаючи зі стоянки, яка знаходилася на території супермаркету «ПАККО», що на вул. Ковельська в м. Луцьку, він звернув ліворуч в напрямку вулиці Ковельська, виїхавши на яку, знову звернув ліворуч. Дорожній знак «Рух праворуч», про який йде мова в оскаржуваній постанові, знаходився перед виїздом на вул. Ковельська та розміщений в такому місці та ракурсі, що під час руху він фізично не міг його побачити. Таким чином, вимоги дорожнього знака «Рух праворуч» він міг порушити лише з об`єктивних причин, що не залежали від його волі, бажання, дії чи бездіяльності, а саме у зв`язку з неналежною організацією дорожнього руху. Про це він намагався довести інспектору ОСОБА_2 , коли той його зупинив, однак останній на таке не зважав. Разом з тим, його вимогу показати докази вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідач проігнорував. Причина зупинки та підстава складання оскаржуваної постанови є надуманими і такими, що не відповідають дійсності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу. До, під час та після складання оскаржуваної постанови, він, заперечуючи вчинення адміністративного правопорушення, повідомив інспектору ОСОБА_2 , що не згідний із постановою, тобто оспорив допущене порушення, однак, всупереч вимогам закону, інспектор протоколу про адміністративне правопорушення не склав та йому не вручив. Крім цього, запис в оскаржуваній постанові «від підпису відмовився» є надуманим, оскільки підписувати цю постанову йому ніхто не пропонував, не показував і не вручав на місці складання. Копію оскаржуваної постанови він отримав засобами поштового зв`язку 13 січня 2020 року, вперше оскаржив її до Камінь-Каширського районного суду 22 січня 2020 року і рішенням суду від 10 лютого 2020 року його позов було задоволено, але постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2020 року, про яку він дізнався 7 квітня 2020 року із Єдиного державного реєстру судових рішень, рішення суду першої інстанції скасовано, а в позові відмовлено. Рішення суду першої інстанції було скасовано, оскільки позов пред`явлений ним був до інспектора взводу №4 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Хоронжука І.В., а не до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, яке є належним відповідачем у даній справі.

Ухвалою суду від 28 квітня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та у справі відкрито провадження.

У відзиві представник відповідача Кухарська О.В. просить у задоволені позову відмовити та в обгрунтування заперечень зазначає, що 2 січня 2020 року патрульним екіпажем в складі інспектора роти №4 батальйону УПП у Волинській області ДПП Хоронжука І.В. при здійснені патрулювання території м. Луцька о 10 год. 27 хв. було виявлено факт порушення Правил дорожнього руху, а саме: водій транспортного засобу марки «FORD» моделі «FUSION», н.з. НОМЕР_1 , керуючи транспортним засобом по вул. Ковельська, 68 не виконав вимогу дорожнього знака 4.2. «Рух праворуч» та здійснив поворот ліворуч, чим порушив п.п. 8.4. «г» Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КпАП України, після чого було подано сигнал про зупинку транспортного засобу на підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Інспектор Хоронжук І.В. підійшов до водія, ним виявився ОСОБА_1 , належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів та попросив пред`явити документи. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КпАП України було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача. ОСОБА_1 було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до ст. 268 КпАП України, надано можливість надавати пояснення. Враховуючи обставини справи, власні спостереження, відеозапис з автомобільного відеореєстратора службового автомобіля №2020_0102_102604_1, інспектором Хоронжуком І.В. було прийнято рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України, і відносно позивача було винесено постанову серії ДП18 №233243 від 2 січня 2020 року та накладено адміністративне стягнення в розмірі 255 грн. Факт вчинення позивачем правопорушення підтверджується постановою у справі про адміністративне правопорушення, винесеною компетентною службовою особою в межах своїх повноважень, відеозаписами з нагрудного відеореєстратора №, відеозаписом з автомобільного відеореєстратора №2020_0102_102604_1, відеозаписами №video_2020-01-31_12-19-24, №video_2020-01-31_12-20-09 та схемою організації дорожнього руху у м. Луцьку по вул. Ковельська, 68а. Справа про адміністративне правопорушення відносно позивача могла бути розглянута у будь-якому місці в межах міста Луцька. Поліцейським правомірно розглянуто справу про адміністративне правопорушення на місці зупинки позивача у м. Луцьку на вул. Ковельська, 47, позивач не заявляв клопотання про перенесення розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Кухарська О.В. в судове засідання не з`явилася, як вбачається із змісту відзиву на позов, справу вона просить розглянути у її відсутності.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке.

Судом встановлено, що 2 січня 2020 року інспектором взводу № 1 роти № 1 батальйону УПП у Волинській області ДПП Хоронжуком І.В. було винесено постанову серії ДП 18 № 233243 про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України.

Як вбачається з цієї постанови до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. за те, що він 2 січня 2020 року о 10 год. 27 хв., керуючи в м. Луцьку по вул. Ковельська транспортним засобом марки «Ford», моделі «Fusion», номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку «Рух праворуч» та здійснив поворот ліворуч, чим порушив підпункт «г» п. 8.4 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КпАП України.

Пунктом 8.4. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, встановлено поділ дорожніх знаків на групи, а підпунктом «г» цього пункту, порушення якого ставиться у вину позивачу, визначено таку групу знаків дорожнього руху як наказові знаки. Також у цьому підпункті Правил дорожнього руху зазначається, що наказові знаки показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.

Частиною 1 ст. 122 КпАП України передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення вимог дорожніх знаків.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до пункту 8.2. Правил дорожнього руху дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою і можуть бути постійними, тимчасовими та із змінною інформацією. Дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту. Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами. Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини. Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги). Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

Пунктом 10.1.1 Національного стандарту України ДСТУ 4100-2014 «Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування» передбачено, що дорожні знаки потрібно розташовувати так, щоб їх добре бачили учасники дорожнього руху як у світлий, так і в темний час доби, була забезпечена зручність експлуатування і обслуговування, а також було неможливе їх ненавмисне пошкодження. При цьому вони не повинні бути затулені від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами (зеленими насадженнями, щоглами зовнішнього освітлення тощо). Під час розташування дорожніх знаків повинна повинна бути забезпечена спрямованість інформації, яку вони передають, тільки до тих учасників руху, для яких її призначено. Дорожні знаки повинні бути видимі на відстані не менше ніж 100 м за напрямком руху. На ділянках доріг, де дорожню розмітку важко побачити (сніг, бруд тощо) або не можна відновити, повиння бути установлені відповідні за змістом дорожні знаки.

У відповідності до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Позивач у своїй позовній заяві зазначає, що виїжджаючи автомобілем зі стоянки перед супермаркетом «ПАККО» по вул. Ковельська в м. Луцьку, звернув ліворуч в напрямку вулиці Ковельська, виїхавши на яку, знову при виїзді на головну дорогу звернув ліворуч, оскільки не бачив дорожній знак «Рух праворуч» з огляду на візуальну непомітність цього дорожнього знаку з урахуванням місця та ракурсу його розміщення при здійснені такого руху.

В свою чергу, представник відповідача у відзиві на позов зазначив про те, що правопорушення було зафіксовано відеореєстратором зі службового автомобіля поліції, дії інспектора поліції є правомірними, і відповідно підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Судом встановлено, що дійсно позивач здійснив при виїзді з перехрестя дороги, на якій розміщений дорожній знак «Рух праворуч», на головну дорогу по вул. Ковельська в м. Луцьку поворот ліворуч.

Разом з тим, з наданих відповідачем відеозаписів з місця події вбачається, що зазначений дорожній знак є не достатньо помітним для водіїв, які здіснюють виїзд на головну дорогу на вул. Ковельська в м. Луцьку зі стоянки перед супермаркетом «Пакко» через дорогу, на якій безпосердньо розміщений цей дорожній знак.

Згідно з фрагментами відезаписів відповідача, оглядовість дорожнього знаку «Рух праворуч», порушення якого ставиться у вину позивачу, з огляду на розміщення цього знаку є обмеженою для водіїв, які виїзджають зі стоянки перед супермаркетом «Пакко», тобто зі стоянки, з якої, як стверджує позивач і що не спростовано відповідачем, він виїзджав, і при цьому така оглядовість залежить від здійснення водієм радіусу повороту автомобілем при виїзді зі стоянки.

Відповідачем не надано суду доказів, зокрема відеозапису, який би відображав рух та радіус повороту автомобіля під керуванням позивача безпосередньо при виїзді зі стоянки та видимість при цьому дорожнього знаку «Рух праворуч», порушення якого ставиться останньому у вину, тобто наведені позивачем доводи щодо поганої видимості дорожнього знаку зі сторони виїзду зі стоянки супермаркету жодними належними доказами не спростовано.

Фрагмент відео з наданого представником відповідача відеозапису містить видимість зазначеного дорожнього знаку не під час руху водія автомобілем, і зроблений поліцейським при ходьбі, що не може бути належним та достатнім доказом вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 (video_2020-01-31_12-19-24).

Окрім того, з цього ж відеозапису вбачається, що дорожній знак «Рух праворуч» розміщений боком до стоянки, з якої виїжджав позивач, і візуально при повороті відразу зі стоянки ліворуч цей знак не видно.

З наданого позивачем фото (а.с. 7) також вбачається, що дорожній знак «Рух праворуч», який розміщений на одному ж і тому стопці нижче дорожнього знака 2.1. «Дати дорогу» є невидимим при виїзді зі стоянки супермаркету на дорогу, з якої в подальшому є виїзд на головну дорогу по вул. Ковельська в м. Луцьку.

Таким чином, відсутні підстави стверджувати про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КпАП України, оскільки неналежна організація дорожнього руху не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху.

Докази, на які посилається представник відповідача тільки підтверджують той факт, що дорожній знак «Рух праворуч» розміщений з порушенням Національного стандарту України ДСТУ 4100-2014 «Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування» та Правил дорожнього руху.

У відповідності до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 ст. 286 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

ОСОБА_1 з позовом до суду про оскарження постанови поліцейського звернувся 13 квітня 2020 року.

Разом з тим, як вбачається із постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 2 квітня 2020 року, яку позивач отримав 13 квітня 2020 року, позивач вже звертався до суду щодо оскарження цієї ж постанови поліцейського, але рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 10 лютого 2020 року було скасовано та прийнято постанову, якою в задоволенні його позову відмовлено з тих підстав, що інспектор поліції є неналежним відповідачем у справі.

З урахуванням зазначених обставин, суд дійшов висновку, що строк звернення до суду для оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення пропущено позивачем з поважних причин і такий строк належить поновити.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що оскаржувану постанову належить скасувати і провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України та застосування до нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 225 грн. закрити.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 73-77, 242-246, 286, 293, 295, п. 3 Розділу 6 Прикінцеві положення КАС України, суд

ухвалив:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови серії ДП № 233243 від 2 січня 2020 року про накладення на нього адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України.

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії ДП № 233243 від 2 січня 2020 року про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КпАП України у виді штрафу в розмірі 225 гривень та провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його отримання. Апеляційна скарга подається через Камінь-Каширський районний суд Волинської області до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу продовжуються на строк дії такого карантину.

Головуючий:О. В. Антонюк