Справа № 160/10004/19
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2020-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

12 травня 2020 року м. Дніпросправа № 160/10004/19
Суддя І інстанції Олійник В.М.

Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),
суддів: Мельника В.В., Сафронової С.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року у справі №160/10004/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив:

- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у вигляді відмови вчинити певні дії та враховувати при розрахунку державної пенсії по інвалідності ОСОБА_1 , як особі, на яку розповсюджується дія ст. ст. 11,21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992 року вимоги ч.3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ від 28.02.1991 року починаючи з 25.04.2019 року протиправною;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 , недоплачену суму державної пенсії, враховуючи при розрахунку як норму прямої дії вимоги ч.3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ від 28.02.1991 року, у відповідності, як прямої дії, вимоги ст. ст. 11,21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992 року, починаючи з 25.04.2019 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року у справі №160/10004/19 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо неврахування при розрахунку державної пенсії по інвалідності ОСОБА_1 вимог ч.3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.1991 р., починаючи з 19 серпня 2019 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області призначити відповідно до заяви ОСОБА_1 з 19. серпня 2019 року ОСОБА_1 пенсію відповідно до вимог ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.1991 р. та виплатити заборгованість по пенсії.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області оскаржило його до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що у зв`язку з призначенням та обрахунком пенсії по інвалідності позивачу, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», підстави для перерахунку та виплати пенсії позивачу за Законом України Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відсутні, оскільки такому обрахунку має передувати звернення позивача до відповідача з заявою про переведення на пенсію за Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В письмовому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що ОСОБА_1 , є пенсіонером Міністерства оборони України та отримує пенсію по інвалідності згідно ст.. 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992р.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 , позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), вкладкою № НОМЕР_2 підтверджується, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Згідно копії посвідчення серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 є інвалідом 3 групи.

У відповідності до копії довідки Центрального архіву Міністерства оборони України від 29.04.1996р. за № 51/2137 позивач приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС при військовій частині НОМЕР_4 з 03 лютого 1988р. по 20 квітня 1988р.

19 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу із заявою про проведення обрахунку та перерахунку пенсії, виходячи виключно із ч.3 ст.59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ст. ст. 11, 21, 25 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» починаючи з 25 квітня 2019 року.

Листом від 02 вересня 2019 року №6321/Ж-09 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відмовило позивачу в такому перерахунку з підстави того, що ОСОБА_1 отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Проведення перерахунку пенсій за нормами частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для осіб, які отримують пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», законодавством не передбачено. Також пенсійний орган повідомив, що для проведення попереднього перерахунку пенсії за нормами частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивачу необхідно звернутися з відповідною заявою та довідкою МСЕК до відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за місцем проживання (реєстрації).

Не погодившись за такими діями та відмовою у перерахунку пенсії, позивач звернувся з позовом до суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженого рішення виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 1-1 Закону України від 09.04.1992 «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ), законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно із статті 11 Закону №2262-ХІІ, умови, норми і порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" і цим Законом.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами у справі, позивачу призначена пенсія по інвалідності відповідно до Закону України від 09.04.1992 «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Згідно із статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон №796-ХІ), пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Частинами 1 та 2 статті 59 вказаного Закону визначено, що пенсії військовослужбовцям призначаються з їх грошового забезпечення згідно з цим Законом та іншими законодавчими актами. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається відповідно до статті 51 цього Закону. Військовослужбовцям пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї за їх бажанням можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством для осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), або відповідно до статті 54 цього Закону.

Відповідно до частини 3 статті 59 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що положення статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб», за яким позивачу призначено пенсію по інвалідності стосуються різних видів пенсій, при цьому позивач отримує пенсію по інвалідності згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» для розрахунку якої береться грошове забезпечення, в той час як пенсія по статті 59 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розраховуються виходячи з мінімальної заробітної плати.

Статтею 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Натомість, позивач бажає отримувати пенсію обраховану, виходячи із ч.3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» що не передбачено нормами чинного законодавства.

При цьому, ОСОБА_1 із заявою про переведення його з одного виду пенсії, яка виплачується йому за спеціальним Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб», на інший передбачений Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не звертався.

Враховуючи те, що із заявою про переведення його з одного виду пенсії, яка виплачується йому за спеціальним Законом України №2262-ХІІ, на інший передбачений Законом України №796-ХІІ не звертався, а також те, що чинним законодавством не передбачено отримувати пенсію, обчислено одночасно за двома різними Законами, які мають різні положення обрахунку пенсії, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення позовних вимог.

Встановивши зазначені обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права, при неповному з`ясуванні обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмови у задоволені позовних вимог.

Керуючись ст. 241-245, 250, 315, 7, 321, 322 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року у справі №160/10004/19 скасувати та прийняти нову постанову.

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя В.В. Мельник

суддя С.В. Сафронова