Справа № 200/14773/18-а
Суддя: Гусак М.Б.
Дата ухвалення: 2020-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

15 травня 2020 року

Київ

справа №200/14773/18-а

адміністративне провадження №К/9901/27599/19

Колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду:

суддя-доповідач Гусак М. Б.,

судді Гімон М. М., Желтобрюх І. Л.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 8 травня 2019 року (суддя Олішевська В. В.) та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 4 вересня 2019 року (судді Геращенко І. В., Арабей Т. Г., Міронова Г. М.) у справі №200/14773/18-а за позовом приватного акціонерного товариства «Торговий Альянс» до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, Слов?янської об?єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві, Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов?язання вчинити дії, стягнення пені та відшкодування шкоди,

УСТАНОВИЛА:

У грудні 2018 року приватне акціонерне товариство «Торговий Альянс» (далі - ПАТ «Торговий Альянс») звернулось до суду з позовом, в якому просило визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України), Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі - ГУ ДФС у місті Києві), Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - Офіс ВПП ДФС), Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (далі - ГУ ДФС у Донецькій області), Слов?янської об?єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби (далі - Слов?янської ОДПІ ГУ ДФС) у Донецькій області щодо невнесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо відшкодування ПАТ «Торговий Альянс» суми податку на додану вартість (далі - ПДВ) у розмірі 6073190,00 грн, зобов?язання ДФС України, ГУ ДФС у місті Києві, Офісу ВПП ДФС, ГУ ДФС у Донецькій області, Слов?янської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо відшкодування ПАТ «Торговий Альянс» суми ПДВ у розмірі 6073190,00 грн, стягнення з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України, ГУ Державної казначейської служби України у місті Києві, ГУ Державної казначейської служби України у Донецькій області суми бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 6073190,00 грн, стягнення з Державного бюджету України пені у розмірі 495572,30 грн за порушення строку відшкодування ПДВ, стягнення з Державного бюджету України інфляційних втрат у розмірі 176122,51 грн за порушення строку відшкодування ПДВ, стягнення з Державного бюджету України 3% річних у розмірі 72878,28 грн за порушення строку відшкодування ПДВ.

На обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 1 березня 2018 року, яке набрало законної сили, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Офісу ІПП ДФС від 6 квітня 2017 року № , яким відмовлено ПАТ «Торговий Альянс» у наданні бюджетного відшкодування ПДВ на суму 6073190,00 грн. Проте судове рішення відповідачами не виконано.

Донецький окружний адміністративний суд рішенням від 8 травня 2019 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 4 вересня 2019 року, позовні вимоги задовольнив частково, визнав протиправною бездіяльність ГУ ДФС у місті Києві щодо не внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування необхідних даних щодо відшкодування ПАТ «Торговий Альянс» суми ПДВ у розмірі 6073190,00 грн, зобов`язав ГУ ДФС у місті Києві внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування необхідних даних щодо відшкодування ПАТ «Торговий Альянс» суми ПДВ у розмірі 6073190,00 грн, стягнув з Державного бюджету України на користь ПАТ «Торговий Альянс» пеню у розмірі 495572,30 грн за порушення строку відшкодування ПДВ, у решті позовних вимог відмовив.

При цьому суди виходили із того, що оскільки позивач не змінював своє місцезнаходження тому, з урахуванням пункту 5 Розділу ІІІ Порядку формування Реєстру великих платників податку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 21 жовтня 2015 року № 911, пункту 10.22 Розділу Х Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 9 грудня 2011 року № 1588, він перебуває на обліку у контролюючому органі за його місцезнаходженням, а саме у ГУ ДФС України у м. Києві, яким у порушення податкового законодавства не вчинено дії щодо внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника, унаслідок чого порушено право позивача на отримання суми бюджетного відшкодування. Оскільки позивачу не відшкодовано певну суму бюджетного відшкодування у встановлені законодавством строки, то позивач має право на нарахування пені, як визначено пунктом 200.23 статті 200 Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Не погодившись із цими судовими рішеннями, ГУ ДФС у місті Києві подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судами при розгляді справи, просить їх скасувати.

ГУ ДФС у Донецькій області подало відзив на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу задовольнити, судові рішення судів попередніх інстанцій скасувати, та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

ПАТ «Торговий Альянс» подало відзив на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Решта відповідачів правом на подання відзиву на касаційну скаргу не скористались.

Касаційна скарга розглядається відповідно до пункту 2 Розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року №460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом, тобто до 8 лютого 2020 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково, а судові рішення - скасуванню та ухваленню нового рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення в повній мірі не відповідають.

Судами першої та апеляційної інстанцій установлено, що ПАТ «Торговий Альянс» є юридичною особою, включено до ЄДРПОУ за № 32289675, перебуває на обліку з 8 липня 2018 року у Слов`янській ОДПI ГУ ДФС у Донецькій області (Лиманське відділення).

19 лютого 2017 року позивач подав до Офісу ВПП ДФС податкову декларацію з ПДА за січень 2017 року та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування з розрахунком суми бюджетного відшкодування в розмірі 6073190 грн.

Офісом ВПП ДФС проведено камеральну перевірку даних, задекларованих позивачем у податковій звітності з ПДВ щодо від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту і щодо суми бюджетного відшкодування на рахунок у банку за січень 2017 року.

За результатами перевірки складено акт перевірки від 22 березня 2017 року № 545/28-10-42-02/32289675, яким встановлено порушення пункту 200.4 статті 200 ПК України, а саме завищення суми ПДВ, яка заявлена до бюджетного відшкодування за січень 2017 року на суму 6073190 грн, а також порушення Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року № 21, у частині відображення значення рядка 20 «сума від`ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу» та відповідно в рядку 20.2.1 «підлягає бюджетному відшкодуванню», рядку 20.3 «зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду».

На підставі акта перевірки Офісом ВПП ДФС України прийнято податкове повідомлення-рішення від 6 квітня 2017 року № , яким відмовлено у наданні бюджетного відшкодування ПДВ на суму 6073190,00 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 6 квітня 2017 року № .

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 1 березня 2018 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 4 липня 2018 року, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Офісу ВПП ДФС від 6 квітня 2017 року № . Рішення суду набрало законної сили.

1 жовтня 2018 року Слов`янською ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області (Лиманське відділення) повідомлено позивача, що станом на 26 вересня 2018 року ПАТ «Торговий Альянс» знаходиться у 65 стані, тобто є платником податків з наступного року (основне місце обліку) у Лиманському відділенні Слов`янської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області.

У відповіді на запит Офісом ВПП ДФС зазначено про те, що постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 4 липня 2018 року про залишення апеляційної скарги Офісу ВПП ДФС на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 1 березня 2018 року, яким визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 6 квітня 2017 року № , отримано 16 липня 2018 року й занесено в АІС «Суди» ІС «Податковий блок» та відображено в інтегрованій картці платника. Також, контролюючим органом підтверджено, що облікову справу позивача було передано до контролюючого органу відповідно до зареєстрованого місцезнаходження платника.

Офісом ВПП ДФС направлено до ГУ ДФС у місті Києві листи від 13 та 17 серпня 2018 року №№ 28259/7/28-10-42-02-10, 28743/7/28-10-42-02-10 стосовно прив`язки наявної суми переплати в ІКП по коду платежу 14010100, в результаті скасування ППР форми «В3». Враховуючи, що ПАТ «Торговий Альянс» з 2018 року не відповідає критеріям великих платників податків, а постанова Київського апеляційного адміністративного суду прийнята в липні 2018 року, тоді, коли ПАТ «Торговий Альянс» перебував на обліку в іншому ГУ ДФС, опрацювання документів платника іншої ГУ ДФС потребувало більше часу. Станом на теперішній час, інформація щодо суми бюджетного відшкодування ПАТ «Торговий Альянс» відображена у Реєстрі заяв про отримання суми бюджетного відшкодування та в ІКП платника.

На адвокатський запит ГУ ДФС у місті Києві надало відповідь від 31 серпня 2018 року № 45726/П/26-15-43-02-09, в якій зазначено про те, що ГУ ДФС у місті Києві не внесено до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ інформацію щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування ПАТ «Торговий Альянс» у розмірі 6073190,00 грн на підставі рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 1 березня 2018 року, яке набрало законної сили, оскільки ГУ ДФС у місті Києві не є стороною у даній справі.

Листом Державної фіскальної служби України від 4 жовтня 2018 року № 30859/7/99-99-12-03-02-17 повідомлено, що стосовно надання інформації щодо причин невнесення до Реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування ПДВ даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування ПАТ «Торговий Альянс» по податковій декларації за січень 2017 року й зазначено, що Державна фіскальна служба України надсилає зазначений запит за належністю до Офісу ВПП ДФС для розгляду згідно з чинним законодавством.

Суди попередніх інстанцій, задовольняючи частково позовні вимоги ПАТ «Торговий Альянс» й визнаючи протиправною бездіяльність ГУ ДФС у місті Києві щодо невнесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування необхідних даних щодо відшкодування ПАТ «Торговий Альянс» суми ПДВ у розмірі 6073190,00 грн та зобов`язуючи податковий орган внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування необхідні дані, а також стягуючи з Державного бюджету України на користь позивача пеню у розмірі 495572,30 грн за порушення строку відшкодування ПДВ, виходили з того, що у спірних правовідносинах саме ГУ ДФС у місті Києві є контролюючим органом, який зобов`язаний, отримавши рішення суду, яке набрало законної сили, вчинити дії, визначені абзацом 2 пункту 200.15 статті 200 ПК України, а саме: на наступний робочий день після отримання відповідного рішення внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника. Невчинення таких дій свідчить про протиправну бездіяльність контролюючого органу, внаслідок якої порушено право позивача на отримання бюджетного відшкодування ПДВ.

При вирішенні питання щодо правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права колегія суддів виходить з такого.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21 грудня 2016 року № 1797-VIII, який набрав чинності з 1 січня 2017 року (далі - Закон № 1797-VІІІ), змінено порядок бюджетного відшкодування ПДВ платникам цього податку, який не передбачає надання контролюючим органом відповідного висновку та його направлення до органу державного казначейства. Відшкодування здійснюється в автоматичному порядку на підставі інформації, відображеної в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Відповідно до підпункту 200.7.1 пункту 200.7 статті 200 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Згідно з підпунктом 200.7.2 пункту 200.7 статті 200 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження. Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку, відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу (абзац другий пункту 200.10 статті 200 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)).

Пунктом 200.12 статті 200 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено порядок узгодження зазначеної у заяві суми бюджетного відшкодування, зокрема, зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з однієї із таких дат: а) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення перевірки, в разі, якщо контролюючим органом внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про відсутність порушень під час такої перевірки; б) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату початку та закінчення проведення перевірки даних, зазначених у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна); в) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для складення акта перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату складення акта перевірки; г) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату та номер податкового повідомлення-рішення; ґ) з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.

У випадках, передбачених підпунктами «а», «г» і «ґ» цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

Згідно з пунктом 200.13 статті 200 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) на підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів.

Відповідно до пункту 4 Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 січня 2017 року №26 (далі - Порядок № 26), орган ДФС вносить до Реєстру, зокрема, такі дані: дату подання заяви про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника податку у банку, поданої у складі податкової декларації з податку на додану вартість, або уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість (в разі їх подання); суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зазначену в кожній заяві, поданій у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), у тому числі окремо, яка підлягає перерахуванню на рахунок платника податку у банку та/або в рахунок сплати грошових зобов`язань, та/або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; дату початку та закінчення проведення перевірки даних податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), в складі яких подана заява, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна); суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, та дату поданої до органу ДФС заяви у разі виникнення у платника податку необхідності змінити напрям узгодженого бюджетного відшкодування; дату складення та вручення платнику податку акта перевірки; суму узгодженого органом ДФС бюджетного відшкодування за кожною заявою та дату її узгодження.

Інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі органом ДФС на наступний робочий день після виникнення такого випадку (пункт 6 Порядку №26).

Пунктом 12 Порядку №26 передбачено, що узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу Казначейства для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі та перераховується органом Казначейства у строки, передбачені пунктом 200.13 статті 200 ПК України, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

При цьому органу Казначейства стають доступними для виконання узгоджені суми бюджетного відшкодування, зазначені в Реєстрі, які підлягають поверненню.

Отже, передумовою для отримання платником ПДВ належної йому суми бюджетного відшкодування є відображення органом ДФС в Реєстрі інформації про її узгодження.

Таким чином, контролюючий орган зобов`язаний внести до Реєстру дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника податку, задля забезпечення доступу органу Казначейства для виконання.

Оскільки вказані дії контролюючим органом всупереч вимог законодавства вчинені не були, це призвело до неотримання позивачем бюджетного відшкодування у визначений законодавством строк.

Згідно з пунктом 10.14 Розділу Х Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 9 грудня 2011 року № 1588, після зняття платника податків з основного місця обліку в контролюючому органі за попереднім місцезнаходженням платник податків продовжує перебувати на обліку в такому органі з ознакою обліку за неосновним місцем обліку, а контролюючий орган стосовно платника податків продовжує адмініструвати податки, збори у частині завершення процедур такого адміністрування до: закінчення документальної перевірки та узгодження сум грошових зобов`язань за її результатами, якщо перевірка була розпочата; повернення надміру сплачених платежів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюють контролюючі органи, або їх відшкодування платнику податків, якщо останній відповідно до поданих заяв чи податкових декларацій (звітів, розрахунків) претендує та має право на таке повернення чи відшкодування, у разі якщо до кінця бюджетного періоду спливає строк повернення або відшкодування і відповідно висновки щодо відшкодування виконані в повному обсязі; закінчення процедур судового оскарження сум грошових зобов`язань та інших справ адміністративного судочинства, крім випадків заміни такого контролюючого органу (як сторони або третьої особи в адміністративній справі) іншим контролюючим органом.

Отже, висновок судів першої та апеляційної інстанцій, що саме бездіяльність ГУ ДФС у місті Києві призвела до порушення права позивача на отримання бюджетного відшкодування відповідає обставинам у справі, які встановлені цими судами у відповідності з нормами процесуального права, та вище наведеним нормам матеріального права.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного суду.

У постанові від 12 лютого 2019 року № 826/7380/15 Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання щодо належного способу захисту права платника ПДВ на отримання сум бюджетного відшкодування з ПДВ, зазначила, що, враховуючи відсутність механізму реального відшкодування платнику ПДВ узгодженої суми бюджетного відшкодування цього податку, такі способи захисту порушеного права, як зобов`язання контролюючого органу надати висновок про підтвердження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування або внести заяву платника податку до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, не призведуть до ефективного відновлення права платника податку. Ефективним способом захисту, який забезпечить поновлення порушеного права платника податку, є стягнення з Державного бюджету України через відповідний контролюючий орган на користь платника податку заборгованості бюджету із відшкодування податку на додану вартість та пені, нарахованої на суму такої заборгованості.

Зазначений висновок застосовується і до способу захисту порушеного права, як зобов`язання контролюючого органу внести заяву платника податку до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ, який діє після 1 січня 2017 року.

Суди попередніх інстанцій, у справі, яка розглядається, не врахували висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений в постанові від 12 лютого 2019 року № 826/7380/15, стосовно обрання ефективного способу захисту, який забезпечить поновлення порушеного права позивача, що є порушенням частини п`ятої статті 242 КАС України.

Отже, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для стягнення суми бюджетного відшкодування на користь позивача з Державного бюджету України, що забезпечить правовий захист права позивача на отримання зазначеної суми, узгодженої в судовому порядку.

Разом з тим, висновок судів попередніх інстанцій про право позивача на отримання з Державного бюджету України пені, нарахованої у розмірі та в порядку, встановлених пунктом 200.23 статті 200 ПК України, у зв`язку з невиплатою бюджетного відшкодування в установлений законодавством строк, відповідає висновку Великої Палати, викладеному в постанові від 12 лютого 2019 року № 826/7380/15.

Відповідно до пункту 200.23 статті 200 ПК України суми податку не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120% облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Суди попередніх інстанцій правильно застосували наведену норму, зробивши висновок, що неподання контролюючим органом після закінчення перевірки до органу Державного казначейства України висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, та непогашення у зв`язку з цим заборгованості бюджету з ПДВ, не позбавляє платника податку права пред`явити вимоги про стягнення зазначеної пені.

Розрахунок суми пені судами попередніх інстанцій зроблено за формулою: 6073190 грн (сума бюджетної заборгованості) х 17% (облікова ставка НБУ на момент виникнення пені) х 120% : 365 днів х 146 дні (кількість днів прострочення), та визначено розмір пені, який підлягає стягненню з державного бюджету на користь позивача за порушення строків повернення суми бюджетного відшкодування, у сумі 495572,30 грн.

У касаційній скарзі ГУ ДФС у місті Києві не наводить доводів щодо неправильного визначення судами попередніх інстанцій розміру пені (495572,30 грн), яка підлягає стягненню на користь позивача.

Згідно із статтею 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Ураховуючи викладене, касаційна скарга ГУ ДФС у місті Києві підлягає задоволенню частково, а ухвалені у справі судові рішення - скасуванню в частині задоволення позову про зобов`язання ГУ ДФС у місті Києві внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування необхідних даних щодо відшкодування ПАТ «Торговий Альянс» суми ПДВ у розмірі 6073190,00 грн з ухваленням у цій частині нового рішення про задоволення позову шляхом стягнення на користь позивача з Державного бюджету України бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 6073190,00 грн. В іншій частині судові рішення першої та апеляційної інстанцій підлягають залишенню без змін.

Керуючись статтями 341, 344, 349, 351, 355, 356, 359 КАС України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 8 травня 2019 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 4 вересня 2019 року в частині зобов`язання Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування необхідних даних щодо відшкодування приватному акціонерному товариству «Торговий Альянс» суми податку на додану вартість у розмірі 6073190,00 грн скасувати.

Ухвалити в цій частині позовних вимог нове рішення.

Стягнути з Державного бюджету України на користь приватного акціонерного товариства «Торговий Альянс» (84410, Донецька область, Лиманський район, с. Яцьківка, вул. Оскольська, буд 180, ) бюджетне відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 6073190,00 (шість мільйонів сімдесят три тисячі сто дев`яносто) грн.

У решті рішення Донецького окружного адміністративного суду від 8 травня 2019 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 4 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. Б. Гусак

Судді: М. М. Гімон

І. Л. Желтобрюх