Справа № 805/3965/16-а
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2020-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 травня 2020 року

м. Київ

справа № 805/3965/16-а

адміністративне провадження № К/9901/11842/20

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Яковенка М. М., перевіривши касаційну скаргу Міністерства юстиції України на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2020 року про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення у справі № 805/3965/16-а за позовом ОСОБА_1 до Державної пенітенціарної служби України, Міністерства юстиції України, Управління Державної пенітенціарної служби України в Донецькій області, Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Державної пенітенціарної служби України, Міністерства юстиції України, Управління Державної пенітенціарної служби України в Донецькій області, Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, в якому просив скасувати наказ № 9 о/с від 27 лютого 2007 року про звільнення з посади начальника УДДУПВП в Донецькій області; поновити позивача на посаді начальника УДДУПВП в Донецькій області; стягнути на користь позивача заробітну плати за час вимушеного прогулу з моменту звільнення по момент винесення рішення у справі.

29 грудня 2017 року рішенням Донецького окружного адміністративного суду позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

21 березня 2018 року постановою Донецького апеляційного адміністративного суду рішення суду першої інстанції скасовано, прийнято нову постанову, якою у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

06 грудня 2019 року постановою Верховного Суду касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, постанову суду апеляційної інстанції залишено без змін.

Позивач звернувся до Першого апеляційного адміністративного суду із заявою про перегляд постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2018 року за нововиявленими обставинами.

05 лютого 2020 року постановою Першого апеляційного адміністративного суду pаяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови апеляційного суду задоволено.

Постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2018 року у справі № 805/3965/16-а скасовано. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2017 року у справі № 805/3965/16-а залишено без змін.

На вказану постанову апеляційного суду Міністерство юстиції України двічі подавало касаційну скаргу, а саме 10 та 31 березня 2020 року.

Ухвалами Верховного Суду від 16 березня 2020 року та від 15 квітня 2020 року касаційні скарги Міністерства юстиції України на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2020 року про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення у справі № 805/3965/16-а двічі повертались особі, яка її подала з підстави, передбаченої п. 1 ч. 4 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

29 квітня 2020 року до Верховного Суду знову надійшла касаційна скарга Міністерства юстиції України.

З 08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IХ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", яким внесено зміни до розділу 3 Глави 2 "Касаційне провадження", зокрема, щодо визначення підстав касаційного оскарження судових рішень та порядку їхнього розгляду.

Так, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 330 КАС України у касаційній скарзі зазначають підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) ст. 328 цього Кодексу підстави (підстав).

За правилами ч. 4 ст. 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Таким чином, у разі подання касаційної скарги на підставі п. 1 ч. 4 ст. 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У касаційній скарзі відповідач, як і у попередніх випадках звернення з касаційної скаргою до суду, які були повернуті, знову посилається на п. 1 ч. 4 ст. 328 КАС України, як на підставу касаційного оскарження та випадок, який надає можливість вирішити питання щодо прийняття до касаційного провадження скаргу.

Так, подана касаційна скарга відповідача містить посилання на постанову Верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі № 826/14797/15, у якій зазначено, що рішення суду, яке набуло законної сили, не може вважатися нововиявленою обставиною, оскільки, на момент прийняття судового рішення, що переглядається, вказаної обставини не існувало, відтак, за визначенням КАС України відповідну обставину слід віднести до нової, а не до нововиявленої.

Таким чином, на думку відповідача суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові застосував норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду.

Однак, у випадку посилання скаржником на п. 1 ч. 4 ст. 328 КАС України, як на підставу касаційного оскарження, скаржнику необхідно зазначити конкретну норму, яку застосував суд апеляційної інстанції без врахування висновку щодо застосування цієї норми права у саме подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, з посиланням на конкретну постанову Верховного Суду, у якій такий висновок викладено.

Натомість у постанові Верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі № 826/14797/15, на яку покликається скаржник спірні правовідносини стосувалися щодо договору оренди земельної ділянки та нововиявленою обставиною було судове рішення прийняте в межах розгляду іншої адміністративної справи, а у цій справі предметом спору є питання проходження та звільнення з публічної служби, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а нововиявленою обставиною, що має вплив визначене судове рішення ухвалене в межах кримінального провадження.

Відповідач покликаючись на існування правової позиції Верховного Суду у зазначеному вище судовому рішенні не навів обґрунтувань з приводу того, що правовідносини по цій справі та по справі № 826/14797/15 є подібними. Має місце різний предмет правового регулювання характеру правовідносин та обставин справи, які мають вплив на вирішення питання щодо нововиявлених обставин, а тому обставини в цій справі та в справі на яку покликається скаржник не можна вважати подібними.

Суд визнає, що посилання виключно на рішення Верховного Суду із зазначенням того, що викладені ним висновки не враховані судом апеляційної інстанції при ухвалені постанови самі по собі не доводять не врахування висновків Верховного Суду у подібних правовідносинах, подібність яких також не зазначена касаційною скаргою.

Крім цього, інші наведені доводи скаржника зводяться до переоцінки доказів, з посиланням на неповне з`ясування судами обставин справи.

На зазначені обставини суди вже звертали увагу скаржника при поверненні касаційної скарги.

Верховний Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Пунктом 4 ч. 5 ст. 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, зокрема, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За наведених обставин касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

Відповідно до ч. 7 ст. 332 КАС України копія ухвали про повернення касаційної скарги надсилається учасникам справи у порядку, визначеному ст. 251 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія касаційної скарги залишається в суді касаційної інстанції.

Повернення Верховним Судом касаційної скарги та надання заявнику права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до Верховного Суду з такою скаргою, не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України), та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі касаційного оскарження судового рішення учасником справи особисто або через представника.

Керуючись ст. 328, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Міністерства юстиції України на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2020 року про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення у справі № 805/3965/16-а за позовом ОСОБА_1 до Державної пенітенціарної служби України, Міністерства юстиції України, Управління Державної пенітенціарної служби України в Донецькій області, Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя М. М. Яковенко