Справа № 215/5742/17(2-а/215/200/17)
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2020-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

14 травня 2020 року

м. Київ

справа № 215/5742/17(2-а/215/200/17)

адміністративне провадження № К/9901/64919/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Яковенка М. М.,

суддів - Дашутіна І. В., Шишова О. О.,

розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу № 215/5742/17 (2-а/215/200/17)

за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції, третя особа: рядовий поліції роти 2 батальйону 4 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Єлісеєв Максим Володимирович про визнання незаконною та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення,

за касаційною скаргою Департаменту патрульної поліції на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду (колегія у складі суддів: О. М. Лукманова, Л. А. Божко, Ю. В. Дурасова) від 11 липня 2018 року,

УСТАНОВИВ:

І. РУХ СПРАВИ

1. У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі, третя особа: рядовий поліції роти 2 батальйону 4 УПП в м. Кривому Розі Єлісеєв Максим Володимирович, уточнивши його у березні 2018 року, у якому просить скасувати постанову серії АР №481141 від 09 грудня 2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

2. Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 червня 2018 року адміністративний позов задоволено.

3. Не погодившись із прийнятим рішенням, Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу.

4. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2018 року апеляційну скаргу повернуто заявнику на підставі частини четвертої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв`язку з тим, що апеляційна скарга підписана особою, яка не має повноваження її підписувати.

5. 25 жовтня 2018 року, не погоджуючись з судовим рішенням, Департаментом патрульної поліції подано до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2018 року та справу направити до суду апеляційної інстанції для вирішення питання для відкриття апеляційного провадження, оскільки вважає, що ухвала суду апеляційної інстанції є необґрунтованою, яка прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

6. Ухвалою Верховного Суду (у складі колегії суддів: Бевзенка В. М. - судді-доповідача, Данилевич Н. А., Шарапа В. М.) від 29 жовтня 2018 року клопотання про звільнення від сплати судового збору задоволено, звільнено Департаменту патрульної поліції від сплати судового збору за подання касаційної скарги, клопотання Департаменту патрульної поліції задоволено та поновлено строк на касаційне оскарження, відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Департаменту патрульної поліції та встановлено строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 14 листопада 2018 року.

7. На підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду № 748/0/78-20 від 06 травня 2020 року призначено повторний автоматизований розподіл цієї справи, у зв`язку зі зміною спеціалізації та введенням до іншої судової палати судді-доповідача Бевзенка В. М., що унеможливлює його участь у розгляді касаційної скарги.

8. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 07 травня 2020 року, визначено склад колегії суддів: Яковенко М. М. - головуючий суддя, Дашутін І. В., Шишов О. О.

9. Ухвалою Верховного Суду від 12 травня 2020 року справу прийнято до провадження, закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження.

10. Станом на 14 травня 2020 року письмового відзиву на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходило, що не перешкоджає її розгляду по суті.

ІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

11. Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції, керуючись пунктом 1 частини четвертої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), виходив з того, що до апеляційної скарги, поданою Управлінням патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції, надано довіреність № 86/41/3/01-18 від 04 січня 2018 року, якою Департамент патрульної поліції (м. Київ) уповноважує Нацентову Оксану Вікторівну представляти інтереси Департаменту патрульної поліції. Довіреність, доручення, наказ щодо призначення, якими може підтверджуватись, що Нацентова О. В. уповноважена представляти інтереси Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції не надано.

IІІ. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

12. Скаржники у своїй касаційній скарзі не погоджуються з висновками суду апеляційної інстанції, вважає її необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки судом порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення у справі та перешкоджає відповідачу у доступі до правосуддя.

13. В обґрунтування вимог касаційної скарги відповідач зазначив, що відповідно до довіреності представника - Нацентову О. В. Департаментом патрульної поліції уповноважено, серед іншого, представляти інтереси довірителя і його структурних підрозділів (у тому числі інтереси посадових осіб довірителя) тощо. Окрім того, вповноважено від імені довірителя оскаржувати в апеляційному та касаційному порядку рішення, постанови й ухвали суду. Довіреність дійсна до 31 грудня 2018 року. При цьому, скаржник наголошує, що копія довіреності, яка додана до апеляційної скарги, належним чином засвідчена та підтверджує повноваження представника на подачу апеляційної скарги, а також у довіреності зазначено право Нацентової О. В. самостійно завіряти будь-які документи та копії документів.

ІV. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

14. Враховуючи положення пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 460-ІХ, а також те, що касаційна скарга на судові рішення у цій справі була подана до набрання чинності цим Законом і розгляд їх не закінчено до набрання чинності цим Законом, Верховний Суд розглядає цю справу у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Отже, застосуванню підлягають положення КАС України у редакції, чинній до 08 лютого 2020 року.

15. Верховний Суд, враховуючи доводи та вимоги касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норми процесуального права, відповідно до частини першої статті 341 КАС України, виходить з такого.

16. Завданням адміністративного судочинства в силу частини першої статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

17. Відповідно до частин першої, другої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

18. Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Цим конституційним положенням кореспондують норми статті 14 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.

19. Згідно з приписами частини першої статті 292 КАС України судом апеляційної інстанції в адміністративних справах є апеляційний адміністративний суд, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться місцевий адміністративний суд (місцевий загальний суд як адміністративний суд чи окружний адміністративний суд), що ухвалив рішення.

20. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частини перша статті 293 КАС України).

21. У відповідності до приписів статті 297 КАС України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

22. Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 298 КАС України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається заявнику в разі, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

23. Згідно з частиною першою статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

24. Нормами частини третьої статті 55 КАС України визначено, що юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

25. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 59 КАС України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи.

26. Згідно з частинами п`ятою, шостою статті 59 КАС України відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді. Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

27. Частиною восьмою статті 59 КАС України встановлено, що у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідності заяви, скарги, клопотання.

28. Аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що право на подання і підписання апеляційної скарги має особисто керівник, або представник на підставі довіреності. Копія довіреності може засвідчуватись суддею, або у визначеному законом порядку. Крім того, при наявності в матеріалах справи копії довіреності або іншого документу, що посвідчує повноваження представника, останній при зверненні до суду з апеляційною скаргою може не подавати підтвердження своїх повноважень.

29. Під час перевірки копій документів, що підтверджують повноваження представників, на предмет їх відповідності статті 59 КАС України, необхідно брати до уваги правила засвідчення копій документів, визначені Національним стандартом України «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003», затвердженим наказом Держспоживстандарту України від 07 квітня 2003 року № 55, Правила організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 2015 року №1000/5, інструкції з діловодства в окремих органах державної влади (місцевого самоврядування) та інші нормативно-правові акти.

30. З матеріалів справи вбачається, що апеляційна скарга подана представником Нацентовою О. В., на підтвердження повноважень якого до скарги було додано копію довіреності від 04 січня 2018 року № 86/41/3/01-2018, засвідчену в установленому законом порядку, видану Департаментом патрульної поліції, якою він уповноважив Нацентову О. В. представляти та/або захищати права та законні інтереси Довірителя і його структурних підрозділів (у тому числі інтереси посадових осіб Довірителя) в усіх державних органах, установах та організаціях, органах нотаріату, прокуратури, правоохоронних органах, органах державної виконавчої служби, судах (усіх судах загальної юрисдикції всіх інстанцій, відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів») при розгляді, зокрема адміністративних справ з усіма правами, які надані чинним законодавством позивачу, відповідачу, третій особі, у тому числі з правом підписувати (завіряти), подавати та отримувати будь-які документи та копії документів. Згідно з цією довіреністю представник також має право, серед іншого, оскаржувати в апеляційному порядку рішення, постанови й ухвали суду. Довіреність дійсна до 31 грудня 2018 року.

31. Отже, Верховний Суд уважає, що суд апеляційної інстанції помилково дійшов висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги з підстав відсутності доказів на підтвердження наявності у Нацентової О. В. права підписувати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції в цій справі від імені відповідача - Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції, оскільки наявність у Нацентової О. В. відповідних повноважень підтверджується доданою до апеляційної скарги копією довіреності від 04 січня 2018 року № 86/41/3/01-2018, засвідченою в установленому законом порядку, дійсною до 31 грудня 2018 року, в якій передбачено право Нацентової О. В. представляти інтереси Департаменту патрульної поліції і його структурних підрозділів (у тому числі інтереси посадових осіб Довірителя) з правом підпису документів та оскарження в апеляційному порядку судових рішень. Це потягло порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

32. При цьому, Верховний Суд наголошує на тому, що повернення заяв (скарг) за наявності у суду процесуальної можливості пересвідчитись у наявності в особи відповідних повноважень під час розгляду справи (скарги) містить ознаки зайвого формалізму та ставить під загрозу дотримання завдань адміністративного судочинства, закріплених у частині першій статті 2 КАС України, а також дотримання учасниками справи строків звернення до суду та оскарження судових рішень.

33. До того ж, суд апеляційної інстанції у силу пункту 2 частини першої статті 305 КАС України наділений повноваженням закрити апеляційне провадження у випадку, якщо після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати.

34. Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

35. Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

36. Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

37. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

38. Так, у рішенні від 4 грудня 1995 року у справі «Bellet v. France» («Беллет проти Франції», Серії A № 333B, пункт 36) Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - «Конвенція») містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

39. У рішенні від 25 січня 2000 року у справі «Miragall Escolano and Othersv. Spain» («Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії», заяви №38366/97, №38688/97, №40777/98, №40843/98, №41015/98, №41400/98, №41446/98, №41484/98, №41487/98, №41509/98) і у рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Pйrez de Rada Cavaniles v. Spain» («Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії», заява №3256-57) Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції.

40. Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 5 грудня 2018 року № 11-989заі18.

41. Частиною першою статті 353 КАС України визначено, що підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали судом першої інстанції та (або) суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

42. З огляду на викладене, ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2018 року необхідно скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

43. Враховуючи, що справа направляється для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, в силу частини шостої статті 139 КАС України судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 359 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2018 року скасувати, а справу № 215/5742/17 (2а-/215/200/17) направити для продовження розгляду до Третього апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. М. Яковенко

Судді І. В. Дашутін

О. О. Шишов