Справа № 824/1563/19-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2020 р. м. Чернівці Справа № 824/1563/19-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брезіної Т.М., розглянувши в порядку письмового позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, Комісії Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції з розгляду питань щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Міністерство юстиції України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд винести рішення, яким:

- визнати протиправними дії Центрально-західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України щодо відмови, згідно листа № 4/8212 від 17.10.2019 року, у виплаті ОСОБА_1 одноразової допомоги, у зв`язку з встановленням 2 групи інвалідності, пов`язаної із проходженням служби;

- визнати протиправними дії комісії Центрально-західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України з розгляду питань щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги, щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 одноразової допомоги, у зв`язку з встановленням 2 групи інвалідності, пов`язаної із проходженням служби, оформленої протоколом № 31-19 від 17.10.2019 р.;

- зобов`язати Центрально-Західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України призначити та виплати ОСОБА_1 , як інваліду 2-ї групи, з 22.07.2019 року, внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції одноразову грошову допомогу в сумі 300 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01.01.2019 року, відповідно до Закону України "Про Національну поліцію", з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що проходив службу в органах внутрішніх справ з 1982 р. та був звільнений 25.12.2003 р. через хворобу. Під час звільнення отримав одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням третьої групи інвалідності. Позивач зазначає, що відповідно до акту огляду медико-соціальної експертизи комісії серії 12ААБ №049966 від 22.07.2019 р. йому встановлено другу групу інвалідності безтерміново та причиною захворювання зазначено пов`язане із проходженням служби в органах внутрішніх справ-ліквідація наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. У зв`язку із встановленням другої групи інвалідності, позивач звернувся до Центрально-західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України щодо виплати ОСОБА_1 одноразової допомоги, однак 17.10.2019 року отримав відмову. Позивач вважає таку відмову протиправною, оскільки його право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням групи інвалідності визначено нормами чинного законодавства.

З вказаних підстав, позивач просив суд задовольнити позовні вимоги.

Відповідач - Центрально-Західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції у відзиві на позов заперечує проти задоволення позову та зазначає про безпідставність позовних вимог. Відповідач вказує, що вимогами чинного законодавства передбачено призначення та виплату грошової допомоги в більшому розмірі у разі, якщо протягом двох років працівникові міліції, після первинного встановлення інвалідності, буде встановлено вищу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності. При цьому відповідач вказав, що в даному випадку виплата буде проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми. Таким чином, відповідач стверджує про правомірність відмови у виплаті позивачу одноразової допомоги, у зв`язку із встановлення другої групи інвалідності, оскільки з часу встановлення ОСОБА_1 третьої групи інвалідності до встановлення другої групи інвалідності минуло понад два роки, що виключає підстави для призначення та виплати одноразової грошової допомоги у більшому розмірі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Міністерство юстиції України подало до суду пояснення щодо поданого позову ОСОБА_1 , в яких просило відмовити у задоволені позовних вимог, у зв`язку із безпідставністю.

19.12.20219 р. ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду відкрито провадження по справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

09.01.2020 р. до суду надійшов відзив Центрально-західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.

Ухвалою суду від 30.01.2020 р. призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання по справі на 24.02.2020 року.

11.02.2020 р. до суду надійшло клопотання Центрально-західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про участь представника відповідача в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 19.02.2020 р., в порядку письмового провадження, задоволено клопотання представника відповідача від 11.02.2020 р. та призначено розгляд справи в режимі відеоконференції.

В підготовче засіданні 24.02.2020 р. в судове засідання з`явились позивач, представник позивача та представник відповідача - відповідача - Центрально-західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції . Представник відповідача - Комісії Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції з розгляду питань щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги, в судове засідання не з`явився без поважних причин. За результатами підготовчого засідання, суд залучив в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Міністерство юстиції України. Крім того, судом встановлено належне найменування відповідачів - Центрально-Західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції та Комісія Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції. В судовому засіданні оголошено перерву до 23.03.2020 року.

Судове засідання 23.03.2020 р. не відбулось, у зв`язку із запровадженням особливого режиму роботи на період карантинних заходів, відповідно до постанови КМУ №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19». Розгляд справи призначено на 07.05.2020 року.

30.04.2020 р. представник третьої особи - Міністерства юстиції України подав клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою суду від 05.05.2020 р. задоволено клопотання третьої особи про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

В підготовче засіданні 07.05.2020 р. в судове засідання з`явились представник позивача, представник відповідача - Центрально-західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції та представник третьої особи. Представник відповідача - Комісії Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції з розгляду питань щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги, в судове засідання не з`явився без поважних причин. На підставі заяв учасників справи, суд закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду справи по суті спору.

За результатами розгляду справи по суті спору, представник позивача підтримав позовні вимоги, в той час як представники відповідача та третьої особи заперечували щодо задоволення позову.

На підставі заяв учасників справи, суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно витягу з наказу відділу ДДУПВП у Чернівецькій області від 23.12.2003 р. №61 о/с підполковника внутрішньої служби ОСОБА_1 , лікаря-психіатра медичної частини Чернівецького слідчого ізолятора (№33) ВДДУПВП у Чернівецькій області звільнено з органів кримінально-виконавчої системи України у відставку через хворобу. (а.с. 43).

До матеріалів справи додано експертне заключення №28-Е та свідоцтво про хворобу позивача №435 від 23.12.2003 р., де вказано про отримання захворювання у зв`язку з роботою по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. (а.с. 9-10).

Згідно довідки ПАТ НАСК «Оранта» від 22.07.2019 р. вказано, що ОСОБА_1 09.03.2004 п. подав документи на виплату страхової суми, у зв`язку із втратою працездатності 30% в сумі 2400 грн, які отримав у серпні 2004 року. (а.с. 44).

В матеріалах справи міститься довідка від 08.06.2010 р. огляду МСЕК серія ПОВ №029533, в якому встановлена ОСОБА_1 третя група інвалідності. (а.с. 11).

Відповідно до Протоколу №8-10 засідання комісії Державного департаменту України з питань виконання покарань для призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення або інвалідності осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України від 25.11.2010 р., вирішено призначити та виплатити позивачу (інваліду 3 групи) одноразову грошову допомогу у зв`язку з установленням інвалідності, яка настала внаслідок захворювання або нещасного випадку, що сталися під час виконання службових обов`язків, пов`язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю, в сумі 50999,16 гривень. Вказана сума перерахована позивачу на ощадкнижку платіжним дорученням №1182 від 23.12.2010 року. (а.с. 45-46).

До матеріалів справи додано довідку до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12ААБ №049966 від 22.07.2019 р. про встановлення ОСОБА_1 другої групи інвалідності безтерміново та вказано причину захворювання - пов`язане із проходженням служби в органах внутрішніх справ-ліквідація наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. (а.с. 13).

Позивач звернувся 16.08.2019 р. до Центрально-західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції із заявою (рапортом) щодо виплати ОСОБА_1 одноразової допомоги, у зв`язку із встановленням 22.07.2019 р. другої групи інвалідності. (а.с. 14).

17.10.2019 р. комісією Центрально-західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції з розгляду питань щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги складено протокол № 31-19, яким відмовлено у виплаті ОСОБА_1 одноразової допомоги, у зв`язку з встановленням 2 групи інвалідності, пов`язаної із проходженням служби. Підставою для відмови стали висновки, що після первинного огляду МСЕК минуло більше двох років, що виключає можливість призначити та виплатити одноразову грошову допомогу. (а.с. 17-18).

Крім того, 17.10.2019 р. Центрально-західним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції у листі № 4/8212 повідомлено про відмову у виплаті ОСОБА_1 одноразової допомоги, у зв`язку з встановленням 2 групи інвалідності, пов`язаної із проходженням служби. (а.с. 16).

Судом встановлено, що спірні правовідносини полягають в перевірці правомірності відмови у виплаті ОСОБА_1 одноразової допомоги, у зв`язку з встановленням 2 групи інвалідності, пов`язаної із проходженням служби.

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення законодавства.

Згідно положень ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд перевіряє дотримання вказаних критеріїв суб`єктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваного рішення, вчиненні дій чи допущенні бездіяльності.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд звертає увагу, що 07 листопада 2015 року набрав чинності Закон України «Про Національну поліцію» № 580-VIII.

До набрання чинності вказаним Законом порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано нормами статті 23 Закону України «Про міліцію» № 565-XII (далі - Закон №565-XII) та Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850.

Відповідно до статті 23 Закону № 565-XII у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

На виконання вимог зазначеної статті, постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі - Порядок № 850).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії (пункт 2 Порядку № 850).

Порядком № 850 визначено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цього Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках). Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 Порядку № 850, висновок щодо виплати грошової допомоги. Міністерство внутрішніх справ України в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 Порядку № 850 документів приймає рішення про призначення або, у випадках передбачених пунктом 14 Порядку № 850, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 850 якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Згідно з пунктом 5 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII (набрав чинності 07 листопада 2015 року) визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про міліцію».

Разом з тим, за змістом пункту 15 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Закону України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом № 580-VIII.

Таким чином, за позивачем зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", відповідно до Порядку № 850, який діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, в постановах від 30 січня 2018 року у справі № 822/1579/17, від 13 лютого 2018 року у справах № 808/1866/16 та № 806/845/16, від 18 жовтня у справі № 369/13187/17, від 27 березня 2020 року у справі № 804/3064/17 та від 30 березня 2020 року у справі № 711/493/17.

Водночас, суд вважає безпідставними твердження позивача про необхідність застосування до спірних правовідносин положення Закону України "Про Національну поліцію" та «Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського», затвердженого наказом МВС України №4 від 11.01.2016 р., оскільки звільнення позивача та первинне встановлення інвалідності відбулось в період дії Закону України «Про міліцію» та відповідно до Порядку № 850.

Водночас, суд звертає увагу, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Закону України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом № 580-VIII. При цьому, Законом України «Про міліцію» не встановлено обмежень щодо виплати одноразової грошової допомоги, які передбачені пунктом 4 Порядку № 850. Вказана норма Порядку № 850 не позбавляє позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, а лише встановлює обмеження у розмірі проведення виплати нарахованої суми грошової допомоги в залежності від часу повторного встановлення інвалідності із втратою працездатності після первинного встановлення втрати працездатності. Так само цей пункт Порядку не містить жодних застережень щодо неможливості проведення виплати грошової допомоги у разі встановлення особі після спливу дворічного терміну іншої групи інвалідності чи більшого відсотку втрати працездатності.

Відтак, суд встановив, що вичерпний перелік випадків, за яких особі може бути відмовлено у призначенні грошової допомоги, визначено у пункті 14 Порядку № 850, і підстави, з якої виходив відповідач, відмовляючи у призначенні одноразової грошової допомоги, вказана норма не містить.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, в постановах від 13 лютого 2018 року у справі № 808/1866/16, від 01 серпня 2018 року у справі № 750/5060/17, від 18 жовтня 2018 року у справі № 369/13187/17, від 28 березня 2019 року у справі № 296/10138/16-а, від 24 жовтня 2019 року у справі №817/713/16 та від 13 лютого 2020 року у справі № 822/1136/17.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відмови відповідачів від 17.10.2019 року, у призначені та виплаті ОСОБА_1 одноразової допомоги, у зв`язку з встановленням 2 групи інвалідності, пов`язаної із проходженням служби, прийняті не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені законодавством України.

Водночас, позовні вимоги щодо зобов`язання Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції призначити та виплати ОСОБА_1 , як інваліду 2-ї групи, з 22.07.2019 року, внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції одноразову грошову допомогу в сумі 300 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01.01.2019 року, відповідно до Закону України "Про Національну поліцію", з урахуванням раніше виплачених сум, не підлягають до задоволення, оскільки норми Закону України "Про Національну поліцію" до спірних правовідносин не застосовується.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 та п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення, в якому обрати інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Таким чином, з метою відновлення порушеного права позивача, суд вирішує зобов`язати Центрально-Західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції призначити та виплати ОСОБА_1 , як інваліду 2-ї групи, з 22.07.2019 року, внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в міліції одноразову грошову допомогу в сумі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, згідно із Законом України "Про міліцію" та відповідно до Порядку № 850, з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачами не доведено суду правомірність відмови у виплаті ОСОБА_1 одноразової допомоги, у зв`язку з встановленням 2 групи інвалідності, пов`язаної із проходженням служби. Водночас, позовні вимоги щодо зобов`язання призначити та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в сумі 300 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, відповідно до Закону України "Про Національну поліцію", не підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, суд не віршує питання щодо судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 9, 14, 72, 73, 77, 90, 139, 241, 250, 257, 262 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Центрально-західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції щодо відмови, згідно листа № 4/8212 від 17.10.2019 року, у виплаті ОСОБА_1 одноразової допомоги, у зв`язку з встановленням 2 групи інвалідності, пов`язаної із проходженням служби.

3. Визнати протиправними дії комісії Центрально-західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції з розгляду питань щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги, щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 одноразової допомоги, у зв`язку з встановленням 2 групи інвалідності, пов`язаної із проходженням служби, оформленої протоколом № 31-19 від 17.10.2019 року.

4. Зобов`язати Центрально-Західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції призначити та виплати ОСОБА_1 , як інваліду 2-ї групи, з 22.07.2019 року, внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в міліції одноразову грошову допомогу в сумі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, згідно із Законом України "Про міліцію" та відповідно до Порядку № 850, з урахуванням раніше виплачених сум.

5. В решті позовних вимог відмовити.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідачі:

Центрально-Західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції (вул. Брацславська, 2-а, м. Вінниця, 21100, );

Комісія Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції з розгляду питань щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги (вул. Брацславська,2-а, м. Вінниця, 21100);

третя особа: Міністерство юстиції України (вул. Городецького, 13, м. Київ, 01001, ).

Суддя Т.М. Брезіна