Справа № 200/1256/20-а
Суддя: Бабаш Г.П.
Дата ухвалення: 2020-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2020 р. Справа№200/1256/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бабаш Г.П.,

при секретарі - Оголь В.К.

за участю

позивача - ОСОБА_1

представника Прокуратури Донецької області - Мамуки О.В. (довіреність від 19.03.2020 року, наказ від 08.04.2019 року № 284-к, наказ від 18.03.2020 року № 36 окв), який приймав участь в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального судового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Офісу Генерального прокурора (, 01011, м. Київ, вул. Різницька, 13/15), Ради прокурорів України (01011, м. Київ, вул. Різницька, 13/15), Прокуратури Донецької області (, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Університетська, 6) про визнання протиправними та скасування рішення № 207 від 26.12.2019 року, наказу № 560к від 27.12.2019 року, зобов`язання поновити на посаді та виплатити різницю в заробітку,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Офісу Генерального прокурора, Ради прокурорів України, Прокуратури Донецької області, в якій просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Ради прокурорів України № 207 від 26.12.2019 року;

- визнати протиправним та скасувати наказ Генерального прокурора № 560к від 27.12.2019 року;

- зобов`язати Генерального прокурора поновити його на посаді з 27.12.2019 року;

- зобов`язати прокуратуру Донецької області перерахувати та виплатити різницю в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи з 27.12.2019 року до дати поновлення на посаді.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що при звільнення позивача з посади не було дотримано його прав на участь в розгляді цього питання, він не був обізнаний про це, не отримав документів, які стали підставою перевірки, не мав можливості надати пояснення, заперечення. Також позивач зазначає, що Рада прокурорів не мала повноважень приймати рішення та вносити рекомендації про звільнення з адміністративної посади.

Крім того позивач наголошує, що ті порушення, які викладені в подані прокурора області про його звільнення, не ґрунтуються на приписах закону та інших нормативно-правових актів, а отже не могли бути підставою звільнення.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04.02.2020 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 27.02.2020 року.

Ухвалою суду від 11.03.2020 року підготовче судове засідання відкладеноза клопотанням Офісу Генерального прокурора та продовжений строк відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 10.04.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.04.2020 року.

27.04.2020 року проведення судового засідання відкладено, оскільки вищевказаною ухвалою було задоволено клопотання Прокуратури Донецької області про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Проте представник прокуратури не зміг прийняти участь в судовому засіданні через прийняття в.о. голови Іллічівського районного суду м. Маріуполя наказу у зв`язку з епідеміологічною ситуацією не проводити відеоконференції з іншими судами.

Прокуратура Донецької області надала відзивна адміністративний позов, в якому просила в позові відмовити. У відзиві відповідач зазначив, що у листопаді 2019 року Генеральною прокуратурою України було перевірено стан організації роботи прокуратури області.За результатами перевірки виявлено суттєві недоліки і прорахунки на окремих напрямках прокурорської діяльності, недостатню особисту роль керівництва прокуратури у виконанні покладених функцій. Після узагальнення результатів перевірки встановлено, що переважна більшість недоліків має системний характер та обумовлена організаційними прорахунками, зокрема позивача, на якого покладена відповідальність за стан організації роботи по певним напрямкам.

Також відповідач посилається на ознайомлення ОСОБА_1 зі змістом узагальненої доповідної записки та протоколом оперативної наради у прокурора області 25.11.2019 року, на якій обговорювались результати перевірки Генеральної прокуратури. Стосовно не ознайомлення позивача з поданням про звільнення, відповідач зазначає, що приписи чинного законодавства не містять такої вимоги.

Рада прокурорів України надала відзив на позов, в якому заперечувала проти його задоволення. В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначив, що діяв в межах наданих йому повноважень, оскільки спірне питання належіть до визначення потреб кадрового забезпечення.

Офісом Генерального прокурора поданий відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що звільнення позивача відбулось з дотриманням норм законодавства. Відповідач наголосив, що повноваження Ради прокурорів на день виникнення спірних правовідносин не були припинені. Радою прокурорів прийнято рішення, яким визначена можливість звільнення ОСОБА_1 з посади заступника прокурора області. На підставі вказаного рішення Генеральним прокурором у спосіб та у межах повноважень видано наказ про звільнення позивача у зв`язку з неналежним виконанням посадових обов`язків, установлених для адміністративної посади. У зв`язку з наведеним, відповідач просить відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник прокуратури Донецької області заперечував проти позову в повному обсязі з підстав викладених у відзиві.

Представники Офісу генерального прокурора та Ради прокурорів України до судового засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступні фактичні обставини.

З 1991 ОСОБА_2 проходить службу в органах прокуратури України.

03.04.2014 року наказом в.о. Генерального прокурора України позивач призначений заступником прокурора Донецької області.

Відповідно до наказу Генерального прокурора від 15.11.2019 року № 289 упродовж 19-25 листопада 2019 року проведено перевірку стану організації роботи на основних напрямах прокурорської діяльності у прокуратурі Донецької області. Результати перевірки викладені в доповідній записці, згідно висновку якої виявлені суттєві недоліки і прорахунки на окремих напрямках прокурорської діяльності, недостатня особиста роль керівництва прокуратури області у виконанні покладених функцій, підвищенні ефективності прокурорської роботи.

Разом з цим складені довідки за окремими напрямками перевірки. Зокрема довідка про результати перевірки у прокуратурі Донецької області стану організації роботи щодо здійснення нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян. Організація роботи по вказаному напрямку з 10.11.2017 року по 12.11.2019 року була покладена на заступника прокурора області ОСОБА_1 . Згідно висновку, який містить вказана довідка, стан організації діяльності прокуратури області відповідає вимогам наказу Генерального прокурора України № 161 від 20.04.2016 року, однак потребує покращення. Вжиті заходи реагування ще не призвели до кінцевого усунення порушень законодавства у діяльності спеціальних установ органів Національної поліції в області, підрозділів пробації, установ попереднього ув`язненнята виконання покарань ДКВС України в Донецькій області.

25.11.2019 року результати перевірки обговорені на оперативній нараді у прокурора області у присутності в тому числі заступників прокурора області.

Згідно наказу прокурора Донецької області № 1918 від 18.11.2019 року 25.11.2019 року ОСОБА_1 перебував у черговій відпустці.

18.12.2019 року прокурор Донецької області звернувся до Генерального прокурора з поданням про звільнення з адміністративної посади заступника прокурора області ОСОБА_1 .

У вказаному подані зазначено, що ОСОБА_1 як заступник прокурора області відповідає за організацію роботи управління представництва інтересів держави в суді та відділу нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях та інших заходів примусового характеру. У листопаді 2019 року Генеральною прокуратурою України перевірено стан організації роботи прокуратури області, зокрема і в цих підрозділах. За наслідками комплексної перевірки виявлені суттєві недоліки і прорахунки на окремих напрямках прокурорської діяльності, недостатню особисту роль керівництва прокуратури області у виконанні покладених функцій, підвищенні ефективності прокурорської роботи.

20.12.2019 року Генеральний прокурор України звернувся до Ради прокурорів України з проханням визначити можливість звільнення позивача з посади.

26.12.2019 року Рада прокурорів України прийняла рішення № 207 щодо визначення можливості звільнення ОСОБА_1 з посади заступника прокурора Донецької області.

Наказом Генерального прокурора України № 560к від 27.12.2019 року ОСОБА_1 звільнено з посади заступника прокурора Донецької області у зв`язку з неналежним виконанням посадових обов`язків, установлених для відповідної адміністративної посади (пункт 3 частини 1 статті 41 Закону України «Про прокуратуру»). Підставою наказу визначено рішення Ради прокурорів України від 26.12.2019 року.

Суть спору в даній справі полягає у встановлені чи правомірно позивач був звільнений з займаної посади.

Засади організації і діяльності прокуратури, зокрема порядок звільнення прокурора з адміністративної посади, визначені Законом України «Про прокуратуру» № 1697 від 14.10.2014 року.

Стаття 9 даного Закону до повноважень Генерального прокурора відносить

призначення прокурорів на адміністративні посади та звільнення їх з адміністративних посад у випадках та порядку, встановлених цим Законом.

Генеральний прокурор видає накази з питань, що належать до його адміністративних повноважень, у межах своїх повноважень, на основі та на виконання Конституції і законів України.

Згідно пункту 8 частини 1 статті 39 Закону № 1697адміністративними посадами в Офісі Генерального прокурора, обласних та окружних прокуратурах (крім посад, зазначених у частині третій цієї статті) є посада заступника керівника обласної прокуратури.

Стаття 41 Закону визначаєпорядок звільнення прокурора з адміністративної посади та припинення його повноважень на цій посаді:

1. Звільнення прокурора з адміністративної посади, передбаченої пунктами 2-10 частини першої статті 39 цього Закону, здійснюється Генеральним прокурором з таких підстав: 3) неналежне виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, установлених для відповідної адміністративної посади.

3. Наявність підстави, передбаченої пунктом 3 частини першої цієї статті, встановлюється у порядку, визначеному Генеральним прокурором, з дотриманням гарантій особи щодо повідомлень, отримання копій документів, які стали підставою для перевірки, участі у засіданні та залучення представника, надання пояснень, висловлення заперечень, клопотань та відводів, отримання копії відповідного рішення.

На час звільнення позивача за неналежне виконання ним, як прокурором, який обіймає адміністративну посаду, службових обов`язків, Генеральним прокурором не було визначено порядку такого звільнення.

Доводи Офісу Генерального прокурора щодо обов`язку Генерального прокурора визначити порядок звільнення тільки щодо посадових осіб Офісу, обласних та окружних прокуратур є неспроможними, оскільки позивав проходить службу в органах прокуратури і повинен мати усі відповідні гарантії працівника органів прокуратури.

При цьому, навіть за умови відсутності порядку встановлення наявності підстав для звільнення, відповідачами порушені вже ті обов`язкові гарантії, які визначені в самому законі, зокрема з матеріалів справи взагалі не вбачається, що позивач був обізнаний, що відносно нього триває процедура звільнення.

Прокуратура Донецької області посилається на те, що позивач був ознайомлений з довідками Генеральної прокуратури за наслідками перевірки в листопаді 2019 року прокуратури області, отже знав про виявлені недоліки.

Проте суд не може погодитись з даною позицією. Жодна з довідок, ні по окремим напрямкам роботи, ні узагальнена не містять приписів щодо можливого звільнення позивача. При цьому сам факт наявності недоліків не має обов`язкового наслідку у вигляді звільнення з посади. Крім того, суд звертає увагу, що довідка, складена Генеральною прокуратурою за напрямком роботи позивача, визначає, що стан організації діяльності прокуратури області в цій частині відповідає вимогам наказу Генерального прокурора України № 161 від 20.04.2016 року, однак потребує покращення.

Стосовно подання прокурора області на звільнення ОСОБА_1 , відповідач не заперечує, що не ознайомлював позивача з ним, проте не вважає це порушенням, оскільки в законі відсутня норма щодо цього.

Іншими відповідачами також не надано жодних доказів, що на стадії розгляду Генеральним прокурором або Радою прокурорів України питання звільнення позивача його про це повідомляли.

Отже, як наслідок, позивач був позбавлений і інших гарантій, як то отримання копій документів, які стали підставою для перевірки, участі у засіданні та залучення представника, надання пояснень, висловлення заперечень, клопотань та відводів.

Згідно пункту 1 частини 9 статті 71 Рада прокурорів Українивносить рекомендації про призначення та звільнення прокурорів з адміністративних посад у випадках, передбачених цим Законом. У разі якщо Генеральний прокурор не погоджується з рекомендованою Радою прокурорів України кандидатурою і відмовляє у призначенні на посаду, він вносить на розгляд Ради прокурорів України іншу кандидатуру.

Проте дію цього пунктузупинено до 1 вересня 2021 року - абзац четвертий пункту 2 розділу II Закону № 113-IX від 19.09.2019 року.

Відтак на час звільнення позивача Рада не мала повноважень щодо надання рекомендацій про звільнення з адміністративної посади.

З цим погоджується і сам відповідач, зокрема з протоколу засідання Ради прокурорів вбачається, що висловлювались члени Ради про те, що враховуючи законодавчі зміни Рада позбавлена повноважень розглядати подання прокуратури області по суті.

З оскаржуваного рішення Ради прокурорів № 207 також вбачається, що воно прийнято без розгляду матеріалів по суті.

Проте, незважаючи на відсутність повноважень та не розгляд матеріалів по суті, даний відповідач прийняв рішення про можливість звільнення позивача з відсутністю будь-якого обґрунтування такого рішення.

Що стосуєтьсянаказу Генерального прокурора України № 560к від 27.12.2019 року про звільнення ОСОБА_1 , то йогопідставою визначено рішення Ради прокурорів України від 26.12.2019 року. Іншого обґрунтування даний наказ не має.

Тобто з викладених обставин вбачається, що ні Радою прокурорів, ні Генеральним прокурором не розглянуто по суті та не надано оцінку поданнюпрокурора Донецької області про звільнення ОСОБА_1 .

Частина 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Саме у частині третій вказаної статті закріплено загальні критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень. Суб`єкти владних повноважень повинні враховувати ці критерії-принципи, знаючи, що адміністративний суд керуватиметься ними у разі оскарження відповідних рішень, дій чи бездіяльності.

Прийняття рішень, вчинення (невчинення) дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України - за змістом цей критерій випливає з принципу законності, що закріплений у частині другій статті 19 Конституції України: Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

«У межах повноважень» означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення, вчиняти дії відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх. Прийняття рішення, вчинення дії з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, - цей критерій інакше може бути сформульовано як принцип використання повноваження з належною метою. Належною є та мета, що визначена в законі або випливає з його цілей.

Проте Рада прокурорів прямо порушила цей принцип, оскільки, як зазначено вище, повноваження Ради щодо внесення рекомендації про призначення та звільнення прокурорів з адміністративних посад на час звільнення позивача було зупинено. При цьому суд не погоджується з доводами Ради, що це повноваження в частині співпраці з Генеральною прокуратурою у визначені потреб кадрового забезпечення, оскільки це різні змістом компетенції, і рекомендації про призначення та звільнення прокурорів виокремлені у статті 71 Закону «Про прокуратуру».

Іншим принципом, який порушений як Радою прокурорів, так і Генеральним прокурором при прийнятті рішень є обґрунтованість. Це прийняття рішення, вчинення дії обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії. Цей критерій вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами.

Натомість, як встановлено судом, ні Радою прокурорів, ні Генеральним прокурором не розглянуто по суті та не надано оцінку поданню прокурора Донецької області про звільнення ОСОБА_1 .

Прийняття рішення з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення - цей критерій випливає з принципу гласності прийняття рішень. Суб`єкт владних повноважень повинен застосовувати його, приймаючи рішення, що матиме вплив на права, свободи чи інтереси особи, особливо, якщо це рішення може мати несприятливі наслідки для особи. Особа, щодо якої приймають рішення, має право бути вислуханою суб`єктом владних повноважень: вона може наводити обставини та докази на їх підтвердження, правові аргументи тощо.

Принцип гласності також вимагає від суб`єкта владних повноважень забезпечити особі доступ до інформації про обставини, які можуть бути покладені в основу рішення. Принцип гласності включає право особи на захист, право мати представника, право знати про рішення, прийняте суб`єктом владних повноважень.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Ради прокурорів України № 207 від 26.12.2019 року, наказу Генерального прокурора України № 560к від 27.12.2019 року обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно позовної вимоги ОСОБА_1 зобов`язати Генерального прокурора поновити його на посаді з 27.12.2019 року суд зазначає наступне.

Згідно статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Відтак належним способом захисту позивача в цій частині є поновлення його на посадізаступника прокурора Донецької області.

Разом з цим, як вбачається з наказу про звільнення, ОСОБА_1 був звільнений з посади 27.12.2019 року, тобто це є останнім робочим днем позивача. Відтак він підлягає поновленню на посаді з наступного дня, тобто з 28.12.2019 року.

Щодо вимоги зобов`язати прокуратуру Донецької області перерахувати та виплатити різницю в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи з 27.12.2019 року до дати поновлення на посаді, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні з наступних підстав.

Прокуратура Донецької області повідомила, що за ОСОБА_1 з моменту звільнення з адміністративної посади до дати призначення на посаду прокурора відділу ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, аналітичної роботи та інформаційних технологій 31.01.2020 року збережена заробітна плата заступника прокурора.

У січні - квітні 2020 року позивач не мав фактично відпрацьованих днів, що підтверджено табелями обліку використання робочого часу. Отже за період зняття з адміністративної посади відсутня різниця в оплаті праці.

Позивач в судовому засіданні проти цих доводів не заперечував. Зазначив, що з моменту звільнення з посади заступника прокурора області він перебував у відпустках та на лікарняних, грошове забезпечення за цей час отримував, виходячи з грошового забезпечення заступника прокурора.

Отже, зважаючи, що після звільнення з адміністративної посади до розгляду справи судом відсутня різниця в оплаті праці, ця вимога задоволенню не підлягає.

Відтак позивні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати не підлягають розподілу згідно статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись Конституцією України, ст. ст. 2-15, 31-32, 72-80, 160-161, 168, 171, 173-183, 192-198, 210, 223-225, 227-229, 241-246, 250, 251, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Офісу Генерального прокурора (, 01011, м. Київ, вул. Різницька, 13/15), Ради прокурорів України (01011, м. Київ, вул. Різницька, 13/15), Прокуратури Донецької області (, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Університетська, 6) про визнання протиправними та скасування рішення № 207 від 26.12.2019 року, наказу № 560к від 27.12.2019 року, зобов`язання поновити на посаді та виплатити різницю в заробітку задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Ради прокурорів України № 207 від 26.12.2019 року.

Визнати протиправним та скасувати наказ Генерального прокурора України № 560к від 27.12.2019 року про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника прокурора Донецької області у зв`язку з неналежним виконанням посадових обов`язків, установлених для відповідної адміністративної посади.

Поновити ОСОБА_1 на посаді заступника прокурора Донецької області з 28 грудня 2019 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника прокурора Донецької області.

Рішення ухвалено у нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 12 травня 2020 року.

Повний текст рішення складено 14 травня 2020 року.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Строк оскарження підлягає застосуванню з урахуванням приписів Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID - 2019)» від 30.03.2020 року №540.

Суддя Г.П. Бабаш