Справа № 120/3985/19-а
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2020-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/3985/19-а

Головуючий у 1-й інстанції: Томчук А.В.

Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.

13 травня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Курка О. П. Білої Л.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника виконуючого обов`язки сектора містобудування та архітектури Немирівської районної державної адміністрації головного архітектора Немирівського району Вінницької області Осадчука Ігоря Володимировича на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 11 березня 2020 року (ухвалена в м. Вінниця) у справі за адміністративним позовом виконуючого обов`язки сектора містобудування та архітектури Немирівської районної державної адміністрації головного архітектора Немирівського району Вінницької області Осадчука Ігоря Володимировича до Немирівського міського голови Качура Віктора Миколайовича, Виконавчого комітету Немирівської міської ради Немирівського району Вінницької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_1 , Департамент державної архітектурно - будівельної інспекції у Вінницькій області про визнання протиправними дій, визнання відсутніми повноважень (компетенції),

В С Т А Н О В И В :

в грудні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до Немирівського міського голови Качура Віктора Миколайовича, Виконавчого комітету Немирівської міської ради Немирівського району Вінницької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_1 , Департамент державної архітектурно - будівельної інспекції у Вінницькій області про визнання протиправними дій, визнання відсутніми повноважень (компетенції).

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 11 березня 2020 року в задоволенні заяви про поновлення строків звернення до суду відмовлено та залишено позовну заяву без розгляду

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

07 травня 2020 року на електронну адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшла заява від представника апелянта, в якій останній зазначив, що не заперечує щодо розгляду справи в порядку письмового провадження. А також вказав на те, що клопотання про відкладення судового розгляду писати не буде.

Інші сторони в судове засідання не з`явились, поважних представників у судове засідання не направили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, про що 12 травня 2020 року було прийнято ухвалу.

За таких умов, згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач 02 грудня 2019 року звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив суд, згідно змінених позовних вимог:

- визнати протиправними дії Немирівського міського голови В. Качура в частині призначення на посаду начальника відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства - головного архітектора міста та подальшого переведення на посаду начальника відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства - головного архітектора виконавчого апарату Немирівської міської ради ОСОБА_1 ;

- визнати відсутніми повноваження (компетенцію) як у уповноваженого органу містобудування та архітектури на території Немирівської об`єднаної територіальної громади у структурному підрозділі виконавчого комітету Немирівської міської ради Немирівського району, Вінницької області у відділі містобудування та архітектури виконавчого апарату Немирівської міської ради з моменту його створення, тобто з 06.07.2018 в частині усіх делегованих повноважень, передбачених п."б" ч.1 ст.31 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні".

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 11 березня 2020 року адміністративний позов залишено без розгляду.

Вважаючи вказану ухвалу протиправною, представник позивача звернувся до суду для її скасування.

Приймаючи вказану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено трьохмісячний строк звернення до суду, а зазначені позивачем доводи не спростовують факт такого пропуску та не підтверджують поважність причин пропуску такого строку.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частиною другою статті 44 КАС України регламентовано, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно з ч.1 п.3 статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Законодавче обмеження строку протягом якого особа може звернутися до суду, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Правовий припис "в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом" означає, що позов має подаватися лише в тих межах часу, який встановлений законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом.

Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними певних процесуальних дій, передбачених КАС України не зловживаючи ними.

В силу частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Дана норма закону означає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Необхідно зазначити, що процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені КАС України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки. Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними процесуальних дій, передбачених КАС України.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому, у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин, якими визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Аналізуючи вищезазначені приписи КАС України, колегія суддів зауважує, що дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах.

Даючи правову оцінку доводам апелянта щодо відсутності підстав для залишення позовної заяви без розгляду, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом 02.12.2019, який містить вимоги щодо яких підлягають застосуванню строки звернення визначені частиною 2 статті 122 КАС України, зокрема в даному випадку належить застосовувати тримісячний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду позивач зазначив, що про незаконність призначення ОСОБА_1 головним архітектором йому стало відомо лише 02.09.2019 після отримання часткової відповіді на запит від Виконавчого комітету Немирівської міської ради №02-17-1997 від 20.08.2019 щодо надання дипломів про освіту ОСОБА_1 та розпоряджень Немирівського міського голови №48-РК-О від 19.03.2018 та №66-РК-О від 04.04.2018.

Статтею 171 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, встановлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, та чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Колегія суддів зазначає, що оцінюючи обставини, що перешкоджали здійсненню процесуального права на звернення до суду, на які заявник посилається як на поважні, суд мав виходити з оцінки та аналізу всіх наведених у позовній заяві доводів і з того, чи мала позивач за таких обставин можливість своєчасно реалізувати право на звернення до суду.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 неодноразово направляв на адресу Виконавчого комітету Немирівського району, Вінницької області та Немирівської міської ради звернення про надання належним чином засвідчених копій дипломів про освіту ОСОБА_1 та про створення, реєстрацію та роботу підрозділу у сфері містобудування та архітектури Немирівської міської ради, з метою уникнення дублювання функцій, однак відповіді на вказані звернення не були надані.

Згідно матеріалів справи відповідь на звернення позивача була надана Виконавчим комітетом Немирівської міської ради 20.08.2019 за № №02-17-1997 та отримана ОСОБА_2 02.09.2019 року, що підтверджується довідкою Укрпошти від 18.12.2019 року (а.с.79).

Відповідно до копії відповіді Вінницької обласної державної адміністрації від 20.08.2019 запит позивача про доступ до публічної інформації стосовно порядку призначення ОСОБА_1 , на посаду головного архітектора Немирівської ОТГ Вінницькою ОДА перенаправлений до Немирівської міської ради на виконання. Відповідь на вказані звернення позивачу були надані лише після перенаправления вказаного запиту.

Проте, після перенаправления Немирівським міським головою був продовжений строк розгляду запиту що підтверджується відповіддю № 02-1759 від 04.09.2019.

Відповідь на вказаний запит від Немирівської міської ради надійшла на адресу ОСОБА_2 21.10.2019, що підтверджується поштовим відправленням № 210.

Крім того, суд зауважує, що в матеріалах справи міститься докази отримання вказаної відповіді позивачем, а саме: роздруківку з сайту Укрпошти про відстеження вказаного поштового відправлення, копію конверта та документи вкладені до нього:

-супровідний лист вих. № 02-17-2309 від 24.09.2019 ;

-копія рішення Немирівської міської ради № 168 від 25.05.2017 про затвердження Положення про Відділ містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Немирівської міської ради;

-Додаток до Рішення Немирівської міської ради № 168 від 25.05.2017 № 168 -Положення про відділ містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Немирівської міської ради.

Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини, колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що оскільки із запитами про отримання бажаної інформації позивач неодноразово звертався до Немирівської міської ради, проте відповідь на вказані запити була частково отримана ОСОБА_2 лише 02.09.2019 року, тому для реалізації права на звернення до суду із позовною заявою слід застосовувати тримісячний строк визначений КАС України саме з 02.09.2019 року, коли позивач вперше отримав відповідь на запит, оскільки саме з причин відсутності достовірних даних про предмет позову позивач був позбавлений можливості доступу до правосуддя раніше.

Таким чином, строк для звернення до адміністративного суду в даному випадку обчислюється з моменту коли позивач мав повну, реальну та об`єктивну можливість звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку звернення до суду, суд першої інстанції не дав належної оцінки вищевказаним обставинам, поверхнево підійшов до перевірки доказів, які містяться в матеріалах справи, обмежившись лише твердженням необґрунтованості доводів позивача про поважність причин пропуску цього строку, у зв`язку з чим дійшов передчасного висновку щодо пропуску позивачем строку на звернення до суду з позовною заявою та наявності підстав для залишення позовної заяви без розгляду по мотивам, які не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції.

При цьому апеляційний суд вказує і на правову позицію Європейського суду з прав людини, який в своїх рішеннях неодноразово зазначав що строк звернення до суду закріплений в нормах національного законодавства не є абсолютним.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Так, з Рішення Європейського Суду з прав людини по справі "Іліан проти Туреччини" слідує, що правило встановлення обмежень до суду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

У справі Delcourt v. Belgium Європейський Суд з прав людини зазначив, що "у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".

Водночас у справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 §1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Відтак, правило про пропуск строку звернення до суду не має абсолютного характеру і не повинно застосовуватися автоматично, застосування правила пропуску строку звернення до суду залежить від обставин справи. Під цим слід розуміти вагомість права, про захист якого особа звернулася до суду.

Водночас, встановлення обмежень доступу до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Отже, зважаючи на викладене, з метою недопущення ситуації позбавлення особи права допуску до правосуддя, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що дану справу необхідно направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

За таких обставин, на думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, а тому є всі підстави для скасування судового рішення суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду.

Згідно із ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу представника виконуючого обов`язки сектора містобудування та архітектури Немирівської районної державної адміністрації головного архітектора Немирівського району Вінницької області Осадчука Ігоря Володимировича задовольнити.

Ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 11 березня 2020 року у справі за адміністративним позовом виконуючого обов`язки сектора містобудування та архітектури Немирівської районної державної адміністрації головного архітектора Немирівського району Вінницької області Осадчука Ігоря Володимировича до Немирівського міського голови Качура Віктора Миколайовича, Виконавчого комітету Немирівської міської ради Немирівського району Вінницької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_1 , Департамент державної архітектурно - будівельної інспекції у Вінницькій області про визнання протиправними дій, визнання відсутніми повноважень (компетенції) скасувати.

Справу направити до Вінницького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Курко О. П. Біла Л.М.