Справа № 214/1519/20
Суддя: Попов В. В.
Дата ухвалення: 2020-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/1519/20
2-а/214/118/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 травня 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Попова В.В.,

при секретарі Джемерчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Лагоди Олександра Сергійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП від 21.02.2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить скасувати постанову серії ЕАК №2137521 від 21.02.2020 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що згідно зазначеної постанови він 21 лютого 2020 року, о 05 год. 01 хв., керуючи автомобілем марки «Nissan Almera», н/з НОМЕР_1 , на перехресті вул. Олександра Васякіна та пр. Гагаріна в м. Кривому Розі, здійснив рух транспортного засобу на заборонений сигнал світлофору червоний в поєднанні з жовтим, чим порушив п.8.7.3 (є) Правил дорожнього руху України. Однак дії відповідача у даному випадку позивач вважає протиправними, позаяк вказаного правопорушення він не вчиняв, а почав проїзд перехрестя виключно на зелений сигнал світлофору, пересвідчившись разом з тим, що будь-яких перешкод та пішоходів не було. Окрім того, зазначив, що відповідачем не були роз`яснені його права, було безпідставно проігноровано його клопотання про залучення до участі у справі захисника, а факт порушення ним Правил дорожнього руху України взагалі оснований на припущеннях.

Позивач у судове засідання не з`явився, але надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутності за матеріалами справи.

Відповідач, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи належним чином, у судове засідання також не прибув, але надав до суду відзив на позов, додавши до нього носій відеоінформації стосовно порушення позивачем Правил дорожнього руху України. Згідно наданого відзиву, відповідач заперечив проти задоволення пред`явлених вимог у повному обсязі. Вважав, що спірна постанова була винесена відповідно до вимог законодавства. Зазначив, що ним, під час патрулювання 21 лютого 2020 року, був помічений транспортний засіб марки «Nissan Almera», н/з НОМЕР_1 , водій якого здійснив проїзд регульованого перехрестя вул. Олександра Васякіна та пр. Гагаріна в м. Кривому Розі на забороняюче поєднання червоного та жовтого сигналів світлофора, чим було порушено п. 8.7.3 (є) Правил дорожнього руху України. Після того, як були помічені ознаки правопорушення та після зупинки транспортного засобу, він підійшов до автомобіля, яким керував позивач, представився та повідомив про причину зупинки. Після чого попросив пред`явити посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб. Потім, відповідач зачитав позивачеві його права передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Переконавшись, що вимоги ст. 278 КпАП України виконані, він перейшов до розгляду справи про адміністративне правопорушення. Під час розгляду справи від позивача не надходило клопотань. Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписом з автомобільного відеореєстратора. Отже, відповідач вважає, що за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення ним законно та обґрунтовано було винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Так, згідно складеної відповідачем постанови у справі про адміністративне правопорушення, позивач 21 лютого 2020 року, о 05 год. 01 хв., керуючи автомобілем марки «Nissan Almera», н/з НОМЕР_1 , на перехресті вул. Олександра Васякіна та пр. Гагаріна в м. Кривому Розі, здійснив рух транспортного засобу на заборонений сигнал світлофору червоний в поєднанні з жовтим, чим порушив п.8.7.3 (є) Правил дорожнього руху України, у зв`язку з чим зазначеною постановою у справі про адміністративне правопорушення його було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с.8-9).

Відповідно до п. 8.7.3 (є) Правил дорожнього руху України, світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, Х-подібні. Поєднання червоного і жовтого сигналів забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу.

Частиною ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

У відповідності до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

У відповідності до ст.ст. 251, 280 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з положень ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2, 3 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно зі статтею 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, зокрема і передбачених частиною першою, другою і третьою статті 122, статтями 124-1 - 126.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Так, судом було досліджено носій відеоінформації, наданий відповідачем у якості доказу на підтвердження заперечень проти позову. З відтвореного відеозапису з відеореєстратора, встановленого в патрульному автомобілі, який працював у період часу, коли було виявлено адміністративне правопорушення, підтверджується факт правопорушення, а саме перетин автомобілем під керуванням позивача дорожньої розмітки 1.12 «Стоп лінія» на червоний сигнал світлофора та подальший проїзд пішохідного переходу, позначеного відповідною розміткою, на заборонений сигнал світлофора (поєднання червоного та жовтого сигналів). Більш того, з наданого відеозапису чітко вбачається, що в той час, коли загорівся зелений сигнал світлофора, автомобіль позивача вже знаходився за пішохідним переходом, позначеним відповідною розміткою, тобто посередині перехрестя. Разом з тим, з відеозапису також убачається, що після зупинки автомобіля під керуванням позивача, відповідачем було повідомлено про причину зупинки, під час розгляду справи було роз`яснено позивачеві його права та надано для ознайомлення відеозапис правопорушення, зачитана у голос постанова та вручена її копія. Клопотань від позивача під час розгляду справи не надходило.Окрім того, судом установлено, що позивач на місці зупинки його транспортного засобу стверджував, що до пішохідного переходу він рухався на жовтий сигнал світлофора, оскільки не було пішоходів, а саме перехрестя він перетнув уже на зелений сигнал світлофора, зазначав, що перехрестя починається за пішохідним переходом, яке він перетнув на зелений сигнал світлофора, а перетин ним дорожньої розмітки 1.12 «Стоп лінія» та пішохідного переходу на заборонений сигнал світлофора важливої ролі не відіграє, оскільки на пішохідному переході не було пішоходів та поки він доїхав до самого перехрестя вже увімкнувся зелений сигнал світлофора. Однак, з таким твердженням позивача суд не може погодитись, оскільки відповідно до дорожньої розмітки 1.12 «Стоп лінія» Розділу 34 Правил дорожнього руху України «стоп-лінія» - позначає місце, де водій повинен зупинитися за наявності знака 2.2 або при сигналі світлофора чи регулювальника, що забороняє рух.

Відеозапис є належним та допустимим доказом у справі з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності (аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 16.08.2019 року у справі №524/126/17, від 31.07.2019 року у справі №524/495/17, від 28.11.2018 року у справі №537/1214/17).

Відомості про цей відеозапис та пристрій, яким він здійснений, зазначено в оскаржуваній постанові.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Отже, наявними у справі доказами доводиться факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Таким чином, за наведених обставин суд уважає, що інспектор патрульної поліції врахував всі обставини, необхідні для розгляду справи, правомірно виніс постанову та наклав на позивача адміністративне стягнення, що свідчить про безпідставність та необґрунтованість адміністративного позову, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 251, 280, 283, 288 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 8, 9, 72-77, 90, 241-242, 244-246, 250-251, 255, 286, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Лагоди Олександра Сергійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП від 21.02.2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 10-ти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя В.В. Попов