Справа № 1340/5824/18
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2020-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2020 рокуЛьвівСправа № 1340/5824/18 пров. № А/857/1505/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Мікули О.І., Ніколіна В.В.

за участю секретаря судового засідання Юник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року, прийняте суддею Крутько О.В. в м.Львові о 11 годині 36 хвилині, повний текст складено 19 грудня 2019 року у справі № 1340/5824/18 за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Мета-Логістик" до Львівської митниці ДФС про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ТзОВ "Мета-Логістик" звернулося до суду з позовом, просить скасувати рішення Львівської митниці ДФС про визначення коду товару від 14 листопада 2018 року №KT-UA-2018 та зобов`язати відповідача повернути позивачу надмірно сплачені митні платежі у вигляді державного мита на загальну суму 61045,73 грн. та податку на додану вартість на загальну суму 12209,14 грн., які були сплачені згідно із митною декларацією від 3 жовтня 2018 року №UA209180/2018/061611.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2019 року, відмовлено у задоволенні позову повністю.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2019 року залишено без змін рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2019 року.

Постановою Верховного Суду від 7 серпня 2019 рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2019 року у справі №1340/5824/18 в частині відмови у задоволенні позову про скасування рішення про визначення коду товару від 14 листопада 2018 року №KT-UA-2018 скасовано, а справу у цій частині направлено до суду першої інстанції на новий розгляд. В іншій частині рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2019 року у справі №1340/5824/18 залишено без змін.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року позов задоволено повністю.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Галицька митниця Держмитслужби подала апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із порушенням норм матеріального права та неповного з`ясування обставин справи, які мають значення.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що в матеріалах справи містились докази (висновок від 29.10.2018 №107), який однозначно стверджував, що товар є «… із запахом та смаком печінки..», що підтверджує, що печінка і є тим компонентом, який визначає основні властивості цих товарів (паштетів).

Вважає, що суд не взяв аргументи та докази: 1) у висновку від 29.10.2018 №107 наданого управлінням експертиз та досліджень харчової продукції, напоїв та біологічно-активних речовин ДПМЕ ДФС серед іншого, зазначено таке: «...Досліджені зразки №№1, 2 мають вигляд однорідних мас пастоподібної консистенції із запахом та смаком печінки...». Тобто, у даному випадку печінка надає продуктам особливих властивостей, що відносить їх до товарної категорії 1602 20 10. 20) у Додаткових поясненнях до товарних категорій 1602 20 10 - 1602 20 90, які затверджені наказом Державної фіскальної служби України від 09.06.2015 №401 (далі - Наказ) вказано наступне: « Ці товарні категорії включають приготовлені або консервовані продукти, які містять печінку, змішану або не змішану з м`ясом або іншими м 'ясними субпродукти, за умови, що печінка надає продуктам особливих властивостей. Основні продукти цих товарних категорій одержуються з печінки гуски або качки (товарна категорія 1602 20 10)».

Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, просить залишити без змін рішення суду.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, представника позивача, який просить залишити без змін рішення суду, представника відповідача, яка просить задоволити апеляційну скаргу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що ТОВ "Мета-Логістик" подано до Львівської митниці ДФС митну декларацію від 3 жовтня 2018 року №UA209180/2018/061457, у якій до митного оформлення заявлено такі товари: - "Курячий паштет", який за своїм складом містить такі м`ясні компоненти, як механічно обвалене м`ясо курки 14%, курячу шкіру 6,8%, свинячий жир 14%, свинячу шкіру 6,7%, свинячу печінку 8%; - "Свинячий паштет Мазовецький", який за своїм складом містить такі м`ясні компоненти, як свинячі шкірки 25,5%, свинячий жир 9,5%, свинячу печінку 10%.

В графі 33 митної декларації позивачем визначено код товару згідно УКТ ЗЕД , відповідно до якого ставка ввізного мита встановлена на рівні 10%.

В ході здійснення митних процедур та митного контролю посадовими особами відділу митного оформлення "Городок" м/п "Західний" Львівської митниці ДФС були відібрані зразки товарів "курячий паштет" та "свинячий паштет", які було направлено для проведення лабораторних досліджень до Управління експертиз та досліджень харчової продукції, напоїв та біологічно-активних речовин Департаменту податкових та митних експертиз ДФС України, а також надіслано запит до відділу класифікації Львівської митниці №57 від 30 жовтня 2018 року для вирішення складного випадку класифікації товару за митною декларацією №UA209180/2018/061457.

Відповідно до висновку Управління експертиз та досліджень харчової продукції, напоїв та біологічно-активних речовин Департаменту податкових та митних експертиз ДФС України від 29 жовтня 2018 №107 встановлено, що "готові консервовані продукти із вмістом печінки: "Курячий паштет" по 390 г зі складом: м`ясо птиці (14%), курячі субпродукти (курячі шкірки 6,8%), свинячі субпродукти (свиняча печінка 8%, свинячі шкірки 6,7%) та свинячий жир (14%), вода, крупа манна, пшеничне та соєве борошно, рослинна клітковина, сіль, молочний та соєвий білок, харчові добавки (стабілізатори, загущувачі, емульгатори, підсилювачі смаку, ароматизатори, регулятори кислотності, консерванти), приправи, овочі, цукор, дріжджовий екстракт, екстракт паприки, трави, а також "Свинячий паштет Мазовецький" по 390 г зі складом: свинячі субпродукти (свинячі шкірки 25%, свиняча печінка 10%,) та свинячий жир (сало) (9,5%), вода, крупа манна, пшеничне та соєве борошно, рослинна клітковина, сіль, молочний та соєвий білок, харчові добавки (стабілізатори, загущувачі, емульгатори, підсилювачі смаку), приправи, овочі, цукор, дріжджовий екстракт мають вигляд однорідних мас пастоподібної консистенції із запахом та смаком печінки.

Вироби, які були заявлені позивачем до митного оформлення (паштети), містять у своєму складі свинячу печінку, а тому, з урахуванням абзацу другого примітки 2 до групи 16 розділу IV Додатку до Закону України "Про митний тариф України" від 19 вересня 2013 року №584-VII, їх неможливо класифікувати із застосуванням другого речення абзацу першого, тобто за компонентом, який домінує за масою, Митниця дійшла висновку, що такий товар відповідає коду (Інші готові чи консервовані продукти з м`яса, м`ясних субпродуктів або крові: - з печінки будь-яких тварин: - - інші) за ставкою мита 20%, а не (Інші готові чи консервовані продукти з м`яса, м`ясних субпродуктів або крові: - із свинини: - - інші, включаючи суміші: - - - із свійських свиней: - - - - які містять 40 мас. % або більше, але менш як 80 мас. % м`яса або м`ясних субпродуктів будь-якого виду, включаючи жири будь-якого виду або походження) зі ставкою ввізного мита 10%, як визначено позивачем.

За результатами здійснення митного оформлення товарів Митницею прийнято рішення від 14 листопада 2018 року №КТ-UA209000-335-2018 про визначення коду товару УКТЗЕД , згідно з яким ставка ввізного мита встановлена на рівні 20%.

В подальшому, партія товару була випущена у вільний обіг за тимчасовою митною декларацією №UA209180/2018/061611 відповідно до положень статті 260 МК України.

Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку, що свиняча печінка була саме тим компонентом, який визначив основні властивості імпортованого товару та митним органом не враховано, що положення Митного тарифу України не виключають класифікацію багатокомпонентних готових продуктів, які містять у своєму складі печінку, в товарній під категорії 1602 49 30 00, оскільки у назві останньої є посилання на продукти, які складаються, серед іншого, з м`ясних субпродуктів, чим є також і печінка.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 1 Митного кодексу України відносини, пов`язані зі справляння митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів - частина перша статті 246 МК України.

Відповідно до частин першої, другої статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію. Засвідчення органом доходів і зборів прийняття товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів на них до митного оформлення здійснюється шляхом проставляння відбитків відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носі (частина перша статті 257 МК України).

Статтею 28 частини першої глави 1 розділу IV "Торгівля і питання, пов`язані з торгівлею" Угоди про Асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, що набула чинності у повному обсязі з 1 вересня 2017 року визначено, що класифікація товарів у торгівлі між сторонами має бути такою, як викладено у відповідній товарній номенклатурі кожної Сторони, розробленої відповідно до Гармонізованої системи Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів 1983 року та подальших змін до неї.

Відповідно до Указу Президента України "Про приєднання України до Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів" від 17 травня 2002 року №466/2002 Україна приєдналась до вказаної системи.

Згідно з пунктом "а" статті 3 Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів від 14 червня 1983 року, що є частиною національного законодавства України, кожна Договірна Сторона Конвенції зобов`язується, за виключенням випадків застосування положень (а) даного параграфу, що її митно-статистичні номенклатури будуть знаходиться відповідно до Гармонізованої системи з моменту набуття чинності даної Конвенції по відношенню до цієї Сторони. Тим самим вона зобов`язується щодо своєї номенклатури митних тарифів і статистичної номенклатури: використовувати всі товарні позиції і субпозиції Гармонізованої системи, а також цифрові коди, що відносяться до них, без будь-яких доповнень або змін; застосовувати основні правила класифікації для тлумачення Гармонізованої системи, а також всі примітки до розділів, груп і субпозицій і не змінювати об`єм розділів, груп, товарних позицій і субпозицій Гармонізованої системи; дотримуватись порядку кодування, прийнятий в Гармонізованій системі.

Відповідно до пункту 1 Порядку ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року №428, цей Порядок визначає процедуру ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно зі статтею 67 МК України українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів. Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду. Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

Відповідно до частин першої - четвертої, сьомої статті 69 МК України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто щодо товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари. Рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Тобто, класифікацію товарів за УКТ ЗЕД здійснює декларант, а орган доходів і зборів здійснює контроль за такою класифікацією та може самостійно визначити код задекларованого товару лише у тому разі, коли виявить порушення правил класифікації з боку декларанта.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про митний тариф" від 19 вересня 2013 №584-VII (далі - Закон №584-VII; в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) митний тариф України є невід`ємною частиною цього Закону та містить перелік ставок загальнодержавного податку - ввізного мита на товари, що ввозяться на митну територію України і систематизовані згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), складеною на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів.

Зі змісту положень Митного тарифу України слідує, що в ньому отримали свою фіксацію наступні категорії правил класифікації товарів: а) загальні правила; б) спеціальні правила.

Спеціальні правила мають превалююче значення над загальними правилами, так як вони визначають правила класифікації конкретних товарних груп.

Спеціальні правила класифікації товарів визначаються відповідно до Групи 16 розділу IV Митного тарифу України "Готові харчові продукти з м`яса, риби або ракоподібних, молюсків або інших водяних безхребетних" Митного тарифу України.

Приміткою 2 до вказаної групи передбачено, що готові продукти включаються до цієї групи за умови, що в них міститься понад 20 мас. % ковбаси, м`яса, м`ясних субпродуктів, крові, риби або ракоподібних, молюсків або інших водяних безхребетних чи будь-якої комбінації цих продуктів. Якщо готові продукти містять два або більше зазначені продукти, вони класифікуються в товарних позиціях групи 16 як такі, що відповідають компоненту, який домінує за масою. Ці положення не стосуються продуктів з начинкою товарної позиції 1902 і готових продуктів товарної позиції 2103 або 2104.

Відповідно до даного правила товар повинен класифікуватися, виходячи із превалюючого компоненту (за компонентом, що превалює у його складі).

Водночас із відповідного правила передбачені виключення і таке закріплено в четвертому реченні Примітки 2, яким передбачено, що до готових продуктів, які містять печінку, вказівки, викладені в другому реченні цієї примітки, під час визначення товарних підпозицій товарних позицій 1601 і 1602 не застосовуються.

Таким чином, щодо товарів, які мають у своєму складі печінку, не застосовується спеціальне правило домінуючого за масою компоненту.

Апеляційний суд вважає, що факт наявності свинячої печінки у складі товарів, що заявлені до митного оформлення позивачем, за своїм характером є паштетом - виробом пастоподібної консистенції з фаршу, виготовленого з вареної та (або) сирої м`ясної сировини з додаванням жиру, запеченим в металевій формі або підданим термічному оброблянню та розфасовуванню (ДСТУ 4432:2005 «Паштети м`ясні. Технічні умови», затверджений Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політки «Про затвердження національних стандартів, змін до національних стандартів та скасування нормативних документів» від 15.07.2005 р. № 175). Дане підтверджується, дослідженими судом, технологічними специфікаціями заводу виробника, висновком експерта Управління експертиз та досліджень харчової продукції, напоїв та біологічно-активних речовин Департаменту податкових та митних експертиз ДФС В. В. Кузьменка від 29.10.2018 р. № 107 виробів та сторонами не заперечується.

Отже, в аспекті товарів, які містять у своєму складі печінку, не може бути застосовано спеціальне правило. А тому, виключення спеціального правила обумовлює необхідність звернення до загальних правил класифікації товарів, які отримують свою безпосередню фіксацію в рамках Основних правил.

Відповідно до Основних правила інтерпретації УКТЗЕД класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється за такими правилами:

1. Назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил:

2. (a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного; (b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

3. У разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:

(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;

(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;

(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

Із змісту наведених положень слідує, що багатокомпонентні товари, які вироблені з різних компонентів, повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів.

Таким чином, для класифікації товарів, які містять у своєму складі печінку, повинні застосовуватися Основні правила інтерпретації УКТЗЕД. Оскільки виключення, закріплене в четвертому реченні Примітки 2, не дозволяє застосувати спеціальне правило (правило, яке закріплене в другому реченні Примітки 2) в аспекті товарів, які містять у своєму складі печінку ("Курячий паштет " на 8 % складається із свинячої печінки, а "Свинячий паштет "Мазовецький" на 10 % складається із печінки).

Відповідно до групи 16 розділу IV Митного тарифу України, встановленого Законом №584-VII, інші готові чи консервовані продукти з м`яса, м`ясних субпродуктів або крові: - із свинини: - - інші, включаючи суміші: - - - із свійських свиней: - - - - які містять 40 мас. % або більше, але менш як 80 мас. % м`яса або м`ясних субпродуктів будь-якого виду, включаючи жири будь-якого виду або походження класифікуються за кодом 1602 49 30 00 і ставка ввізного мита складає 10%.

При цьому, у цій же групі 16 розділу IV Митного тарифу України, передбачено, що інші готові чи консервовані продукти з м`яса, м`ясних субпродуктів або крові: - з печінки будь-яких тварин: - - інші класифікуються за кодом 1602 20 90 00 і ставка ввізного мита складає 20%.

Характеристики щодо паштетів м`ясних встановлюються національними стандартами України, в тому числі ДСТУ 4432:2005 «Паштети м`ясні. Технічні умови» і ДСТУ 7352:2013 «Консерви м`ясні. Паштети. Загальні технічні умови», затвердженим Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України «Про прийняття національних стандартів України, гармонізованих з міжнародними стандартами, затвердження національних стандартів України, змін до національних стандартів України, скасування національних стандартів України та міждержавних стандартів в Україні» від 22.08.2013 р. № 1010.

Так, згідно з п. 1.1 ДСТУ 7352:2013 «Консерви м`ясні. Паштети. Загальні технічні умови» цей стандарт поширюється на консерви м`ясні - паштети (далі за текстом - консерви), які виготовляють із яловичини, свинини, баранини, субпродуктів, розфасовані в банки, герметично закупорені та простерилізовані, що призначені для вживання в їжу. Як зазначається в п. 4.1, відповідно до складу сировини консерви поділяють на: паштети з м`яса; паштети із субпродуктів; паштети з м`яса та субпродуктів. При цьому, для виготовлення консервів може використовуватися, серед іншого, така сировина, як печінка яловича та свиняча - згідно з чинними нормативними документами (пп. 5.2.1 п. 5.2).

Слід зауважити, що печінка може надавати паштету м`ясному особливих властивостей, тому знайшла своє відображення в національних стандартах України та була формалізована у ДСТУ 7050:2009 «Консерви м`ясні. Паштети печінкові. Загальні технічні умови», затвердженому Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політки «Про затвердження національних стандартів та встановлення перехідного періоду» від 13.07.2009 р. № 249. Цей стандарт поширюється на консерви м`ясні - паштети печінкові (далі - консерви), які виготовляють із печінки з додаванням яловичини, свинини, субпродуктів, фасовані в банки, герметично закупорені та простерилізовані, призначені для вживання в їжу (п. 1.1), і встановлює спеціальні правила, настанови та характеристики щодо таких паштетів.

Зокрема, згідно з п. 3.1 паштет печінковий - виріб пастоподібної консистенції, вироблений з печінки, з додаванням м`яса, субпродуктів та інших складників за рецептурою. Своєю чергою, як зазначається в п. 4.1, відповідно до складу м`ясної сировини консерви поділяють на: паштет печінковий із вмістом печінки не менше ніж 45 %; паштет печінковий із додаванням яловичини, свинини та (або) субпродуктів із вмістом печінки не менше ніж 20 %.

Таким чином, основною розпізнавальною ознакою (критерієм) будь-якого паштету печінкового, незалежно від відсоткового вмісту в ньому м`яса та інших м`ясних субпродуктів, є наявність у його складі печінки в кількості не менше ніж 20 %. Лише за умови відповідності цьому критерію паштет набуває особливих властивостей печінкового, що вирізняють його з-поміж інших м`ясних паштетів (як вже було сказано, сировиною для виготовлення останніх також може бути печінка), і тільки за цих обставин можна стверджувати, що саме печінка визначає його основні властивості. В протилежному випадку паштет вважається виготовленим із м`яса та інших м`ясних субпродуктів лише з додаванням печінки.

Дане узгоджується з Поясненнями до УКТ ЗЕД, відповідно до яких основна розпізнавальна ознака (критерій) може визначатися природою матеріалу чи компонента (печінка) і його кількістю (не менше ніж 20 %).

Із змісту технологічних специфікацій заводу виробника - Компанії Pamapol S. А. (Республіка Польща), а також інших документів, які досліджувались судами, до складу імпортованого позивачем товару входять такі м`ясні компоненти: 1) «Курячий паштет» - 14 % механічно обваленого м`яса курки, б, 8 % курячих шкірок, 14 % свинячого жиру, 6, 7 % свинячих шкірок, 8 % свинячої печінки; 2) «Свинячий паштет Мазовецький» - 25 % свинячих шкірок, 9, 5 % свинячого жиру, 10 % свинячої печінки. Заявлений компонентний склад товару не було спростовано і за результатами дослідження.

Таким чином, вміст печінки в поданому до митного оформлення товарі був недостатнім для того, щоб надавати йому особливих властивостей паштету печінкового, а сам товар не мав основної розпізнавальної ознаки такого паштету - наявності в його складі печінки у кількості не менше ніж 20 %. Дане підтверджується доказами, які досліджувались судами, а саме: 1) технологічними специфікаціями заводу виробника - Компанії Pamapol S. А.; 2) Сертифікатом якості на товар заводу виробника - Компанії Pamapol S. А.; 3) Протоколом випробувань продукції за результатами досліджень випробувальної лабораторії ДП «Львівстандартметрологія» Мінекономрозвитку України, акредитованої Національним агентством з акредитації України (атестат акредитації дійсний від 20.04.2018 р. до 19.04.2023 р.). від 08.10.2018 р. N° 316-Х/18; 4) Протоколом досліджень проб харчових продуктів за результатами досліджень Львівського обласного лабораторного центру Міністерства охорони здоров`я України, акредитованого на право проведення органолептичних досліджень відповідно до вимог ДСТУ IS0/IES 17025-2006 від 07.11.2018 р.

Експерт Управління експертиз та досліджень харчової продукції, напоїв та біологічно-активних речовин Департаменту податкових та митних експертиз ДФС В. В. Кузьменко в ході проведення свого дослідження також фактично підтвердив, що для встановлення характеристик товару, визначальних для класифікації останнього згідно з УКТ ЗЕД, необхідно з`ясувати відсотковий вміст у ньому м`яса та м`ясних субпродуктів будь-якого виду, в тому числі печінки. Зокрема, у Висновку містить пряме посиланням на п. 4.1 ДСТУ 7050:2009 «Консерви м`ясні. Паштети печінкові. Загальні технічні умови», згідно з яким відповідно до складу м`ясної сировини консерви поділяють на: паштет печінковий із вмістом печінки не менше ніж 45 %; паштет печінковий із додаванням яловичини, свинини та (або) субпродуктів із вмістом печінки не менше ніж 20 %.

Апеляційний суд зазначає, що в клопотанні експерта від 19.10.2018 р., адресованому митному органу, було зазначено, що «однією з визначальних характеристик товару, в межах його класифікації у товарній позиції 1602, є кількісний вміст м`яса чи м`ясних субпродуктів будь-якого виду, включаючи жири будь-якого виду або походження». Тобто, повідомлено, що визначити такий відсотковий вміст не видається можливим - у зв`язку з відсутністю нормативно-затвердженої методики.

Незважаючи на те, що кількісний (відсотковий) вміст м`яса та м`ясних субпродуктів будь-якого виду було віднесено експертом до характеристик товару, визначальних для його класифікації згідно з УКТ ЗЕД, відповідне дослідження все ж не було проведене, а саме зауваження експерта відповідачем при прийнятті оскарженого рішення не враховане. В умовах неповноти митної експертизи висновок не може вважатися достовірним і достатнім доказом, а тому правомірно не брався судом першої інстанції до уваги.

Апеляційний суд приймає до уваги твердження представника позивача, що неможливість з об`єктивних причин встановити основні властивості товару, визначальні для його класифікації згідно з УКТ ЗЕД, не дає митному органу підстав змінювати код імпортованого Товару з 1602 49 30 00 на 1602 20 90 00 - з огляду на існуюче застереження щодо умови застосування правила З (Ь) Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, встановлених Митним тарифом України («...за умови, що цей критерій можна застосувати»). За цих обставин застосуванню підлягало правило З (с), згідно з яким товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила З (а) або З (Ь), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються (тобто 1602 49 30 00).

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає рішення Львівської митниці ДФС про визначення коду товару від 14 листопада 2018 року №KT-UA-2018 протиправним і таке підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апеляційний суд відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а, відтак, не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.

Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи.

Керуючись ч.3 ст. 243, ст.ст. 308, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби - залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року у справі № 1340/5824/18, - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, з врахуванням ч.3 розділу VI Прикінцевих положень КАС України.

Головуючий суддя М. П. Кушнерик
судді О. І. Мікула
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 21.04.20

У зв"язку із перебуванням судді Мікули О.І. у відпустці з 14.04.2020 по 20.04.2020, згідно наказу №142-л/тм від 01.04.2020, з 21.04.2020 по 24.04.2020 року, згідно наказу №162-л/тм від 21.04.2020 та з 27.04.2020 по 12.05.2020, згідно наказу №148-к/тм від 08.04.2020, постанова в Єдиний державний реєстр судових рішень направлена - 13.05.2020р.