Справа № 240/1886/20
Суддя: Шуляк Любов Анатоліївна
Дата ухвалення: 2020-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
14 травня 2020 року м. Житомир справа № 240/1886/20
категорія 1112300
Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Шуляк Л.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Житомирській області до Комунального підприємства "Шляхрембуд" Новоград-Волинської міської ради про стягнення податкової заборгованості,
До Житомирського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління ДПС у Житомирській області із позовом, в якому просить стягнути з Комунального підприємства "Шляхрембуд" Новоград-Волинської міської ради податкову заборгованість в сумі 775 462,92 грн. Стягнення просить здійснити з рахунків у банку, що обслуговують такого платника податків.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у Комунального підприємства "Шляхрембуд" Новоград-Волинської міської ради наявна заборгованість у розмірі 775 462,92 грн, яка відповідачем у добровільному порядку погашена не була. Вказує, що у зв`язку із пропуском граничних строків сплати, вказане податкове зобов`язання набуло статусу податкового боргу. Наголошує, що у зв`язку із несплатою відповідачем податкового боргу у добровільному порядку, Головне управління ДФС у Житомирській області у відповідності до вимог Податкового кодексу України звертається до суду щодо стягнення податкового боргу в примусовому порядку з рахунків у банку, що обслуговують такого платника податків.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою від 23 березня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22 квітня 2020 року о 10:30.
На офіційну електронну адресу суду 17 квітня 2020 року надійшла заява від представника позивача про відкладення розгляду справи у зв`язку із тим, що відповідно до Постанови КМУ від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", до ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 запроваджено карантин по всій країні до 24 квітня 2020 року.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином.
Ухвалою від 22.04.2020 ухвалено подальший розгляд адміністративної справи №240/1886/20 здійснювати у порядку письмового провадження без проведення судового засідання та виклику (повідомлення) учасників справи.
Відзив від відповідача на адресу суду в строки, передбачені статтею 162 КАС України, не надходив.
Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України: у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до наказу від 27.04.2020 №01-31В головуючий суддя Шуляк Л.А. в період з 28.04.2020 по 08.05.2020 перебувала у щорічній оплачуваній відпустці.
Керуючись приписами частини третьої статті 194, частини дев`ятої статті 205, частини четвертої статті 229 КАС України, суд вважає за можливе провести розгляд справи у порядку письмового провадження.
Згідно з частиною четвертою статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Частиною п`ятою статті 250 КАС України встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, за відповідачем обліковується заборгованість з податку на додану вартість на загальну суму 739 597,92 грн та зі сплати надходжень від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи об`єктах на суму 35 865,00 грн (а.с. 5).
У зв`язку із несплатою відповідачем податкового боргу у добровільному порядку, Головне управління ДПС у Житомирській області у відповідності до вимог Податкового кодексу України звернулось до суду щодо стягнення податкового боргу з рахунків у банку, що обслуговують такого платника податків в примусовому порядку.
Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог, суд дійшов наступних висновків.
Положеннями статті 19 Конституції України проголошено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 67 Основного Закону закріплено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Податковий кодекс України).
Згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Статтею 16 Податкового кодексу України визначено, що платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом та законами з питань митної справи.
Щодо стягнення з відповідача податкового боргу з податку на додану вартість на загальну суму 739 597,92 грн, серед яких: 653 763,08 грн - основний платіж, 56 014,32 грн - штрафна санкція та 29 820,53 грн - пеня, суд зазначає наступне.
Статтею 203 Податкового кодексу України, визначено порядок надання податкової декларації та строки розрахунків з бюджетом по податку на додану вартість, згідно якої податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.
Відповідачем подано податкові декларації від 19.11.2018 на суму 74 465,08 грн (залишок), від 18.12.2018 на суму 54 952,00 грн, від 21.01.2019 на суму 9 193,00 грн, від 20.02.2019 на суму 38 470,00 грн, від 20.03.2019 на суму 55 281,00 грн, від 18.04.2019 на суму 61 420,00 грн, від 16.05.2019 на суму 59 638,00 грн, від 20.06.2019 на суму 30 739,00 грн, від 22.07.2019 на суму 147 678,00 грн, від 22.10.2019 на суму 14 162,00 грн, від 20.11.2019 на суму 107 765,00 грн (а.с.8-18), в яких самостійно визначено грошове зобов`язання.
Вказане грошове зобов`язання не сплачено в строки, визначені ПК України, тому дане зобов`язання має статус податкового боргу
Відповідно до пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.
Крім того, статтею 129 Податкового кодексу України визначено, що нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження). На суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.
У відповідності до положень статті 129 Податкового кодексу України відповідачу нараховано пеню у розмірі 29 820,52 грн.
Вказані вище суми податкового зобов`язання не були сплачені у строк визначений ПК України і тому згідно ПК України суми податкового зобов`язання визначені контролюючим органом набули статусу податкового боргу.
Щодо стягнення з відповідача сплати надходжень від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи об`єктах на суму 35 865,00 грн, суд зазначає.
З матеріалів справи встановлено, що відповідачем подано податкову декларацію з екологічного податку від 07.05.2019, в якій самостійно визначено грошове зобов`язання в сумі 35 865,00 грн (а.с.27-28).
Однак, самостійно визначене грошове зобов`язання не сплачено в строки, визначені ПК України, а тому дане зобов`язання має статус податкового боргу.
Абзацом першим пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі, коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Згідно з пунктом 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а у разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Згідно з пунктом 87.1 статті 87 Податкового кодексу України, джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.
Позивачем на підтвердження суми заборгованості відповідача додано до позовної заяви зведений розрахунок сум податкового боргу (а.с. 5), згідно з яким заборгованість відповідача складає 775 462,92 грн.
Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Позивачем на виконання вимог статті 77 КАС України та наявною у матеріалах справи сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів доведено наявність правових підстав для стягнення з Комунального підприємства "Шляхрембуд" Новоград-Волинської міської ради податкового боргу у розмірі 775 462,92 грн з рахунків у банку, що обслуговують такого платника податків у примусовому судовому порядку.
Здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства та наявних у матеріалах справи доказів, а також враховуючи, що на час розгляду справи заборгованість не сплачена, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду складено у повному обсязі: 14 травня 2020 року.

Суддя Л.А.Шуляк