Справа № 280/2178/20
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

30 квітня 2020 року Справа № 280/2178/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Артоуз О.О., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень суду у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 164, ), третя особа заступник начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) ОСОБА_2 (69107 АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними дії, скасування постанови та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень суду у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (далі відповідач), відповідно до якого просить суд: визнати протиправними дії заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції (м. Дніпро) Половнікова Романа Сергійовича щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 28.02.2020; скасувати постанову заступника начальника відділу від 28.02.2020 про закінчення виконавчого провадження № 60891190; зобов`язати відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції (м. Дніпро) поновити виконавче провадження з виконання виконавчого листа №808/752/18, виданого Запорізьким окружним адміністративним судом 03.07.2019 та забезпечити виконання рішення суду.

Ухвалою судді від 06.04.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 14.04.2020 з викликом сторін.

14.04.2020 позивачем подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із запровадженням карантинних заходів.

Ухвалою суду від 14.04.2020 розгляд справи відкладено на 30.04.2020.

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін та третьої особи в порядку письмового провадження.

Згідно з частини четвертої статті 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що постановою державного виконавця (заступника начальника відділу) від 28.02.2020 закінчено виконавче провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 та ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» з посиланням на те, що боржником рішення суду виконано в повному обсязі, проведено перерахунок пенсії стягувачу починаючи з 01.01.2018, що підтверджується відповідним розпорядженням. Згідно із проведеного перерахунку розмір пенсії суттєво зменшується, тому відповідно до п. 4 Розділу XV ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058, пенсія виплачується у раніше встановленому розмірі. Зазначає, що державним виконавцем не вчинено жодних дій для забезпечення належного виконання судового рішення, оскільки резолютивною частиною судового рішення чітко визначено, що необхідно вчинити боржнику, а саме зазначено: «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком з урахуванням положень п. 2 ст. 56 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» збільшивши пенсію за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років з 01.02.2018 року». Однак, боржник здійснив здійснив незаконне зменшення пенсії, застосувавши «двоскладову формулу - ч. 2 ст. 27 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - не правильно розуміючи цей пункт. Відтак, рішення державного виконавця про закінчення виконавчого провадження є протиправним та позбавляє мене можливості примусового виконання судового рішення яке набрало законної сили, але умисно не виконується боржником в повному обсязі. Просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач позов не визнав, 14.04.2020 надав до суду відзив на позовну заяву (вх. №17636), відповідно до якого зазначає, що листом від 08.01.2020 за вих. № 233/08.2 боржник повідомив про виконання рішення суду відповідно до вимог виконавчого листа по справі № 808/752/18 виданий 03.07.2019. Боржником рішення суду виконано в повному обсязі, проведено перерахунок пенсії стягувачу починаю з 01.02.2018, що підтверджується відповідним розпорядженням. Згідно проведеного перерахунку розмір пенсії суттєво зменшується, тому відповідно до п.4 Розділу XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі. Крім того, відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень було встановлено, що ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду по справі № 808/752/18 від 03.02.2020 судом було залишено без задоволення заяву ОСОБА_3 про визнання дій протиправними, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем у справі № 808/752/18, оскільки судом встановлено, що на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24.04.2018 по справі № 808/752/18 боржником проведено перерахунок пенсії стягувача з урахуванням положень п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. 28.02.2020 виконавцем в порядку п. 9 ч.1 ст. 39 Закону винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Таким чином, постанова про закінчення виконавчого провадження винесена з дотримання вимог чинного законодавства, є правомірною та не підлягає скасуванню. Відтак, вважає позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено наступне.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 24.04.2018 по справі № 808/752/18 позовні вимоги ОСОБА_1 (далі - позивач) до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (далі - відповідач) про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень та зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії задоволено частково: визнано протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахуванні позивачу пенсії за віком з урахуванням положень пункту 2 статті 56 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов`язано відповідача перерахувати та виплатити позивачу пенсію за віком з урахуванням положень пункту 2 статті 56 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», збільшивши пенсію за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років з 01 лютого 2018 року; в частині позовних вимог про перерахування пенсії з 26 січня 2018 року відмовлено. Рішення набрало законної сили 02.08.2018.

Ухвалою суду від 22.02.2019 виправлено допущену описку у описовій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24.04.2018 по справі №808/752/18, абзац другий описової частини вказаного рішення викладено в наступній редакції: «визнати протиправними дії Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, щодо застосування двоскладової формули при перерахунку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсії за віком, з урахуванням положень пункту 2 статті 56 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

03.07.2019 по справі № 808/752/18 видано виконавчий лист.

17.12.2019 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Юлдашевим А.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №60891190 щодо примусового виконання виконавчого листа №808/752/18, виданого 03.07.2019.

Також, 17.12.2019 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Юлдашевим А.А. винесено постанову про стягнення виконавчого збору та постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.

З урахуванням вимог пункту 9 частини першої статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» 28.02.2020 заступником начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Половніковим Р.С. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №60891190 щодо примусового виконання виконавчого листа №808/752/18, виданого 03.07.2019. Згідно вказаної постанови встановлено, що боржником рішення суду виконано у повному обсязі, проведено перерахунок пенсії стягувану починаючи з 01.02.2018, що підтверджується відповідним розпорядженням. Згідно проведеного перерахунку розмір пенсії суттєво зменшується, тому відповідно до пункту 4 Розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Листом від 28.02.2020 за вих. №3870-7031 вказана постанова направлена на адресу позивача.

Не погоджуючись з вказаною постановою від 28.02.2020 позивач звернувся до начальника відділу примусового виконання рішень зі скаргою від 10.03.2020, відповідно до якої просить визнати дії державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження незаконними, скасувати рішення від 28.02.2020 та відновити виконавче провадження.

Не погоджуючись з постановою державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження позивач звернувся до суду з даним позовом.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 129-1 Конституції України проголошено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Частиною другою статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Згідно статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частиною четвертою статті 372 КАС України визначено, що примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України "Про виконавче провадження".

05.10.2016 набрав чинності Закон України №1404-VIII від 02.06.2016 «Про виконавче провадження» (далі- Закон України №1404-VIII), відповідно до статті 1 якого виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статтею 63 Закону №1404-VIII визначено порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Згідно вказаної статті за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Статтею 39 Закону №1404-VIII визначено підстави закінчення виконавчого провадження, зокрема, у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (п.9 ч.1 ст. 39 Закону).

Як слідує з матеріалів справи 08.01.2020 Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області за вих. №233/08.2 надіслало до відділу примусового виконання рішень лист про закінчення виконавчого провадження, відповідно до якого зазначає, що боржником отримано рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24.04.2018 по справі №808/752/18, яка набула чинності відповідно до ухвали Третього апеляційного адміністративного суду 06.07.2018. На виконання вказаних рішень 16.07.2018 Управлінням добровільно проведено перерахунок пенсії стягувача, що підтверджується копією розпорядженням про перерахунок пенсії. Однак, згідно проведеного перерахунку розмір пенсії ОСОБА_3 суттєво зменшується, тому відповідно до п. 4 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі Таким чином, постанова рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24.04.2018 року по справі №808/752/18, була виконана 16.07.2018 в повному обсязі до відкриття виконавчого провадження №60891190 від 17.12.2019.

На підтвердження фактичного виконання рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області надано Розпорядження №193393 від 16.07.2018. Як слідує з вказаного розпорядження пенсійним органом здійснено перерахунок пенсії позивачу з 01.02.2018.

Суд звертає увагу, що норми Закону №1404-VIII не наділяють державного виконавця повноваженнями щодо оцінки дій боржника із застосування норм матеріального права чи стосовно самостійного проведення розрахунків, здійснення яких законодавчо віднесено до повноважень відповідного органу.

Натомість, зважаючи на приписи ст.383 КАС України, оцінка правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, вчинених на виконання рішення суду відноситься безпосередньо до повноважень суду.

Отже, у випадку незгоди стягувача із рішенням боржника, прийнятим на виконання рішення суду, він має право звернутися до суду відповідно до ст.383 КАС України щодо визнання протиправним такого рішення.

Як слідує з Єдиного державного реєстру судових рішень по справі №808/752/18 ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 03.02.2020 заяву ОСОБА_1 про визнання дій протиправними, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем, на виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень та зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, - залишено без задоволення.

Відповідно до змісту вказаної ухвали судом встановлено, що на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24.04.2018 по справі 808/752/18 пенсійним органом проведено перерахунок пенсії позивача з урахуванням положень п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що підтверджується наданий до заяви листом Шевченківського відділу обслуговування громадян м. Запоріжжя (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

При цьому, щодо перерахунку пенсії позивача відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону № 796 у мотивувальній частині ухвали від 03.02.2020 зазначено наступне.

Згідно ст. 56 Закону України «Про статус соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ від 28.02.1991 (далі - Закон №796) право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорії 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75% заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Частиною 2 ст. 27 Закону № 1058 встановлено, що за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Суд звернув увагу позивача на те, що чинним законодавством передбачено лише два способи обчислення розміру пенсії, з яких особа може обирати найбільш вигідний для себе варіант.

Перший спосіб обчислення розміру пенсії відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону №1058: розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Такий розрахунок застосовано позивачу з моменту призначення пенсії.

Другий спосіб обчислення розміру пенсії відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону №1058: за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, відповідно до ст. 19 Закону України «Про пенсійне забезпечення», не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом, що складає 168,00 грн. станом на 31.12.2003.

Так, у разі застосування ч. 2 ст. 27 Закону №1058 законодавством передбачено чіткий механізм обчислення розміру пенсії:

- розмір пенсії (за стаж, набутий до 01.01.2004) визначатиметься за нормами і правилами, передбаченими Законом України «Про пенсійне забезпечення», та з обмеженням пенсії максимальним розміром, який діяв на момент набуття чинності Законом «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- розмір пенсії (за страховий стаж після 01.01.2004) обчислюється за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» тобто за формулою, передбаченою частиною першою ст. 27 зазначеного закону, без обмеження максимальним розміром.

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З урахуванням наведеного суд зазначає, що факт протиправності рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення по справі №808/752/18 вже був досліджений та судом надано правовий висновок щодо вимог позивача.

Отже, оскаржувана постанова прийнята в межах повноважень та у спосіб визначений Законом.

Статтею 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що позовні вимоги є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

У задоволенні позовної заяви суд відмовляє повністю.

Оскільки у задоволенні позовної заяви судом відмовлено, розподіл судових витрат в порядку ст. 139 КАС України не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 143, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень суду у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 164, ), третя особа заступник начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) ОСОБА_2 (69107, м. Запоріжжя, АДРЕСА_3 . АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними дії, скасування постанови та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 30.04.2020.

Суддя О.О.Артоуз