Справа № 522/15295/19
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2020-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2020 р.м.ОдесаСправа № 522/15295/19

Головуючий в 1 інстанції: Донцов Д.Ю. рішення суду першої інстанції прийнято у м. Одесі 18 березня 2020 року

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Димерлія О.О., Єщенка О.В.

секретар судового засідання: - Колесніков - Горобець І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу громадянина Бангладеш ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, скасування заборони в`їзду на територію України,-

В С Т А Н О В И В:

05.09.2019 року до Приморського районного суду м. Одеси звернувся позивач із вказаною позовною заявою та просить суд визнати протиправним та скасувати рішення відділу організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області №587 від 03.09.2019 року про примусове повернення громадянина Бангладеш ОСОБА_1 , скасувати заборону в`їзду позивачу на територію України строком на три роки.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18 березня 2019 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апелянт просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

У своїх доводах апелянт зазначає, що висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позивних вимог є помилковим, так як позивач є громадянином Бангладеш та не може повернутися до країни походження через небезпеку для свого життя та здоров`я через його політичні погляди та громадську діяльність. Інформація по країні походження позивача підтверджує численні порушення прав людини на території Бангладеш.

До суду апеляційної інстанції від Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, обґрунтоване запровадженням з 12.03.2020 року по 22.05.2020 року карантину на території України через спалах у світі коронавірусу (COVID-19) та неможливістю прибути до суду.

Розглянувши подане клопотання, колегія суддів не знаходить підстав для його задоволення, оскільки функціонування органів державної влади не зупинено (призупинено), в тому числі судів, які наразі працюють в звичайному режимі, але з дотриманням норм, попереджаючих розповсюдження інфекції.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до рішення Ради суддів України від 17.03.2020 № 19 затверджено Рекомендації щодо встановлення особливого режиму роботи судів України задля убезпечення населення України від поширення гострих респіраторних захворювань та коронавірусу COVID-19, який віднесено до особливо небезпечних інфекційних хвороб, відповідно до яких рекомендовано, зокрема здійснювати судовий розгляд справ без участі сторін.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що з метою дотримання строку розгляду апеляційної скарги, передбаченого ч.4 ст.288 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у задоволенні клопотання відповідача відмовити.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України, в судове засідання не з`явились, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 03.09.2019 року співробітниками ГУ ДМС України в Одеській області за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, 64, було виявлено особу, яка назвалась громадянином Бангладешу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

03.09.2019 у ОСОБА_1 було відібрано пояснення. Зі слів позивача було з`ясовано, що ОСОБА_1 є громадянином Бангладешу. Перетин кордону здійснив нелегально у 2018 році поза межами КПП з боку Російської Федерації, що вбачається із письмових пояснень позивача від 03.09.2019 року.

06.06.2019 позивач був документований довідкою про звернення за захистом в Україні №010278, яку було видано ГУ ДМС в Харківській області з строком дії до 06.07.2019 року, який було продовжено до 27.12.2019 року.

Разом з тим, з відповіді УДМС України в Полтавській області від 28.08.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку УДМС України в Полтавській області. Особова справа ОСОБА_1 була передана з ГУ ДМС України в Харківській області у процедурі оформлення документів, необхідних для вирішення питання для визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Однак, оскільки вказана особа на запрошення міграційної служби не з`явилася, було прийняте рішення про призупинення розгляду його заяви.

Наказом УДМС України в Полтавській області №245 від 28.08.2019 року призупинено розгляд заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 та визнано недійсною довідку про звернення за захистом в Україні №010278, видану ГУДМС України в Харківській області 06.06.2019 року на ім`я ОСОБА_1 .

Зазначений наказ є чинним та не скасованим, доказів, які б спростовували висновки суду в цій частині, до суду не надано.

03.09.2019 ГУ ДМС України в Одеській області було складено протокол про адміністративне правопорушення за номером ПР МОД 000425, передбачене ч.1 ст. 203 Кодексу про адміністративні правопорушення.

03.09.2019 було здійснено розгляд справи та винесено постанову про накладання штрафу за номером ПН МОД 000134, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у розмірі 1700 грн.

03.09.2019 року ОСОБА_1 сплатив штраф у розмірі 1700 грн., що підтверджується квитанцією від 03.09.2019 року, що свідчить про згоду позивача із прийнятою постановою та обставинами, викладеними в ній.

ГУ ДМС України в Одеській області було прийнято рішення від 03.09.2019 № 587 про примусове повернення в країну походження громадянина Бангладешу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в термін до 05.09.2019.

03.09.2019 ОСОБА_1 ознайомився з рішенням про примусове повернення та не відмовився залишити територію України у термін до 05.09.2019 року, що посвідчив власноруч записаною датою та підписом за допомогою перекладача.

Не погоджуючись з рішенням про примусове повернення в країну походження, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що рішення про примусове повернення в країну громадянського походження громадянина Бангладешу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було прийнято з урахуванням всіх обставин, відповідно до вимог діючого законодавства, що є підставою для відмови в задоволенні адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України встановлює Закон України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" №3773-VI від 22.09.2011 (далі - Закон №3773-VI).

Пунктом 2 ст.25 цього Закону №3773-VI передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа, можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

За приписами частини першої статті 26 Закону №3773-VI іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Частиною 5 ст. 26 Закону №3773-VI визначено, що іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.06.2019 року позивач був документований довідкою про звернення за захистом в Україні №010278, яку було видано ГУ ДМС в Харківській області з строком дії до 06.07.2019 року, який було продовжено до 27.12.2019 року.(а.с. 7)

Порядок регулювання суспільних відносин у сфері визнання особи біженцем, особою, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, регламентовано Законом України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту" від 8 липня 2011 року №3671-VI (далі - Закон №3671-VI).

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 1 Закону №3671-VI довідка про звернення за захистом в Україні - це документ, що засвідчує законність перебування особи на території України на період, що розпочинається з моменту звернення особи з відповідною заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, і є дійсною для реалізації прав і виконання обов`язків, передбачених цим Законом та іншими законами України, до остаточного визначення статусу такої особи чи залишення нею території України.

Процедура визнання особи біженцем або такою, що потребує додаткового захисту, передбачена Розділом II Закону №3671-VI та складається з таких етапів: звернення особи із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту; оформлення документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту; попередній розгляд заяв; розгляд заяви після прийняття рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту; прийняття рішення за заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Пунктом 5.3 Правил затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 вересня 2011 року № 649 визначено, що розгляд заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, може бути припинений на будь-якому етапі за відповідним клопотанням заявника. Рішення про припинення розгляду заяви оформлюється наказом органу, в якому на розгляді перебуває особова справа заявника.

Розгляд заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, може бути призупинено за ініціативою територіального органу ДМС у випадку неприбуття заявника до територіального органу ДМС, належним чином повідомленого про дату та час здійснення процедури, передбаченої цими Правилами, без поважних причин або без повідомлення ним причин неприбуття. У разі призупинення розгляду заяви довідка про звернення за захистом в Україні визнається недійсною.

Рішення про призупинення розгляду заяви оформлюється наказом територіального органу ДМС за вмотивованим поданням уповноваженої посадової особи територіального органу ДМС, на яку покладено обов`язок щодо розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що в матеріаліх справи є наказ УДМС України в Полтавській області №245 від 28.08.2019 року (а.с.45) про призупинення розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 та визнання недійсною довідку про звернення за захистом в Україні №010278, видану ГУДМС України в Харківській області 06.06.2019 року на ім`я ОСОБА_1 відповідно до пункту 5.3 Правил № 649.

Зазначений наказ є чинним та не скасованим.

Тобто, ОСОБА_1 на час прийняття оскаржуваного рішення не мав статусу особи - іноземця, який звернувся за захистом в Україні.

Крім того згідно з матеріалами справи, 03.09.2019 року ГУ ДМС України в Одеській області було складено протокол про адміністративне правопорушення за номером ПР МОД 000425, передбачене ч.1 ст. 203 Кодексу про адміністративні правопорушення (а.с. 29).

03.09.2019 було здійснено розгляд справи та винесено постанову про накладання штрафу за номером ПН МОД 000134, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у розмірі 1700 грн (а.с.31).

03.09.2019 року ОСОБА_1 сплатив штраф у розмірі 1700 грн., що підтверджується квитанцією від 03.09.2019 року, що свідчить про згоду позивача із прийнятою постановою та обставинами, викладеними в ній (а.с.32).

ГУ ДМС України в Одеській області було прийнято рішення від 03.09.2019 № 587 про примусове повернення в країну походження громадянина Бангладешу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в термін до 05.09.2019 (а.с. 36).

Також суд апеляційної інстанції наголошує, що 03.09.2019 ОСОБА_1 ознайомився з рішенням про примусове повернення та не відмовився залишити територію України у термін до 05.09.2019 року, що посвідчив власноруч записаною датою та підписом за допомогою перекладача (а.с.40).

Отже враховуючи відсутність правових підстав для перебування позивача на території України у зв`язку із скасуванням довідки про звернення за захистом в Україні від 06.06.2019 року, з метою забезпечення вимог законодавства України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, на підставі статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» відповідачем було прийнято рішення про примусове повернення в країну громадянського походження громадянина Бангладешу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В зазначеному рішенні від 03.09.2019 року № 587 міститься відмітка позивача про те, що він отримав другий екземпляр рішення, ознайомлений з ним (а.с.40).

Щодо доводів апеляційної скарги що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем не було враховано інформації по країні походження позивача, яка підтверджує численні порушення прав людини на території Бангладещу у зв`язку із опозиційними поглядами позивача колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 31 Закону № 3773-VI наведений вичерпний перелік обставин, за яких іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн, зокрема: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що позивачем на підтвердження вищевказаних обставин було зазначено посилання на сторінки в мережі інтернет з рядом статей. При цьому, жодних доказів, які б свідчили про наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та підстав вважати, що вказані обставини стосуються саме особи позивача, до суду першої та апеляційної інстанції надано не було.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність об`єктивних фактів та обставин, які можна розцінювати як переконливі докази обґрунтованих побоювань стати жертвою переслідувань.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності обставин, передбачених ст.ст. 30, 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", які забороняють примусове повернення відповідача.

Отже враховуючи вищевикладені обставини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції суд, що рішення про примусове повернення в країну громадянського походження громадянина Бангладешу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було прийнято з урахуванням всіх обставин, відповідно до вимог діючого законодавства, що є підставою для відмови в задоволенні адміністративного позову.

Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляції вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 березня 2020 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Танасогло Т.М.
Судді Димерлій О.О. Єщенко О.В.