Справа № 826/16269/17
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2020-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

14 травня 2020 року

Київ

справа №826/16269/17

адміністративне провадження №К/9901/48950/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Стрелець Т.Г.,

суддів: Стеценка С.Г., Тацій Л.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу №826/16269/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний виставковий центр» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправними дій та скасування рішень, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Державної архітектурно-будівельної інспекції України на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 грудня 2017 року (суд у складі головуючої судді - Аверкової В.В) та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2018 року (колегія суддів у складі головуючого судді - Файдюка В.В., суддів: Мєзєнцева Є.І., Чаку Є.В.)

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародний виставковий центр» звернулося до суду з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, в якому просило:

1.1. визнати протиправними дії Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві стосовно проведення позапланової перевірки щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкти: «Будівництво комплексу будівель і споруд Міжнародного виставкового центру на Броварському проспекті, 15 (територія Лівобережного громадського центру) у Дніпровському районі міста Києва, ІІІ черга будівництва»;

1.2. визнати протиправним та скасувати припис Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил від 17 листопада 2017 року;

1.3. визнати протиправним та скасувати припис Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 17 листопада 2017 року;

1.4. визнати протиправним та скасувати рішення Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 08 грудня 2017 року № 211, яким було анульовано дозвіл на виконання будівельних робіт «Будівництво комплексу будівель і споруд Міжнародного виставкового центру на Броварському проспекті, 15 (територія Лівобережного громадського центру) у Дніпровському районі міста Києва, ІІІ черга будівництва».

2. 20 грудня 2017 року до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла заява від позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил від 17 листопада 2017 року та про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 17 листопада 2017 року, винесених Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві за результатами позапланової перевірки щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті: «Будівництво комплексу будівель і споруд Міжнародного виставкового центру на Броварському проспекті, 15 (територія Лівобережного громадського центру) у Дніпровському районі міста Києва, ІІІ черга будівництва», до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі

- заборони Державній архітектурно-будівельній інспекції України та її структурним підрозділам - територіальним органам приймати будь-які рішення стосовно об`єкта: «Будівництво комплексу будівель і споруд Міжнародного виставкового центру на Броварському проспекті, 15 (територія Лівобережного громадського центру) у Дніпровському районі міста Києва, ІІІ черга будівництва» на підставі акта перевірки, складеного за результатами планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт від 17 листопада 2017 року №б/н, до набрання законної сили судового рішення у цій справі.

3. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 грудня 2017 року вказана заява про забезпечення адміністративного позову - задоволена частково.

Забезпечено позов шляхом зупинення дії припису Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві від 17 листопада 2017 року (без номеру) про зупинення підготовчих та будівельних робіт, що винесений Товариству з обмеженою відповідальністю «Міжнародний виставковий центр» (стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародний виставковий центр», 02660, м. Київ, просп. Броварський, 15, ) щодо об`єкта будівництва «Будівництво комплексу будівель і споруд Міжнародного виставкового центру на Броварському проспекті, 15 (територія Лівобережного громадського центру) у Дніпровському районі міста Києва, ІІІ черга будівництва» до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

Зупинено дію рішення Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 08 грудня 2017 року №211 про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт «Будівництво комплексу будівель і споруд Міжнародного виставкового центру на Броварському проспекті, 15 (територія Лівобережного громадського центру) у Дніпровському районі міста Києва, ІІІ черга будівництва» до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

В решті клопотання - відмовлено.

4. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2018 року ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 грудня 2017 року залишено без змін.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями, Державна архітектурно-будівельна інспекція України звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та відмовити у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

6. Касаційна скарга мотивована тим, що судами в оскаржуваних рішеннях не вказано на ознаки, які свідчили б про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Касатор вказує, що підстави клопотання про забезпечення позову ідентичні підставам позову, та відсутні докази існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення.

Заявник наголошує, що оскаржуваними рішеннями суди фактично задовольнили позов по суті, що не відповідає завданню забезпечення позову.

7. Верховний Суд ухвалою від 14 червня 2018 року відкрив провадження у справі за касаційною скаргою Державної архітектурно-будівельної інспекції України на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 грудня 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2018 року.

8. Позивач надав відзив на касаційну скаргу, в якому просив залишити її без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

9. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

10. Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

11. 8 лютого 2020 року набрали чинності зміни до КАС України, внесені Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

12. За правилом пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного Закону касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

13. За наведених підстав касаційний розгляд здійснюється за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом, а саме за правилами КАС України в редакції зі змінами, внесеними Законом України від 19 грудня 2019 року № 394-IX.

14. Аналізуючи доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів Верховного Суду зазначає наступне.

15. За приписами ч. 1, 2 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

16. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

17. Відповідно до частини 2 статті 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Згідно пункту 1 частини 1 та частини 2 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

Частинами 1, 4, 5 та 6 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання.

Отже, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом, зокрема, зупинення дії індивідуального акта або нормативно-правового акта.

18. За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування: або обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі. А також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

У постанові Пленуму Вищого адміністративного суду від 06.03.2008 №2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" висвітлено позицію щодо вжиття заходів забезпечення позову в адміністративних справах, в якій зазначено, зокрема, що судам необхідно враховувати, що, згідно з ч. 3 та 4 ст. 117 КАС України, забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; заборони вчиняти певні дії. В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.

Водночас, будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

19. Звертаючись до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, позивач зазначив, що стосовно нього відповідачем було винесено:

- припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил від 17 листопада 2017 року, виданий ТОВ «Міжнародний виставковий центр», яким у термін до 18 грудня 2017 року зобов`язано усунути допущені порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;

- припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 17 листопада 2017 року, виданий ТОВ «Міжнародний виставковий центр», яким зобов`язано з 17 листопада 2017 року зупинити виконання будівельних робіт на об`єкті «Будівництво комплексу будівель і споруд Міжнародного виставкового центру на Броварському проспекті, 15 (територія Лівобережного громадського центру) у Дніпровському районі міста Києва, ІІІ черга будівництва» до усунення виявлених порушень у термін до 18 грудня 2017 року.

У вказаних приписах зазначено, зокрема, що позивачем - замовником будівництва не погоджено проектну документацію в частині висотності з Міністерством оборони України, Державним підприємством обслуговування повітряного руху України та Державною авіаційною службою України.

Позивачем було надано суду докази на виконання вимог припису про усунення порушень, а саме: були направлені запити у відповідні структури стосовно отримання дозволів на погодження висотності:

- директору ДП «Украерорух» (лист від 21.11.2017 №442-17);

- начальнику штабу Командування Повітряних Сил Збройних Сил України (лист від 28.11.2017 №449-17) та отримано відповідь (лист від 12.12.2017 №350/3/3105/пс), в якій погоджено розташування будівництва комплексу будівель і споруд Міжнародного виставкового центру за адресою: пр-т Броварський у Дніпровському районі м. Київ. Також отримано позитивний висновок від ТОВ «Амадеус КО» (лист від 07.12.2017 №459-17), яким погоджено умови будівництва;

- директору ДП МА «Бориспіль» (лист від 29.11.2017 №451-17) для отримання погодження від Державної авіаційної служби України;

- директору КП МА «Жуляни» (лист від 04.12.2017 №454-17) для отримання погодження від Державної авіаційної служби України;

- президенту ДП «Антонов» (лист від 05.12.2017 №458-17) для отримання погодження від Державної авіаційної служби України.

Станом на 18 грудня 2017 року позивачем було отримано відповідь лише від начальника штабу Командування Повітряних Сил Збройних Сил України від 12.12.2017 №350/3/3105/пс про погодження розташування будівництва комплексу будівель і споруд Міжнародного виставкового центру за адресою: пр-т Броварський у Дніпровському районі м. Київ, також отримано позитивний висновок від ТОВ «Амадеус КО» (лист від 07.12.2017 №459-17), яким погоджено умови будівництва.

У заяві позивач наголошує, що відповіді від решти адресатів (ДП МА «Бориспіль», КП МА «Жуляни», ДП «Антонов») до нього не надходили. Також зазначив, що без позитивних рішень ДП МА «Бориспіль», КП МА «Жуляни», ДП «Антонов» не має змоги звернутися до Державної авіаційної служби України із проханням про надання погодження проектної документації в частині висотності об`єкта будівництва, також відсутня відповідь і від ДП «Украерорух».

Таким чином, з 21 листопада 2017 року по 18 грудня 2017 року позивач здійснював дії для усунення порушення та отримання необхідних дозволів (погодження проектної документації в частині висотності об`єкта будівництва).

Про вищезазначені запити і відповіді на них позивач своїм листом від 15.12.2017 №465-17 повідомив Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, просив продовжити строк на усунення порушень - отримання всіх остаточних погоджень проектної документації в часині висотності та дозволення продовження будівельних робіт на об`єкті будівництва ІІІ черги комплексу будівель і споруд Міжнародного виставкового центру на Броварському проспекті 15.

Проте, станом на 18 грудня 2017 року позивач відповіді від Державної архітектурно-будівельної інспекції України (лист від 15.12.2017 №465-17) не отримав.

В той же час, позивачу із листа Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 12.12.2017 №40-301-17/10510 стало відомо про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт «Будівництво комплексу будівель і споруд Міжнародного виставкового центру на Броварському проспекті, 15 (територія Лівобережного громадського центру) у Дніпровському районі міста Києва, ІІІ черга будівництва» на підставі рішення Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 12.12.2017 №40-301-17/10510.

Таким чином, у зв`язку з прийняттям оскаржуваних приписів та рішення від 12 грудня 2017 року № 40-301-17/10510 позивача позбавлено права на виконання будівельних робіт на об`єкті будівництва.

При цьому, позивач наголошує, що спірне рішення від 12 грудня 2017 року № 40-301-17/10510 ним не отримувалось, внаслідок чого останній не володіє інформацією щодо підстав анулювання дозволу на виконання будівельних робіт. Тому, в результаті не зупинення дії оскаржуваних приписів та рішення, позивач може зазнати майнових збитків в результаті тривалого зупинення виконання будівельних робіт (до ухвалення судового рішення по справі), що може мати наслідком часткового руйнування об`єктів будівництва внаслідок впливу, в тому числі, несприятливих погодних умов.

У зв`язку з чим, ТОВ «Міжнародний виставковий центр» необхідно буде докласти значних зусиль та витрат для відновлення своїх порушених прав та інтересів шляхом повернення об`єктів будівництва до стану, який мав місце на момент зупинення будівництва на підставі оскаржуваних рішень.

На підтвердження понесення витрат, заявник надав копію договору на виконання робіт № 24/10 від 24 жовтня 2017 року, укладеного між ТОВ «Кремень-Україна» (Виконавець) та ТОВ «АК Інжинірінг» (Замовник за Договором № 24/10 від 24 жовтня 2017 року та Підрядник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародний виставковий центр»), з якого вбачається виконання робіт спецтехнікою на об`єкті Замовника «Будівництво комплексу будівель і споруд Міжнародного виставкового центру на Броварському проспекті, 15 (територія Лівобережного громадського центру) у Дніпровському районі міста Києва, ІІІ черга будівництва».

Позивачем також надано копію листа ТОВ «АК Інжинірінг» (генерального підрядника Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний виставковий центр») від 20 грудня 2017 № 105 «Стосовно призупинення робіт по об`єкту «Будівництво комплексу будівель і споруд Міжнародного виставкового центру на Броварському проспекті, 15 (територія Лівобережного громадського центру) у Дніпровському районі міста Києва, ІІІ черга будівництва» згідно якого позивача повідомлено, що зупинення виконання робіт на об`єкті будівництва призведе до значних витрат та негативних наслідків щодо робіт, які вже належним чином виконані та придатні для здійснення наступних етапів будівництва, зокрема, руйнування арматури в бетоні (близько 50 т), арматура в середині цементного каменю заржавіє, відбудеться утворення продуктів корозії заліза, внаслідок впливу на бето води, або наявності в повітрі сірководню, хлору та сірчистих газів;

Через вплив погодних умов, замокання та промерзання, фундаменту загрожує руйнування та ін.

Тобто, як стверджує позивач, подальша дія оскаржуваних приписів і рішення перешкоджає та ускладнює, а також може унеможливити досягнення поставленої мети на об`єкті будівництва, включаючи порушення строків виконання робіт, а також інших цивільно-господарських зобов`язань, у зв`язку з простоєм будівельної техніки та тимчасової втрати роботи значної кількості колективу. Вказане дає підстави для застосування контрагентами позивача санкцій за порушення ним строків будівництва, а також право вимагати повернення вкладених коштів.

Позивач зазначає, що у разі ухвалення в подальшому судового рішення за наслідком розгляду судом по суті заявлених позовних вимог на користь ТОВ «Міжнародний виставковий центр» останньому необхідно буде докласти значних зусиль та витрат для відновлення своїх порушених прав та інтересів шляхом повернення об`єктів будівництва до стану, який мав місце на момент зупинення будівництва на підставі оскаржуваних рішень.

20. Враховуючи наведене доводи, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що ТОВ «Міжнародний виставковий центр» були надані належні та переконливі докази існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам та інтересам до ухвалення рішення в даній адміністративній справі та необхідності докладання значних зусиль та витрат для захисту цих прав, свобод та інтересів у майбутньому в разі не вжиття заходів забезпечення адміністративного позову в частині зупинення дії припису про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 17 листопада 2017 року та рішення від 12 грудня 2017 року № 40-301-17/10510 про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт.

В частині вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил від 17 листопада 2017 року суди зазначили, що така вимога задоволенню не підлягає, оскільки зупинення дії даного припису призведе фактично до того, що позивачу не потрібно буде усувати порушення, виявлені під час оскаржуваної перевірки. Дія даного припису не блокує господарську діяльність ТОВ «Міжнародний виставковий центр», що також свідчить про необґрунтованість клопотання в цій частині.

21. З цього приводу колегія суддів Верховного Суду зазначає, що такі висновки судів не можна вважати обґрунтованими, оскільки вказуючи на неможливість зупинення припису про порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил від 17 листопада 2017 року як такого, що підлягає обов`язковому виконанню позивачем, суди зупиняють дію припису про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 17 листопада 2017 року та рішення від 12 грудня 2017 року № 40-301-17/10510 про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт.

Таке рішення суду фактично дозволяє позивачу продовжувати виконувати будівельні роботи із порушеннями вимог законодавства, що лягли в основу припису ДАБІ від 17 листопада 2017 року, вимоги якого, як зазначає позивач, ним наразі виконуються.

Крім того, колегія суддів зазначає, що у справі, яка розглядається, позов не може бути забезпечений у спосіб, заявлений позивачем, оскільки такий спосіб фактично підміняє собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.

Правова оцінка питань правомірності приписів від 17 листопада 2017 року та рішення від 12 грудня 2017 року № 40-301-17/10510 про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт має надаватися судами під час розгляду справи по суті.

22. Зі змісту оскаржуваних рішень про забезпечення позову не вбачається, що суди належним чином обґрунтували мотиви, з яких вони дійшли висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Припущення позивача та його контрагентів про можливе настання значних збитків у випадку зупинення будівельних робіт не може вважатися достатньою підставою для зупинення дії оскаржуваного припису та рішення відповідача від 12 грудня 2017 року № 40-301-17/10510.

Крім того, ні позивачем, ні судами не зазначено, в чому полягає неможливість захисту порушених прав, свобод та інтересів без вжиття таких заходів, не мотивовано наявності реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

23. Зважаючи на викладене, колегія суддів Верховного Суду приходить до висновку, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій про застосування заходів забезпечення позову є такими, що прийняті з порушенням норм процесуального права, та без належного обґрунтування, а тому підлягають скасуванню.

24. Частиною першою статті 351 КАС України передбачено, що підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

25. З огляду на викладене, ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 грудня 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2018 року слід скасувати. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний виставковий центр» про вжиття заходів забезпечення позову - відмовити.

26. Зважаючи на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

27. Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України. - задовольнити.

2. Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 грудня 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2018 року по справі №826/16269/17 - скасувати.

3. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний виставковий центр» про вжиття заходів забезпечення позову - відмовити.

4. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.Г.Стрелець

Судді С.Г. Стеценко

Л.В. Тацій