Справа № 640/4215/19
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2020-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
про залишення позову без розгляду
12 травня 2020 року м. Київ№ 640/4215/19
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Григоровича П.О., розглядаючи у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом Бориспільської районної державної адміністрації Київської області
до треті особиГоловного управління оборонного та мобілізаційного планування Генерального штабу Збройних Сил України Міністерства оборони України Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України Сошниківська сільська рада Бориспільського району Київської області Головне управління ДФС у Київській області Головне управління Держгеокадастру у Київській області Дівичківська сільська рада Переяслав-Хмельницького району Київської області
про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
Бориспільська районна державна адміністрація Київської області звернувся до суду з даним позовом, в якому просить:

- встановити фактичне місцезнаходження Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, за її фактичним місцем розташування на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області;

- визнати протиправними дії відповідачів щодо реєстрації Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, як суб`єкта господарської діяльності в с. Дівички Переяслав-Хмельницького району Київської області;

- зобов`язати відповідачів вчинити дії щодо перереєстрації Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, як суб`єкта господарської діяльності відповідно за її фактичним місцем розташування, а саме на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області.

Суть спору виходить з того, що Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України фактично знаходиться на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області, хоча зареєстрованим місцезнаходженням військової частини є село Дівички Переяслав-Хмельницького району Київської області, а отже, в розумінні ст.64 Бюджетного кодексу України, п.168.4.3 Податкового кодексу України, податок на доходи фізичних осіб сплачується не до бюджету Бориспільського району Київської області, а до бюджету Переяслав-Хмельницького району Київської області, що негативним чином впливає на майнові інтереси позивача.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.10.2019 прийнято адміністративну справу до розгляду та призначено підготовче засідання.

Ухвалою від 18.02.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду в судовому засіданні.

Під час розгляду справи в судовому засіданні суд дійшов висновку про необхідність залишення позову без розгляду на підставі п.1 ч.1 ст.240 КАС України, з урахуванням наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності.

Так, в обґрунтування наявності повноважень на звернення до адміністративного суду з даним позовом позивач посилається на наступне.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», місцеві державні адміністрації в межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці, забезпечують виконання Конституції, законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, інших органів виконавчої влади вищого рівня; законність і правопорядок, додержання прав і свобод громадян; підготовку та схвалення прогнозів відповідних бюджетів, підготовку та виконання відповідних бюджетів.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцева державна адміністрація забезпечує виконання Конституції та законів України, рішень Конституційного Суду України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, інших органів державної влади.

Згідно з ст. 18 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», місцева державна адміністрація складає, схвалює і подає на розгляд ради прогноз відповідного бюджету, складає і подає на затвердження ради проект відповідного бюджету та забезпечує його виконання; звітує перед відповідною радою про його виконання.

Відповідно до п. 5 ст. 28 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» для реалізації наданих повноважень місцеві державні адміністрації мають право звертатися до суду та здійснювати інші функції і повноваження у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Таким чином, позивач вважає, що норма п.5 ст.28 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» наділяє його адміністративно-процесуальною дієздатністю на звернення до суду з даним позовом з метою захисту бюджетних інтересів Бориспільського району Київської області.

Окружний адміністративний суд міста Києва відхиляє вказані доводи позивача, з урахуванням наступного.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями частини четвертої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.
З системного аналізу наведених правових норм, суд приходить до висновку, що суб`єкт владних повноважень в адміністративному процесі має право на звернення до суду у порядку та у спосіб, які обмежені повноваженнями, визначеними Конституцією і законами України.

При цьому, суд зазначає, що, виходячи зі змісту статей 2, 3 КАС, суб`єкт владних повноважень не має прав, у розумінні міри свободи поведінки, а лише наділений законодавцем певними повноваженнями, необхідними для реального виконання завдань та функцій держави, що покладені на нього.

За змістом ч.3 ст.43 КАС України здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їх посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

Згідно з абзацами 1-3 ст.1 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», виконавчу владу в областях, районах, районах Автономної Республіки Крим, у містах Києві та Севастополі здійснюють обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації.

Місцева державна адміністрація є місцевим органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої влади.

Місцева державна адміністрація в межах своїх повноважень здійснює виконавчу владу на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а також реалізує повноваження, делеговані їй відповідною радою.

Статтею 2 наведеного закону визначено, що місцеві державні адміністрації в межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці забезпечують: 1) виконання Конституції, законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, інших органів виконавчої влади вищого рівня; 2) законність і правопорядок, додержання прав і свобод громадян; 3) виконання державних і регіональних програм соціально-економічного та культурного розвитку, програм охорони довкілля, а в місцях компактного проживання корінних народів і національних меншин - також програм їх національно-культурного розвитку; 4) підготовку та схвалення прогнозів відповідних бюджетів, підготовку та виконання відповідних бюджетів; 5) звіт про виконання відповідних бюджетів та програм; 6) взаємодію з органами місцевого самоврядування; 7) реалізацію інших наданих державою, а також делегованих відповідними радами повноважень.

Пунктом 5 абз.1 ст.28 Закону передбачено, що для реалізації наданих повноважень місцеві державні адміністрації мають право звертатися до суду та здійснювати інші функції і повноваження у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Разом з тим, абзацом 6 пункту 14 ст.1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» визначено, що суб`єктом державної реєстрації є виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська та Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації, нотаріуси - у разі державної реєстрації юридичних осіб (крім випадків, передбачених абзацами другим - четвертим цього пункту) та фізичних осіб - підприємців.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку про відсутність у позивача права на звернення до суду з позовними вимогами щодо правомірності визначення місцезнаходження та реєстрації місцезнаходження військової частини, а також зобов`язання вчинити дії щодо перереєстрації Військової частини, адже право на звернення до суду, в розумінні п. 5 абз.1 ст.28 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» обмежено способом, який має бути чітко передбачений Конституцією та законами України.

В свою чергу, Конституцією та законами України такого способу виконання повноважень позивача, як звернення до суду з наведеними позовними вимогами, не передбачено.

При цьому, наділення законодавцем позивача правом на звернення до суду не означає, що позивач, як суб`єкт владних повноважень, вільний користуватись наданим правом на власний розсуд, адже за таких обставин дії позивача суперечать ч.2 ст.19 Конституції України.

На переконання Окружного адміністративного суду міста Києва, право позивача на звернення до суду слід розуміти виходячи зі змісту ст. 16 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», якою врегульовано питання здійснення державного контролю місцевими державними адміністраціями, а також виходячи з глави 2 даного Закону (Основні галузеві повноваження місцевих державних адміністрацій), якими однак місцеві державні адміністрації не наділені функціями контролю у сфері законності та правомірності реєстрації місцезнаходжень військових частин.

Посилання позивача на норми Бюджетного кодексу України та Податкового кодексу України в частині неналежності сплати військовою частиною ПДФО, судом також відхиляються, адже контроль за правильністю нарахування та сплати податків і зборів, ЄСВ, здійснюється органами податкової служби.

Зазначені обставини вказують на відсутність у позивача владних управлінських повноважень на звернення до суду з подібними позовними вимогами, що виключає можливість розгляду і вирішення даної справи по суті заявлених позовних вимог, внаслідок відсутності, в даному випадку, у позивача адміністративної процесуальної дієздатності.

З огляду на викладене, керуючись пунктом 1 частини 1 статті 240, статтями 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

УХВАЛИВ:
1. Позов залишити без розгляду.

2. Копію ухвали про залишення позову без розгляду надіслати сторонам та іншим учасникам спору.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повну ухвалу складено 15.05.2020.

Суддя П.О. Григорович