Справа № 420/2984/20
Суддя: Глуханчук О.В.
Дата ухвалення: 2020-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2984/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Глуханчука О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України ,

ВСТАНОВИВ:

07 квітня 2020 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у перерахунку та виплаті державної (основної) пенсії по інвалідності, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, відповідно до частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-ХІІ, як норми прямої дії, з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 01 січня відповідного року згідно відсотку втрати працездатності 80%, тобто як добуток п`яти мінімальних заробітних плат та відповідного відсотку втрати працездатності;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 державної (основної) пенсії по інвалідності, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 1), відповідно до частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-ХІІ, як норми прямої дії, з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 01 січня відповідного року згідно відсотку втрати працездатності 80%, тобто провести обчислення державної (основної) пенсії по інвалідності виключно як добуток п`яти мінімальних заробітних плат та відповідного відсотку втрати працездатності, без врахування інших положень Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-XII та положень постанови. Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", без застосування понижуючих коефіцієнтів, інших формул чи розрахунків, а також проводити відповідні виплати без обмеження граничного (максимального) розміру пенсії, починаючи з 08 листопада 2019 року, з урахуванням здійснених виплат;

- звернути до негайного виконання рішення суду в частині присудження виплати пенсії у межах суми стягнення за один місяць, відповідно до пункту 1 частини першої статті 371 КАС України;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду, зобов`язавши Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (адреса: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ) подати до суду, у встановлений судом строк, звіт про виконання судового рішення, відповідно до статті 382 КАС України;

- справу розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), відповідно до пункту 2 частини першої статті 263 КАС України.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив про те, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (1 категорії), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 28.03.2019 р. Одеською облдержадміністрацією, а також має статус особи з інвалідністю внаслідок війни 2-ї групи.

Позивач вказує, що у період з 25.05.1981 року по 09.01.1997 року він проходив службу в органах внутрішніх справ та в період з 03.10.1986 року по 09.11.1986 року в складі оперативної групи МВС СРСР (в зоні 30 км) приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується довідкою від 12.11.1986 року.

Також позивач зазначив, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та з 08.11.2019 року отримує пенсію по інвалідності відповідно до норм Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Позивач вказує, що з 01 жовтня 2017 року Законом України №2148 від 03.10.2017 р. внесені зміни до ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у якій зазначено, що право на перерахунок та виплату пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на перше січня відповідного року, мають військовослужбовці, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, під час проходження дійсної строкової служби.

Разом з цим, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 25.04.2019 р. у справі №1-р(ІІ)2019 визнав таким, що не відповідає Конституції України (є не конституційним) словосполучення "дійсної строкової" служби, яке міститься у положеннях частини 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок аварії на Чорнобильській АС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 01 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Тим самим, як вважає позивач, Конституційний Суд України підтвердив його право на обчислення пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на відповідний рік відповідно до норми ч.3 ст.59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

На підставі викладеного, з метою вирішення питання про перерахунок пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати на відповідний рік, 16 березня 2020 року позивач звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області про перерахунок пенсії на підставі рішення Конституційного Суду України №1-р(ІІ)2019. Однак, листом Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області від 25.03.2020 року йому відмовлено у перерахунку та виплаті встановленої Законом пенсії.

Позивач такі обмеження вважає протиправними, не відповідаючими нормам Конституції України та Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та такими, що порушують право на належний рівень пенсійного забезпечення, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Так, позивач стверджує, що положення ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" розповсюджуються на нього, оскільки у 1986 році він виконував завдання з ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи. Внаслідок захворювання, отриманого під час виконання військового обов`язку, пов`язаного з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, позивач став інвалідом 2 групи з 80% втратою працездатності, інвалідність встановлено безстроково. З цих підстав, на переконання позивача, відповідач повинен був за заявою позивача, провести перерахунок його пенсії відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як норми прямої дії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Щодо безпідставності обмежень розміру пенсії позивач послався на те, що обмеження пенсії максимальним розміром застосовується до осіб, яким пенсія призначення після набуття чинності Законом України від 08.07.2011 № 3668 "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (щодо максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність), тобто після 01 жовтня 2011 року, тоді як позивачу пенсія призначена з 2008 року.

З наведених підстав позивач звернувся до суду з даним позовом, оскільки вважає порушеним своє право на пенсію, гарантоване ст. 46 Конституції України.

Ухвалою суду від 13 квітня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з розглядом справи без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України.

Ухвалою від 13 квітня 2020 року суд витребував від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) в частині, що стосується предмету спору, для долучення до матеріалів справи, у т.ч. матеріали щодо розгляду звернення про перерахунок та виплату пенсії від 16 березня 2020 року (відповідь від 25.03.2020 року № 2338-2290/Я-02/8-1500/20).

29 квітня 2020 року відповідачем через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву (а.с. 40-43).

Також 29 квітня 2020 року відповідачем через канцелярію суду, на виконання ухвали суду про витребування доказів, надано належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 (а.с. 46-186).

30 квітня 2020 року позивачем через канцелярію суду подано відповідь на відзив на позовну заяву (а.с. 187-189).

Відповідно до відзиву, відповідач проти задоволення позову заперечує, з позовними вимогами не погоджується, з огляду на наступне. Відповідач зазначив, що позивач отримує пенсію по інвалідності за Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідно до п. 13 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до законів України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором. Порядок фінансування цих пенсій встановлюється відповідними законами.

Посилаючись на ч. 3 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відповідач зазначив, що умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань. Також, відповідач зазначив, що механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначає Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою КМУ від 23.10.2011 року № 1210.

Відповідач стверджує, що розрахунок пенсії позивача проведено відповідно до п. 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМУ від 23.10.2011 року № 1210, за формулою:

П=3с х Кзс х Кв/100%

де П - розмір пенсії;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, визначається як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки;

Кзс - середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення

пенсії;

Кв - розмір відшкодування фактичних збитків (у відсотках).

Середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії (Кзс), визначається за формулою:

Кзс = 3п(мш) х 5

Зс1

де Зп(мін) - розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року;

Зс1 - середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за рік, що передує відповідному року.

Розмір відшкодування фактичних збитків (Кв) визначається як відсоток втрати працездатності, визначений органами медико-соціальної експертизи.

Як зазначає відповідач, станом на квітень 2020 року після проведення розрахунку пенсії позивача згідно Закону № 796-ХІІ, розмір його пенсії становить 10496, 97 грн., де 9412, 17 - основний розмір пенсії (80%); 50, 00 грн. - цільова допомога інвалідам війни ІІ групи; 655, 20 грн. - підвищення інвалідам війни ІІ групи; 379, 60 грн. - додаткова пенсія особі з інвалідністю 2 групи із числа ліквідаторів ЧАЕС.

Також відповідач зазначив, що на позивача розповсюджуються обмеження, передбачені ст. 2 Закону України від 08.07.2011 № 3668 "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", щодо максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

У відповіді на відзив позивач апелював доводам відповідача - ГУ ПФУ в Одеській області стосовно застосування при перерахунку пенсії позивача наведеної формули. Так, позивач вважає, що розмір належної йому пенсії по інвалідності, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській AEC (категорія 1), відповідно до норми прямої дії, а саме ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 01 січня відповідного року, за бажанням позивача, повинен бути перерахований з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", яка складає - 4723 грн., а розмір відшкодування фактичних збитків (Кв) визначається як відсоток втрати працездатності, визначений органами медика соціальної експертизи та становить 80%.

Інші заяви по суті справи учасниками справи не надавались, додаткові докази не надходили.

Справи, визначені частиною першою статті 263 КАС України, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

З урахуванням вищенаведеного, суд розглядає справу в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження 13 травня 2020 року, в межах строку встановленого частиною першою статті 263 КАС України.

Розглянувши подані сторонами заяви по суті справи і докази на їх обґрунтування, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, судом встановлено наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 03.10.1986 року по 10.11.1986 року виконував обов`язки з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується довідкою заступника начальника протипожежної служби в зоні ліквідації наслідків аварії на АЕС від 10 листопада 1986 року, а також довідкою МВС України, виданою ОСОБА_1 для надання комісії з визначення статусу осіб, які постраждали від Чорнобильської катастрофи (а.с. 17-18).

Згідно довідки до акта огляду МСЕК від 02 жовтня 2019 року Серія 12 ААБ № 715905, ОСОБА_1 безстроково встановлено другу групу інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 12).

Згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності від 02 жовтня 2019 року Серія 10 ААА № 261304, ОСОБА_1 безстроково встановлено другу групу інвалідності, ступінь втрати працездатності - 80 % (а.с. 13).

29 травня 2018 року ОСОБА_1 отримав дублікат безтермінового посвідчення Серії НОМЕР_3 , виданий управлінням соціального захисту населення Малиновського району Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, як інваліду ІІ групи, який має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни (а.с. 14).

28 березня 2019 року ОСОБА_1 отримав безтермінове посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році Серії НОМЕР_1 , видане Одеською облдержадміністрацією (а.с. 14).

Згідно матеріалів пенсійної справи позивача, ОСОБА_1 з 08.12.2008 року отримував пенсію по інвалідності 2 групи в розмірі фактичних збитків як учасник ліквідації наслідків ЧАЕС 1 категорії з втратою працездатності 60 %. З 01.07.2008 року по 30.11.2019 року отримував пенсію по лінії Міністерства оборони України. З 08 листопада 2019 року позивачу поновлено виплату пенсії згідно ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

16 березня 2020 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України із заявою, відповідно до якої просив провести на підставі цієї заяви перерахунок його пенсії по інвалідності обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до ч.3 ст.59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зі змінами відповідно рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 року №1-р(ІІ)/2019 (а.с. 19-20).

У відповідь на вказане звернення листом від 25 березня 2020 року № 2338-2290/Я-02/8-1590/20 Головне управління ПФУ в Одеській області повідомило позивачу про те, що розмір його пенсії при середньомісячній заробітній платі 11 765, 21 грн. та 80 % ступеня втрати професійної працездатності становить 10496, 97 грн., де 9412, 17 - основний розмір пенсії (80%); 50, 00 грн. - цільова допомога інвалідам війни ІІ групи; 655, 20 грн. - підвищення інвалідам війни ІІ групи; 379, 60 грн. - додаткова пенсія особі з інвалідністю 2 групи із числа ліквідаторів ЧАЕС. Розмір пенсії обчислено згідно Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою КМУ від 23.10.2011 року № 1210, а саме з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року за формулою, передбаченою абзацом першим пункту 9-1 цього Порядку.

Також у листі Головне управління ПФУ в Одеській області зазначено, що розрахунок пенсії відповідає чинному законодавству (а.с. 21-22).

Однак, позивач не погоджується із таким перерахунком його пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в частині застосування при перерахунку пенсії наведеної відповідачем формули. Позивач вважає, що при розрахунку пенсії, відповідно ч.3 ст.59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, застосуванню підлягає розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік".

Відтак, вважаючи своє право порушеним, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, надаючи юридичну кваліфікацію встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Таким чином, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України, виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначає Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року №796-ХІІ.

Цей Закон спрямований, зокрема на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території (ч. 1 ст. 1 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Статтею 9 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є:

1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків;

2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт;

4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

У свою чергу, відповідно до ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі, проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців*, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Згідно примітки «*» тут і надалі до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.

У відповідності з ч. 1 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Отже, оскільки позивач є особою, яка постраждала внаслідок ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи (категорія 1) та інвалідом ІІ групи по захворюванню, що пов`язане з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, то відповідно до статті 54 Закону № 796-XII він має право на пенсію по інвалідності.

Пенсії військовослужбовцям, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, призначаються відповідно до статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Так, відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Проте, Рішенням Конституційного Суду України (другий сенат) від 25 квітня 2019 року № 1-р (ІІ)/2019 справа № 3-14/2019 (402/19, 1737/19) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Також, вказаним рішенням встановлено, що словосполучення "дійсної строкової", що міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Отже, з резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України (другий сенат) від 25 квітня 2019 року випливає, що визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону, та втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України Рішення.

Згідно з частиною 2 статті 152 Конституцій України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

З огляду на це чинними після 25 квітня 2019 року є положення частини третьої статті 59 Закону, згідно з якими особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року. Тобто фактично в результаті ухвалення Рішення Конституційним Судом України змінено положення частини третьої статті 59 Закону, оскільки розширено раніше встановлений перелік осіб, на яких поширювався порядок обчислення пенсій по інвалідності, визначений цими положеннями Закону.

Відтак особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби та є інвалідами внаслідок цього, мають право на обчислення пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру згідно з частиною 3 статті 59 Зaкoну Укрaїни «Прo стaтус і сoціaльний зaxист грoмaдян, які пoстрaждaли внaслідoк Чoрнoбильськoї кaтaстрoфи» з 26 квітня 2019 року.

Аналогічна правова позиція викладена у рішенні Верховного Суду від 17 лютого 2020 року у зразковій справі № 520/1972/19.

Матеріалами справи підтверджено та не заперечується сторонами, що позивачу встановлено ІІ групу інвалідності з огляду на захворювання, пов`язане з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 166-167).

З 08 листопада 2019 року позивачу поновлено пенсію на умовах ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с. 177).

Отже, з урахуванням наведеного вище, позивач з 08 листопада 2019 року має право на пенсію по інвалідності на підставі частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як військовослужбовець, який брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, та з огляду на це отримав інвалідність.

Таким чином, пенсія позивача по інвалідності має обчислюватися у відповідності до частини 3 статті 59 Зaкoну Укрaїни «Прo стaтус і сoціaльний зaxист грoмaдян, які пoстрaждaли внaслідoк Чoрнoбильськoї кaтaстрoфи», виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач здійснив розрахунок розміру пенсії позивача на підставі Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який затверджений постановою КМУ від 23.10.2011 року № 1210, а саме за формулою, передбаченою абзацом першим пункту 9-1 цього Порядку.

Так, відповідно до п. 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, за бажанням військовослужбовців, зокрема військовозобов`язаних, призваних на військові збори, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження військової служби (військових зборів) і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за формулою:

де П - розмір пенсії;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, визначається як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки;

Кзс - середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії;

Кв - розмір відшкодування фактичних збитків (у відсотках).

Середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії (Кзс), визначається за формулою:

де Зп(мін) - розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року;

Зс1 - середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за рік, що передує відповідному року.

Розмір відшкодування фактичних збитків (Кв) визначається як відсоток втрати працездатності, визначений органами медико-соціальної експертизи.

У такій редакції абзац перший пункту 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, викладений згідно Постанови КМУ №543 від 26.06.2019 року.

Водночас, суд вважає протиправними посилання пенсійного органу на постанову КМУ від 23 листопада 2011 року №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", із внесеними до неї змінами, якою затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, з огляду на наступне.

Так, пунктом 9-1 вказаної Постанови передбачено формулу для визначення розміру мінімальної заробітної плати, п`ятикратний розмір якої, належить до виплати, як пенсії по інвалідності.

Разом з тим, відповідно до п. 8 ч.1 ст. 40 Бюджетного кодексу України, саме законом про Державний бюджет України визначаються розмір мінімальної заробітної плати на відповідний бюджетний період.

Зокрема, статтею 20 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено у 2020 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 4723 гривні.

Наведені положення свідчать про безпідставність проведення розрахунку розміру мінімальної заробітної плати, п`ятикратний розмір якої належить до виплати, як пенсії по інвалідності, на підставі формули, передбаченої абзацом першим пункту 9-1 цього Порядку, оскільки мінімальна заробітна плата, з метою застосування до спірних правовідносин, визначається виключно законом про Державний бюджет України на відповідний рік, який має вищу юридичну силу по відношенню до підзаконних НПА.

Крім того, положення ч. 3 ст. 59 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не передбачають застосування жодної формули для розрахунку мінімальної заробітної плати, а тому з урахуванням вищої правової сили Закону, суд вважає відсутніми підстави для застосування положень п.9-1 вказаної постанови при проведення перерахунку пенсії по інвалідності.

Згідно висновків Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеними в рішенні від 25 лютого 2020 року за результатом розгляду зразкової справи №520/1972/19, у зв`язку з прийняттям рішення Конституційним Судом України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини 3 статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 25 квітня 2019 року № 1-р (ІІ)/2019 справа № 3-14/2019 (402/19, 1737/19) колегія суддів вважає, що після прийняття цього рішення у держави виник обов`язок обчислити пенсії особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та є інвалідами (за бажанням цих осіб), у відповідності до частини 3 статті 59 Зaкoну Укрaїни «Прo стaтус і сoціaльний зaxист грoмaдян, які пoстрaждaли внaслідoк Чoрнoбильськoї кaтaстрoфи» у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року.

На підставі викладеного, суд вважає безпідставними посилання відповідача на абзац 1 п.9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМУ від 23.11.2011 року №1210 (зі змінами), оскільки наведена в цьому Порядку формула обчислення пенсії суперечить приписам ч.3 ст.59 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зменшує розмір пенсії позивача, тому суд застосовує до спірних правовідносин ч. 3 ст. 59 вказаного Закону та не застосовує наведені вище положення підзаконного акту, який суперечить закону.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській щодо відмови у перерахунку та виплаті державної (основної) пенсії по інвалідності, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, відповідно до частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як норми прямої дії, з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 01 січня відповідного року згідно відсотку втрати працездатності 80%, тобто як добуток п`яти мінімальних заробітних плат та відповідного відсотку втрати працездатності; та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату основної державної пенсії, на підставі прямої дії частини третьої статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 01 січня відповідного року згідно відсотку втрати працездатності 80%, тобто як добуток п`яти мінімальних заробітних плат та відповідного відсотку втрати працездатності без застосування понижуючих коефіцієнтів, інших формул чи розрахунків, а також проводити відповідні виплати без обмеження граничного (максимального) розміру пенсії, починаючи з 08 листопада 2019 року, з урахуванням здійснених виплат, - є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо доводів Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області стосовно того, що на позивача розповсюджується обмеження, передбачені ст. 2 Закону України від 08.07.2011 № 3668 "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", щодо максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 № 3668 частину третю статті 67 Закону України "Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" викладено в такій редакції: "Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність".

Водночас, п. 2 роз. ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 №3668 передбачено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Згідно матеріалів пенсійної справи позивача, ОСОБА_1 з 08.12.2008 року отримував пенсію по інвалідності 2 групи в розмірі фактичних збитків як учасник ліквідації наслідків ЧАЕС 1 категорії з втратою працездатності 60 %. З 01.07.2008 року по 30.11.2019 року отримував пенсію по лінії Міністерства оборони України. З 08 листопада 2019 року позивачу поновлено виплату пенсії згідно ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Тобто, фактично пенсія позивачу була призначена до набрання чинності Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи".

При цьому слід зазначити, що процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.

Разом із тим застосування цього показника до перерахунку пенсії позивача є протиправним, як тому, що стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених, так і з огляду на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України.

01.01.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VIII, яким частину третю статті 67 Закону України "Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" викладено в такій редакції: "Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень".

У вказаній редакції яким частина третя статті 67 Закона України "Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" діє на час звернення позивача до суду із цим позовом.

Проте, суд звертає увагу що вказані зміни також не мають відношення до пенсії позивача, оскільки встановлювали конкретний період обмеження, а саме "по 31 грудня 2017 року".

Таким чином, обмеження розміру пенсії позивача 10 (десятьма) прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність - є неправомірним.

Крім того, в прохальній частині позовної заяви позивач просить звернути рішення суду до негайного виконання.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.371 КАС України, негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

З огляду на зазначене, задовольняючи позовні вимоги, суд вважає за необхідне звернути рішення до негайного виконання в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 основної державної пенсії, на підставі прямої дії ч.3 ст.59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 01 січня відповідного року згідно відсотку втрати працездатності 80%, тобто як добуток п`яти мінімальних заробітних плат та відповідного відсотку втрати працездатності, починаючи з 08 листопада 2019 року - у межах суми стягнення за один місяць.

Також позивач просить суд встановити судовий контроль за виконанням рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З урахуванням обставин справи, суд вважає необхідним зобов`язати відповідача подати в 30-денний строк з моменту набрання цим рішенням законної сили звіт про виконання судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення.

Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивач звільнений від оплати судового збору на підставі п. 9, п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72, 74-77, 90, 243-246, 250, 255, 263, 291, 295, 297 КАС України,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті державної (основної) пенсії по інвалідності, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, відповідно до частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як норми прямої дії, з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 01 січня відповідного року згідно відсотку втрати працездатності 80%, тобто як добуток п`яти мінімальних заробітних плат та відповідного відсотку втрати працездатності.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 основної державної пенсії, на підставі прямої дії частини третьої статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 01 січня відповідного року згідно відсотку втрати працездатності 80%, тобто як добуток п`яти мінімальних заробітних плат та відповідного відсотку втрати працездатності без застосування понижуючих коефіцієнтів, інших формул чи розрахунків, а також проводити відповідні виплати без обмеження граничного (максимального) розміру пенсії, починаючи з 08 листопада 2019 року, з урахуванням здійснених виплат.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині присудження виплати пенсії в межах суми стягнення за один місяць.

Встановити судовий контроль за виконанням рішення суду, зобов`язавши Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подати до суду у місячний строк з дня набрання рішенням законної сили, звіт про виконання судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (; місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83).

Суддя О.В. Глуханчук

.