Справа № 524/1855/20
Суддя: Рибалка Ю. В.
Дата ухвалення: 2020-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/1855/20
Провадження №2-а/524/144/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2020 року, Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: головуючого судді - Рибалки Ю.В., при секретарі судового засідання - Коршак Н.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора батальйону роти № 2 Батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Степанова Дмитра Сергійовича, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року до суду звернулась ОСОБА_1 з адміністративним позовом до інспектора роти №2 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП лейтенанта поліції Степанова Дмитра Сергійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову зазначила, що 17.03.2020 року інспектором роти № 2 батальйону 1 в м. Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенантом поліції Степановим Д.С. була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 2256993, про притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та застосування стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

У цій постанові зазначено, що вона здійснила зупинку транспортного засобу марки Skoda Octavia A5, д.н.з. НОМЕР_1 , у забороненому для цього місці.

Вважає вищевказану постанову по справі про адміністративне правопорушення незаконною та такою, що порушує її права та охоронювані законом інтереси, оскільки відповідач позбавив її права на отримання юридичної допомоги, а тому просить її скасувати.

Ухвалою суду від 01 квітня 2020 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання, витребувано документи, запропоновано відповідачу надати відзив на позов, а третій особі пояснення щодо позову.

21 квітня 2020 року до суду надійшли диск з відеозаписом та відзив відповідача на позов, у якому він зазначив, що з ним не погоджується, оскільки правопорушення дійсно було вчинено позивачем. Також надійшли пояснення третьої особи у справі - Департаменту патрульної поліції, відповідно до яких, просить суд в задоволенні позову відмовити.

Суд, вивчивши матеріали справи, оглянувши відеозапис події та розгляду справи про адміністративне правопорушення, оцінюючи зібрані і надані докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.03.2020 року, інспектором роти № 2 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Степановим Д.С. винесено постанову серії ЕАК № 2256993 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн., за те, що позивач цього дня 0 08 год. 16 хв., в м. Кременчуці, по вул. Першотравневій, керуючи транспортним засобом Skoda Octavia A5, д.н.з. НОМЕР_1 , не виконала вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» з табличкою 7.4.1 «08.00-17.00» розділу 33 ПДР України.

Згідно з дорожнім знаком 3.34 «Зупинку заборонено» забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п.1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Законом України від 14 липня 2015 року №596-УІІ «Про внесення змін де деякий законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» статтю 258 КУпАП було доповнено новою частиною, якою розширено перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення.

Так, відповідно до частини другої статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно зі статтею 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, зокрема і передбачених частиною першою, другою і третьою статті 122, статтями 124-1 - 126.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Як вбачається із відеозапису нагрудної камери поліцейського, який здійснено у період часу, коли було виявлено адміністративне правопорушення та наданий інспектором на підтвердження правопорушення, зафіксовано факт правопорушення, а саме зупинку транспортного засобу позивача в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено».

Також, зафіксовано роз`яснення прав, передбачених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Відеозапис є належним та допустимим доказом у справі з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності (аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 16.08.2019 року у справі № 524/126/17, від 31.07.2019 року у справі № 524/495/17, від 28.11.2018 року у справі № 537/1214/17).

Відомості про технічний засіб (нагрудна камера), яким здійснено відеозапис, внесено до оскаржуваної постанови.

Не заслуговують на увагу пояснення позивача, згідно з якими вона була нібито позбавлена поліцейським права на отримання юридичної допомоги, враховуючи наступне.

На місці розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач надала письмове клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку з необхідністю отримання правової допомоги. Розглянувши дане клопотання позивачу було повідомлено, що право на юридичну допомогу під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема за ч. 1 ст. 122 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має реалізувати на місці розгляду справи. Фактично позивач отримала правову допомогу телефоном.

Також інспектором було прийнято до уваги той факт, що позивач користувалась правничою допомогою за допомогою засобів зв`язку. Таким чином, вказане клопотання було відхилене виключно в частині перенесення розгляду справи.

Крім того, суд бере до уваги висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, згідно з якими не може спростовувати здійсненого позивачем адміністративного правопорушення факт не надання йому під час розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху роз`яснень, передбачених положеннями статей КУпАП. Ці недоліки не можуть бути підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (постанова Верховного Суду від 17.05.2018 року у справі № 753/4366/17).

Європейський суд з прав людини у справі «Максименко проти України» обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов`язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи. Санкція ч. 1 ст. 122 КУпАП не передбачає застосування адміністративного арешту. Таким чином відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відтак подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до статті 77 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами ст. 90 КАС України , відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, доведеним є факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке її притягнуто до адміністративної відповідальності.

За наведених обставин суд вважає, що інспектор патрульної поліції врахував всі обставини, необхідні для розгляду справи, правомірно виніс постанову та наклав на позивача адміністративне стягнення, що свідчить про безпідставність та необґрунтованість адміністративного позову.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування з урахуванням вимог частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виконав, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. 244-246, 271, 272, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора батальйону № 1 роти № 2 Батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Степанова Дмитра Сергійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2256993 від 17.03.2020 року - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Роз`яснити, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк щодо апеляційного оскарження рішення суду продовжується на строк дії такого карантину.

Суддя Ю.В. Рибалка