Справа № 428/2392/20
Суддя: Калмикова Ю. О.
Дата ухвалення: 2020-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 428/2392/20
Провадження № 2-а/415/284/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2020 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Калмикової Ю.О.,

за участю секретаря - Кравченко О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Лисичанська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції батальйону №2 роти №1 Управління патрульної поліції в Луганській області Сергєєва Павла Андрійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Описова частина

Зміст позовних вимог

До Лисичанського міського суду Луганської області надійшли матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції батальйону №2 роти №1 Управління патрульної поліції в Луганській області Сергєєва Павла Андрійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилалася на те, що 07.03.2020 року стосовно ОСОБА_1 поліцейським УПП в Луганській області Сергєєвим Павлом Андрійовичем винесено постанову серії ЕАК № 2211955 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Відповідно до змісту постанови позивач, нібито, керуючи транспортним засобом, рухався зі швидкістю 81 км/год у населеному пункті, чим порушив п. 12.4. Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Поліцейський здійснив розгляд справи про адміністративне правопорушення 07.03.2020 року в період з 16 години 27 хвилин до 16 години 35 хвилин на ділянці дороги за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Об`їзна, «Парк Фієста».

Під час розгляду справи поліцейським було оголошено позивачу процесуальні права, якими він бажав скористуватись, а саме: правом при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, але мої процесуальні права були порушені поліцейським.

Поліцейський попередив позивача про те, що ним за допомогою нагрудної відеокамери здійснюється відеозапис розгляду справи. Позивачем на відеокамеру було неодноразово заявлено клопотання забезпечити при розгляді справи можливість користуватися юридичною допомогою адвоката.

Поліцейський під відеозапис, який здійснювався ним, сказав позивачу «викликайте на місце адвоката», однак у нього не було можливості здійснити, такі дії, у зв`язку із відсутністю укладених договорів про надання правової допомоги з адвокатами, а також номерів телефонів адвокатів, які спеціалізуються у справах про адміністративні правопорушення.

Позивач повторно попросив поліцейського, щоб він забезпечив йому правову допомогу, маючи на увазі те, щоб він надав йому достатній час для пошуку адвоката та укладення з ним угоди. Надання позивачу безоплатної допомоги він не просив. Однак, поліцейський позивачу не надав достатнього часу для пошуку адвоката та укладання з ним угоди. Поліцейський навіть не запропонував відкласти розгляд справи у зв`язку з цим.

У подальшому поліцейський за умови, що позивач бажаю скористатися правовою допомогою не вжив жодних дій щодо надання йому можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги повідомив його, що відмовляє у задоволенні вказаного клопотання та почав складати постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, відмовивши йому в реалізації процесуальних прав.

Він вважає, що його транспортний засіб рухався не перевищуючи дозволену швидкість, технічним приладом IRUCAM ТС000676 зафіксовано швидкість, яка не відповідає дійсності та є значно більшою від фактичної. Більш того, мій транспортний засіб рухався на ділянці дороги, яка розташована поза межами населеного пункту та дії дорожнього знаку 5.45 «початок населеного пункту», а тому на даній ділянці дороги, перевищення швидкості не було.

Для доведення вищевказаних обставин мені і був потрібен адвокат, який би зміг витребувати з відповідних органів інформацію, чи входить ділянка дороги, де був зупинений мій автомобіль в межі населеного пункту, чи ні; чи оборудовано її відповідними дорожніми знаками, чи ні; чи наявний вимірювач швидкості TRUCAM у Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки, чи ні; чи сертифікований вимірювач швидкості TRUCAM, чи ні; чи проводились перевірки відповідності його вимірів, чи ні; вимагав би складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення зі схемою ділянки дороги та зображенням на них відповідних дорожніх знаків. Мав би можливість заявити поліцейському клопотання про долучення до матеріалів даних доказів. Дати пояснення поліцейському з цього приводу, отримати пояснення свідків. В присутності адвоката ознайомитись з доказами правопорушення. Але він був зовсім позбавлений можливості на доведення своєї невинуватості.

З постановою серії ЕАК № 2211955 від 07.03.2020 позивач не згоден і вважає, що вона незаконна, оскільки винесена з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню з наступних підстав.

На підставі викладеного, позивач просив суд визнати дії поліцейського батальйону 2 роти 1 Управління патрульної поліції в Луганській області Сергєєва Павла Андрійовича щодо винесення постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2211955 від 07.03.2020 стосовно ОСОБА_1 щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП з накладанням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень - протиправними; постанову поліцейського батальйону 2 роти 1 Управління патрульної поліції в Луганській області Сергєєва Павла Андрійовича про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2211955 від 07.03.2020 скасувати повністю, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Доводи особи, яка подала позов

Позовна заява мотивована тим, що позивач ОСОБА_1 вважає постанову серії ЕАК № 2211955 від 07.03.2020 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі протиправною, у зв`язку з чим просить її скасувати.

Відповідачем був наданий відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог та надано диск DVD.

Надходження позовної заяви та інших заяв до суду

27.04.2020 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 415/2392/20 було відкрито провадження у цій адміністративній справі.

04.05.2020 року відповідачем був наданий відзив на позовну заяву та надано письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності та долучено відеоматеріал правопорушення ОСОБА_1 від 07.03.2020.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав письмове клопотання, в якому проси справу розглянути за його відсутності.

Дослідивши докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та зміст спірних правових відносин.

Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 2211955 від 07.03.2020 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом SUZUKI GRAND VITARA, номерний знак НОМЕР_1 , 07 березня 2020 р. о 16.27 годині у м. Сєвєродонецьку, вулиця об`їзна район Парку Фієста, рухався зі швидкістю 81 км/год. у населеному пункті, позначеному дорожнім знаком 5.45 початок населеного пункту при встановленому обмежені 50 км/год., швидкість руху вимірювалася TruСam TС 000676 похибка 2км/год., чим порушив п.12.4 ПДР - порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год.).

Прийняте по справі рішення застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн.

Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 22.06.2018 р. ОСОБА_1 є власником транспортного засобу SUZUKI GRAND VITARA, номерний знак НОМЕР_1 , 2006 року випуску.

Згідно з посвідченням водія серія НОМЕР_3 ОСОБА_1 має відкриті категорії А1, А, В1, В, С1, С.

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2211955 від 07.03.2020 року протиправною, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Позивач не погоджуючись з обставинами, викладеними в постанові серії ЕАК № 2211955 від 07.03.2020 року, посилаючись на відсутність складу адміністративного правопорушення, скористався своїм правом і звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Мотивувальна частина

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем суду був наданий суду відеозапис з відео камери лейтенанта поліції УПП від 07.03.2020 року.

З постанови про накладення адміністративного стягнення відносно позивача вбачається, що до неї надано відео з бодікамери DSJ-X300114_BB00114, фото, відео з TruСam TС 000676.

Судом встановлено, що на підтвердження факту порушення позивачем п.12.4 ПДР України, відповідачем надано фото, на яке є посилання в постанові ЕАК № 2211955 від 07.03.2020 року та на якому зображено автомобіль SUZUKI GRAND VITARA, номерний знак НОМЕР_1 . Суд приймає до уваги це фото, як належний та допустимий доказ.

Також відповідачем надано відеозапис DSJ-X300114_BB0114 та відео № 162157, тоді як в оскарженій постанові про адміністративне правопорушення вказано інший номер DSJ- X300114_BB00114 та відео з TruСam TС 000676. Отже, номер пристрою згідно з постановою не співпадає з номером пристрою згідно з відеозаписом, у зв`язку з чим суд не приймає до уваги даний відеозапис в якості належного та допустимого доказу.

Отже, судом встановлено, що на підтвердження факту порушення позивачем п.12.4 ПДР, відповідачем не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів.

Аналізуючи вищенаведене, суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід зазначити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює,а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

За таких обставин суд приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2211955 від 07.03.2020 року складена з порушенням норм статті 283 КУпАП, а тому не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та підлягає скасуванню.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідачем суду не наведено будь-яких причин, з яких він не дотримався наведених положень КУпАП щодо фіксування і дослідження доказів у справі про адміністративне правопорушення.

З наведеного суд доходить висновку, що відсутні докази того, що на час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача відповідач приймав оскаржуване рішення з дослідженням доказів, а не на підставі тільки візуального спостереження за дотриманням позивачем ПДР.

Аналогічні висновки стосовно правових наслідків відсутності у постанові про накладення адміністративного стягнення посилання на пристрій, на який зроблений відеозапис, як на суттєве порушення при накладенні адміністративного стягнення викладені у постанові ВС від 30 травня 2018 р. в адміністративному провадженні №К/9901/29775/18 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/74407705).

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції батальйону №2 роти №1 Управління патрульної поліції в Луганській області Сергєєва Павла Андрійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст. 2, 72-90, 99, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції батальйону №2 роти №1 Управління патрульної поліції в Луганській області Сергєєва Павла Андрійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксованої не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2211955 від 07.03.2020 року, виготовлену не друкарським засобом, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники судового розгляду:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер НОМЕР_5 .

Відповідач: інспектор патрульної поліції батальйону №2 роти №1 Управління патрульної поліції в Луганській області Сергєєв Павло Андрійович, місце роботи за адресою: буд. 8, вул. Штейгерська, м. Лисичанськ, 93100, Луганська область, Україна, код ЄДРПОУ невідомо.

Повний текст судового рішення складено 14.05.2020.

Суддя Ю. О. Калмикова