Справа № 714/249/20
Суддя: Костишин Н. Я.
Дата ухвалення: 2020-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/714/10/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2020 р. м.Герца

Герцаївський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді Костишин Н.Я.

секретар судового засідання Гавалешко Д.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Циганчука Ігоря Івановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до інспектора роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Циганчука І.І. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позову позивач вказав, що згідно з постановою інспектора роти №1 батальйону №1 УПП в Івано-Франківській області Циганчука І.І. від 14.03.2020 року на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за ч.1 ст.122 КУпАП. Підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності стало те, що він в 10 год. 49 хв. 14.03.2020 року керуючи автомобілем марки «Toyota Avalon», державний номерний знак НОМЕР_1 , в населеному пункті с.Ямниця Тисменецького району Івано-Франківської області, рухався зі швидкістю 79 км/год., при цьому перевищив допустиму швидкість на 29 км/год., чим порушив п.12.4 Правил дорожнього руху. Швидкість вимірювалась на ТrиСаm LТІ 20/20 ТС000677. Позивач стверджує, що постанова про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, є протиправною, необґрунтованою та безпідставною, вона повністю не відповідає обставинам справи, обставини вказані в ній не відповідають дійсності, є надуманими та неправдивими, винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню.

Представник відповідача надіслав до суду відзив на позов, в якому зазначає, що вимоги позивача є безпідставними, такими, що не підлягають задоволенню, оскільки під час несення служби в населеному пункті с.Ямниця Тисменецького району Івано-Франківської області 14.03.2019 року, екіпажем УПП в Івано-Франківській області за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000677) було виявлено порушення Правил дорожнього руху водієм транспортного засобу «Toyota» із номерним знаком НОМЕР_1 , який рухався зі швидкістю 79 км/год., при дозволеній швидкості 50 км/год. в населеному пункті, при цьому перевищуючи встановлене обмеження швидкості руху на 29 км/год., чим порушив п.12.4 ПДР України. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме: факт порушення вимог п.12.4 ПДР У країни, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП, було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача. Відповідачем було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №2243179 від 14.03.2020 року з накладенням на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. Відповідач діяв на підставі та у межах наданих йому повноважень, згідно Конституції України та законів України права позивачеві розяснювалися, справа розглядалася за місцем вчинення адміністративного правопорушення. Просить суд відмовити в задоволенні позову.

Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився. Його представником надіслано до суду відзив, в якому останній заперечив щодо задоволення позову з підстав наведених у відзиві, просить відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою серії ЕАК №2243179 від 14.03.2020 року, винесеною інспектором роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Циганчуком І.І., ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 255 грн. за порушення вимог п.12.4 Правил дорожнього руху.

У постанові, складеній поліцейським за місцем зупинки керованого позивачем автомобіля марки «Toyota Avalon», державний номерний знак НОМЕР_1 , зазначено, що в 10 год. 49 хв. 14.03.2020 року він керував транспортним засобом в населеному пункті с.Ямниця Тисменецького району Івано-Франківської області зі швидкістю 79 км/год., при цьому перевищив допустиму швидкість на 29 км/год., чим порушив п.12.4 Правил дорожнього руху. Швидкість вимірювалась на TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000677) та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальністі за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

В даному випадку предметом судового дослідження є правомірність дій субєкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, статтею 7 якого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.01.2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобовязані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до пункту 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3, 5-6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1-3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.ст.124-1-126,) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

З оскаржуваної постанови вбачається, що 14.03.2020 року о 10 год. 49 хв. позивач, керуючи автомобілем марки «Toyota Avalon», державний номерний знак НОМЕР_1 , в населеному пункті с.Ямниця Тисменецького району Івано-Франківської області, рухався зі швидкістю 79 км/год., при цьому перевищив допустиму швидкість на 29 км/год., чим порушив п.12.4 Правил дорожнього руху. Внаслідок чого, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Згідно ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобовязані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух

Частиною 1 статті 122 КУпАП встановлено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В даному випадку, інспектор роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Циганчук І.І. безпосередньо став свідком вчинення адміністративного правопорушення, що виразилось у перевищенні встановленого обмеження швидкості руху в населеному пункті на 29 км/год.

Суд звертає увагу на те, сертифікований прилад TruCam LTІ 20/20 (серійний номер ТС000677) зафіксував, що автомобіль позивача марки «Toyota Avalon» з номерним знаком НОМЕР_1 дійсно рухався зі швидкістю 79 км/год.

З наявних відеозаписів, що містяться в матеріалах справи слідує, що позивач, керуючи автомобілем марки «Toyota Avalon», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 79 км/год., чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті. Інспектор, зупинивши транспортний засіб позивача, підійшов до водія, належним чином пояснив суть правопорушення та відразу надав позивачу прилад TruCam для ознайомлення з відеозаписом, яким було зафіксовано адміністративне правопорушення. В подальшому, відповідач попросив надати для перевірки документи, відповідно до п.2.1 Правил дорожнього руху та на підставі ст.32 Закону України «Про Національну поліцію», на що водій виконав вимогу патрульного. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення: порушення вимог п.12.4 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП України, було прийнято рішення про винесення постанови і накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 225 грн. Водію було розяснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Далі ознайомлено зі змістом постанови, повідомлено про порядок її оскарження, виконання та під підпис вручено її копію. Справу розглянуто за місцем вчинення адміністративного правопорушення.

Суд вважає, що відповідач діяв у спосіб, передбачений законами України та правомірно притягнув позивача до адміністративної відповідальності. В той час, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Сама незгода апелянта щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності.

Суд також враховує, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (стаття 7 КУпАП).

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Суд наголошує, що відповідачем зібрано та надано суду докази на підтвердження факту вчинення правопорушення та правомірності своїх дій. В даному випадку, суд вважає, що відповідач діяв правомірно та у спосіб визначений законом, при цьому надав суду необхідні докази, які доводять перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортним засобом позивача більш як на 20 кілометрів на годину.

Підсумовуючи наведене, суд доходить висновку про правомірність дій відповідача щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про накладення адміністративного стягнення.

Згідно із пунктом 1 частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

З огляду на викладені обставини справи, оскаржувану постанову слід залишити без змін та відмовити у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.10, 11, 76, 77, 242-246, 286 КАС України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Циганчука Ігоря Івановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя