Справа № 320/2435/19
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2020-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/2435/19 Суддя (судді) першої інстанції: Кушнова А.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Оксененка О.М., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Європетроліум" до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкової вимоги та рішення про опис майна в податкову заставу, -

В С Т А Н О В И В

Товариство з обмеженою відповідальністю "Європетроліум" звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, в якому просило:

- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 26.03.2019 року №61466-54;

- визнати протиправним та скасувати рішення про опис майна в податкову заставу від 26.03.2019 року №248.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що підставою для прийняття спірної вимоги та спірного рішення стали відомості електронних баз даних відповідача, які незважаючи на наявність рішення Київського окружного адміністративного суду від 10.02.2016 року у справі №810/5686/15, яким встановлено виконання позивачем своїх обов`язків зі сплати авансових внесків за платіжним дорученням від 04.09.2015 року №3310 на суму 94 386,00 грн., рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.02.2019 року по справі №826/8527/17, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.12.2017 року по справі №826/14371/17 не були змінені, хоча, на думку позивача, відповідач має можливість здійснювати відповідні коригування облікових показників ІКП у ручному режимі у разі необхідності.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року адміністративний позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення і прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Зокрема, відповідач стверджує, що суд першої інстанції, при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшов помилкового висновку задовольняючи позовні вимоги, оскільки сплачені Товариством кошти не надійшли до Державного бюджету України, отже правових підстав для включення суми 94 386,00 грн. із сплати авансових внесків за платіжним дорученням від 04.09.2015 року №3310 до облікової картки позивача немає.

Окрім того відповідач звертає увагу, що рішення суду, яким контролюючий орган зобов`язано вчинити дії щодо відображення сум з авансових внесків з податку на прибуток в обліковій картці не можливо виконати технічно.

Також скаржник зазначає, що законодавець не звільняє платника податків від обов`язку сплати суми основного зобов`язання або податкового боргу, а лише звільняє від відповідальності за порушення строків зарахування такого зобов`язання або боргу до бюджетів.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він посилається на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства та зазначає, що позивачем виконано обов`язок щодо складання та подання до уповноваженого банку платіжного доручення про перерахування грошових коштів з метою сплати податкових зобов`язань, а порушення вимог законодавства щодо перерахування коштів допущено банком, тому податкова вимога та рішення про опис майна є протиправними та підлягають скасуванню.

Окрім того звертає увагу, що при виявленні некоректних базових записів структурними підрозділами за напрямами роботи готується коригуючий документ з обов`язковим посиланням на первинний документ, показники якого виправляються. У разі необхідності коригування облікових показників ІКП у ручному режимі здійснюється виключно за рішенням керівника (заступника керівника) органу ДФС, підготовленим відповідним структурним підрозділом за напрямом роботи.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Європетроліум", ідентифікаційний код 35153262, зареєстровано 07.06.2007 року, номер запису в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації 1 004614, з 13.06.2007 року перебуває на податковому обліку у Києво-Святошинській ОДПІ Головного управління ДФС у Київській області, про що свідчить Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 11.05.2019 року № (а.с. 14-20).

19.06.2007 року між позивачем (Клієнт) та АБ "Національні інвестиції" (Банк) було укладено договір банківського рахунка № 4922 (а.с. 161-166). Відповідно до пункту 1.1. Договору банківського рахунка Банк відкриває Клієнту поточний (поточні) рахунок (рахунки) у національній та (або) іноземній валюті та здійснює його (їх) розрахункове та касове обслуговування відповідно до чинного законодавства України, нормативно-правових актів Національного банку України (далі - НБУ) та умов цього Договору.

26.01.2015 року позивачем подано до ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ Міндоходів у Київській області податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за 2014 рік (а.с. 96-99). У рядку 07 податкової декларації "Об`єкт оподаткування від усіх видів діяльності" зазначено показник 2 949 508 грн., у рядку 23 податкової декларації "авансовий внесок, що підлягатиме сплаті щомісячно", зазначено показник 44 243 грн. (а.с. 96-99).

Податкова декларація була прийнята контролюючим органом 26.01.2015 року, реєстраційний номер документу , що підтверджується квитанцією № 2 (а.с. 100).

04.09.2015 року позивачем було подано до АТ "Банк "Національні інвестиції" платіжне доручення № 3310 на перерахування грошових коштів у розмірі 94 386,00 грн. на розрахунковий рахунок 0356 Управління Державної казначейської служби України у Києво-Святошинському районі, призначення платежу *;101;35153262;11024000; Авансовий внесок податок за прибуток за вересень 2015, яке одержано та проведено банком 04.09.2015 року, про що свідчать відбитки печатки АТ "Банк "Національні інвестиції" на платіжному дорученні (а.с. 21).

Листом від 04.09.2015 року вих № 11-14/2904 позивач повідомив ДПІ у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області про сплату авансового внеску з податку на прибуток за вересень 2015 року в сумі 94 386,00 грн. згідно платіжного доручення № 3310 від 04.09.2015 року, який було отримано контролюючим органом 07.09.2015 року (а.с. 22).

Однак, як вбачається з облікової картки ТОВ "Європетроліум" з податку на прибуток за 2015-2019 роки та не заперечується сторонами, сплата податкового зобов`язання у розмірі 94 386,00 грн. згідно платіжного доручення № 3310 від 04.09.2015 року не відображена в обліковій картці платника податку (а.с. 122-140).

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 10.02.2016 року у справі №810/5686/15 суд визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення форми "Ш" Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області від 20.10.2015 року № ; зобов`язав Державну податкову інспекцію у Києво-Святошинському районі Головного управляння Державної фіскальної служби України у Київській області внести до інтегрованої картки особового рахунку ТОВ "Європетроліум" (ідентифікаційний ) відомості про сплату коштів за платіжним дорученням № 3310 від 04.09.2015 року на суму 94 386,00 грн. спрямовані на сплату авансового внеску з податку на прибуток (код 85 ). Рішення набрало законної сили 26.04.2016 року.

В подальшому, 30.01.2019 року позивачем подано до Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за 2018 рік № (а.с. 62-65). У рядку 01 податкової декларації "Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку" зазначено показник 14 104 554 грн., у рядку 04 податкової декларації "Об`єкт оподаткування" зазначено показник 1 832 263 грн.; у рядку 19 податкової декларації "Податок на прибуток, нарахований за результатами останнього (звітного) податкового періоду" зазначено показник 329 807 грн.

Податкова декларація була прийнята контролюючим органом 31.01.2019 року, реєстраційний номер документу , про що свідчить квитанція № 2 (а.с. 66).

Однак, сума сплати за самостійно задеклароване податкове зобов`язання за декларацією № була зарахована на погашення податкового боргу у сумі 94 386,00 грн.

Відтак, 26.03.2019 року Головним управлінням Державної фіскальної служби у Київський області винесено податкову вимогу № 61466-54, якою повідомлено Товариство з обмеженою відповідальністю "Європетроліум", що станом на 25 березня 2019 року сума податкового боргу вказаного платника податків становить 115 459,86 грн., у тому числі податок на прибуток приватних підприємств на суму основного платежу 115 459,86 грн. (а.с. 67).

Також 26.03.2019 року Головне управління Державної фіскальної служби у Київський області прийняло рішення №248 про опис майна товариства з обмеженою відповідальністю "Європетроліум" в податкову заставу (а.с. 68).

Податкова вимога та рішення про опис майна в податкову заставу були направлені позивачу засобами поштового зв`язку у поштовому відправленні № 56 та вручені представнику позивача 07.05.2019 року, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 120).

Вважаючи рішення відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Під час розгляду цієї справи суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідачем в процесі розгляду справи не було доведено наявність у позивача податкового боргу з податку на прибуток підприємств, що стало підставою для прийняття відповідачем податкової вимоги, відтак податкова вимога та рішення про опис майна в податкову заставу є протиправними, та таким, що підлягають скасуванню.

Колегія суддів підтримує правову позицію Київського окружного адміністративного суду виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 року № 2755-VI, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Підпункт 14.1.156. п. 14.1. статті 14 Податкового кодексу України визначає податкове зобов`язання як суму коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Підпунктом 14.1.153 п. 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Приписами статті 16 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов`язаний: вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів (п.п. 16.1.2 п. 16.1); подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів (п.п. 16.1.3 п. 16.1); сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи ( п.п. 16.1.4 п. 16.1).

Відповідно до п.57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У відповідності до п. 58.1 статті 58 Податкового кодексу України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу.

За змістом пп. 2.1., 2.2, 2.3 Порядку направлення органами доходів і зборів податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міндоходів України від 10.10.2013 року №576 (в редакції, чинній на час прийняття спірних рішень), податкова вимога формується органами доходів і зборів за місцем обліку платника податків. Податкова вимога формується, якщо: платник податків не сплатив суми податкового зобов`язання, зазначеної в поданій ним податковій декларації, у встановлені Кодексом строки; платник податків не сплатив узгодженої суми грошового зобов`язання, визначеної в податковому повідомленні-рішенні, у встановлені законом строки; платник збору не сплатив узгодженої суми збору за провадження деяких видів підприємницької діяльності у встановлені строки; платник єдиного податку першої або другої групи не сплатив суми авансового внеску у встановлені строки. Протягом строків оскарження суми грошових зобов`язань, визначених Кодексом, податкова вимога з податку, що оскаржується, не надсилається.

Відповідно до п.59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п.59.3 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Судом встановлено, що податковий борг з податку на прибуток ТОВ «Європетроліум» виник у результаті несплати авансового внеску податку на прибуток за вересень 2015 року на загальну суму 94 386,00 грн.

26.03.2019 року, у зв`язку з наявністю заборгованості, Головним управлінням Державної фіскальної служби у Київський області на адресу ТОВ "Європетроліум" направлено податкову вимогу № 61466-54 та рішення №248 про опис майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Європетроліум" в податкову заставу.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, факт виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Європетроліум" обов`язку по сплаті авансового внеску, шляхом направлення ним платіжного доручення з належними та допустимими реквізитами до установи банку, прийняття платіжного документу банком до виконання, встановлений Київським окружним адміністративним судом в постанові від 10.02.2016 року в справі №810/5686/15 (а.с. 23-28).

Згідно з частиною 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, колегія суддів зазначає, що відсутність у позивача податкового боргу з авансового внеску податку на прибуток за вересень 2015 року на загальну суму 94 386,00 грн. не потребує повторного доказування, оскільки встановлена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Колегія суддів звертає увагу, що невідображення в обліковій картці платника податків належного виконання позивачем зобов`язання по сплаті податку на прибуток, згідно платіжного доручення № 3310 від 04.09.2015 року на суму 94386,00 грн., неодноразово слугувало підставою для нарахування позивачу податкового боргу з податку на прибуток, опису майна в податкову заставу та було предметом судового оскарження.

Зокрема, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.12.2017 року у справі № 826/13616/17 (набрала законної сили 13.02.2018 року) визнано протиправним та скасовано рішення про опис майна в податкову заставу від 14.09.2017 року №487 (реєстраційний номер рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 71029412).

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.02.2019 року у справі № 826/8527/17 (набрало законної сили 12.06.2019) адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Європетроліум" задоволено повністю. Визнано протиправною та скасовано податкову вимогу ГУ ДФС у Київській області від 16.03.2017 рокуц №1588-17. Зобов`язано Головне управління ДФС у Київській області здійснити корегування даних у інтегрованій картці особового рахунку ТОВ "Європетроліум" шляхом виключення з неї відомостей про наявність податкового боргу з податку на прибуток приватних підприємств (код 11021000) в сумі 94 386,00 грн. (реєстраційний номер рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 80124243).

Також, колегія суддів звертає увагу, що позивач неодноразово звертався до відповідача з заявами про виконання рішення суду та вжиття заходів для внесення змін до інтегрованої картки платника податків, про що свідчать: лист Товариства з обмеженою відповідальністю "Європетроліум" вих № 11-14/2331 від 22.07.2016 року (а.с. 31-32); лист Товариства з обмеженою відповідальністю "Європетроліум" вих № 11-14/237 від 09.02.2017 року (а.с. 34-36).

Проте, відповідачем не внесено зміни в інтегровану картку ТОВ "Європетроліум" по податку на прибуток шляхом відображення сплати за платіжним дорученням № 3310 від 04.09.2015 року на суму 94386,00 грн., що підтверджується листом Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 22.08.2016 року № 2047/10/10-13-07-02-30 (а.с. 33).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, відповідачем не було доведено наявність у позивача податкового боргу з податку на прибуток підприємств, що стало підставою для прийняття оскаржуваної податкової вимоги, на підставі чого податкова вимога від 26.03.2019 року є протиправною і підлягає скасуванню.

Щодо рішення про опис майна у податкову заставу, то колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність зазначеного рішення, оскільки відповідно до положень ст. 89 Податкового кодексу право податкової застави виникає, зокрема, у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Отже, оскільки у позивача був відсутній податковий борг, станом на час прийняття відповідачем оскаржуваного рішення про опис майна у податкову заставу, колегія суддів вказує про протиправність зазначеного рішення, що відповідно є підставою для його скасування.

При цьому, колегія суддів зазначає, що нормами чинного законодавства не передбачено процедури відкликання (скасування) рішення про опис майна у податкову заставу податковим органом в іншому порядку ніж за результатом задоволення скарги (позову) платника податків.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення щодо задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: І.О. Лічевецький

Судді: В.П. Мельничук

О.М. Оксененко