Справа № 280/781/20
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2020-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

04 травня 2020 року о/об 17 год. 20 хв.Справа № 280/781/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Новіковій Д.А., розглянувши у місті Запоріжжі у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, проспект Соборний, буд.166; )

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (надалі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (надалі відповідач, ГУ ДФС у Запорізькій області), в якому позивач просить суд: 1) скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від 16.03.2019 за №0-0828; 2) скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від 16.03.2019 за №0005389/1-5007-0828; 3) скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від 16.03.2019 за №0005389/2-5007-0828.

У позові (а.с.20-22) зазначено наступне. Сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб. Рішенням Запорізької міської ради №5 від 28.01.2015 зі змінами від 30.06.2015 затверджено «Положення про встановлення податку на майно ( в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки)», яким встановлено ставку податку - ставка податку для об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, починаючи з 01 січня 2016 року становить 2 відсотки розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного року за 1 кв.м. (тобто це становить 24,36, а не як зазначено в розрахунку ставка оподаткування 27,56). Згідно з п.2.4.1 вказаного Положення база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи платника податку, зменшується на 250 кв.м. - для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості. Проте, податковим органом ця норма не була врахована і розрахунок був зроблений на 526 кв.м., що є неправомірним, адже з 526 кв.м. необхідно було відняти 250 кв.м. (площа, яка не підлягає оподаткуванню) і рахунок робити на 276 з базою оподаткування 24,36. Всі ці обставини свідчать про те, що податкове повідомлення-рішення прийнято не у відповідності до вимог закону та підлягає скасуванню. Крім того, є в наявності технічний звіт про результати обстеження стану будинку по АДРЕСА_2 відповідно до якого житлова нерухомість непридатна для про проживання.

Позивач підтримав позовні вимоги.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву (а.с.37-38), в якому зазначено наступне. Згідно даних інформаційної системи «Податковий блок» ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) зареєстрований як фізична особа-підприємець 12.12.2007 та здійснює діяльність на спрощеній системі оподаткування, єдиний податок, III група з 01.01.2012 за КВЕД: 45.20 «Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів». Станом на 16.04.2020 позивач має заборгованість по єдиному внеску у сумі 42152,31 грн.

Відповідач проти позову заперечував.

Ухвалою судді від 06.04.2020 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 04.05.2020 за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

Як з`ясовано судом і не заперечується сторонами, у власності ОСОБА_1 з 17.11.2011 перебуває житловий будинок загальною площею 588,1кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.28-31).

ГУ ДФС у Запорізькій області сформовані податкові повідомлення-рішення:

1) від 16.03.2019 за №0005389/2-5007-0828, яким ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуваний фізичними особами, які є власниками об`єктів, за податковий період 2016 рік у сумі 37900 грн. 84 коп.;

2) від 16.03.2019 за №0005389/1-5007-0828, яким ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуваний фізичними особами, які є власниками об`єктів, за податковий період 2017 рік у сумі 39979 грн. 20 коп.;

3) від 16.03.2019 за №0-0828, яким ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуваний фізичними особами, які є власниками об`єктів, за податковий період 2018 рік у сумі 42427 грн. 36 коп.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків.

01.01.2015 набрав чинності Закон України №71-VIII від 28.12.2014 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким викладено в новій редакції ст.266 Податкового кодексу України «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки».

Згідно з пп.266.1.1 п.266.1 ст.266 Податкового кодексу України платниками податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Відповідно до пп.266.7.1 п.266.7 ст.266 Податкового кодексу України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості.

Як зазначено у п.8.1 ст.8 Податкового кодексу України, в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори.

У ст.265 Податкового кодексу України зазначено, що податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Отже, «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості» є складовим податку на майно.

Відповідно до пп.10.1.1 п.10.1 ст.10 Податкового кодексу України до місцевих податків належить податок на майно.

Як зазначено у п.8.3 ст.8 Податкового кодексу України до місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Копія прийнятого рішення про встановлення місцевих податків чи зборів надсилається у десятиденний строк з дня оприлюднення до контролюючого органу, в якому перебувають на обліку платники відповідних місцевих податків та зборів (пп.12.3.3 п.12.3 ст.12 Податкового кодексу України).

Згідно з пп.12.3.4 п.12.3 ст.12 Податкового кодексу України рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

У ч.1 ст.3 Бюджетного кодексу України зазначено, що бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (пп.266.2.1 п.266.2 ст.266 Податкового кодексу України).

Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (пп.266.3.1 п.266.3 ст.266 Податкового кодексу України).

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності (пп.266.3.2 п.266.2 ст.266 Податкового кодексу України).

Ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування (пп.266.5.1 п.266.5 ст.266 Податкового кодексу України).

Як зазначено у пп.266.6.1 п.266.1 ст.266 Податкового кодексу України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Згідно з пп.266.4.1 п.266.4 ст.266 Податкового кодексу України база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується: а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів; б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів; в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів. Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

Відповідно до пп.266.7.1 п.266 ст.266 Податкового кодексу України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку: (…); ґ) за наявності у власності платника податку об`єкта (об`єктів) житлової нерухомості, у тому числі його частки, що перебуває у власності фізичної чи юридичної особи - платника податку, загальна площа якого перевищує 300 квадратних метрів (для квартири) та/або 500 квадратних метрів (для будинку), сума податку, розрахована відповідно до підпунктів "а"-"г" цього підпункту, збільшується на 25000 гривень на рік за кожен такий об`єкт житлової нерухомості (його частку). (…).

Як зазначено у пп.266.2.2 п.266.2 ст.266 Податкового кодексу України, не є об`єктом оподаткування: (…) ґ) житлова нерухомість непридатна для проживання, у тому числі у зв`язку з аварійним станом, визнана такою згідно з рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаної територіальної громади, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад; (…).

Рішенням Запорізької міської ради №5 від 28.01.2015 «Про встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки)» затверджено «Положення про податок на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки)».

Зокрема, у пп.2.4.1 п.2.4 «Положення про податок на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки)» (на день його затвердження) було зазначено, що база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи платника податку, зменшується: а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів; б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 250 кв. метрів; в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 370 кв. метрів. Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

Рішенням Запорізької міської ради №30 від 26.02.2016 «Про внесення змін до Положення про податок на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки), затвердженого рішенням міської ради від 28.01.2015 №5 (зі змінами, внесеними рішенням міської ради від 30.06.2015 №5)» внесено зміни до «Положення про податок на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки)», а саме: «… В абзаці «а» підпункту 2.4.1 пункту 2.4 частини 2 Положення цифри та слова «120 кв. метрів» замінити цифрами та словами «60 кв. метрів»; в абзаці «б» підпункту 2.4.1 пункту 2.4 частини 2 Положення цифри та слова «250 кв. метрів» замінити цифрами та словами «120 кв. метрів»; в абзаці «в» підпункту 2.4.1 пункту 2.4 частини 2 Положення цифри та слова «370 кв. метрів» замінити цифрами та словами «180 кв. метрів». …».

Судом досліджено Технічний звіт про результати обстеження стану будинку по АДРЕСА_2 з метою встановлення його придатності для проживання, зроблений у 2018 році ТОВ «Настрой» (а.с.5-6).

Однак, позивачем не надано до суду рішення органу місцевого самоврядування про визнання житлового будинку загальною площею 588,1кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 область, м.Запоріжжя, вул.Дубовця, буд.№9, таким, що не придатний для проживання.

Судом з`ясовано, що ставки податку для об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних осіб, у 2015-2016 роках було визначено у розмірі 2 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування та, зокрема, становили: на 2015 рік - 24,36 грн.; на 2016 рік - 27,56 грн.

Звідси, на думку суду, позиція позивача щодо необхідності використання у розрахунку податкового зобов`язання 24,36 грн. є необґрунтованою.

Водночас, суд вважає, що контролюючим органом не обґрунтовано при визначенні податкового зобов`язання позивачу за 2016 рік не зменшено базу оподаткування об`єкта житлової нерухомості на 250кв.м. (оскільки, норми права змінились вже після того, як розпочався звітний (податковий) 2016 рік).

Таким чином, податкове зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуваний фізичними особами, які є власниками об`єктів, за податковий період 2016 рік, для позивача становить 34318,04 грн. (588,1кв.м. 250кв.м. = 338,1кв.м.; 338,1кв.м. х 27,56 грн. + 25000,00 грн. = 34318,04 грн.).

Інші зауваження до визначення контролюючим органом позивачу податкових зобов`язань у суду відсутні.

Враховуючи наведене, податкове повідомлення-рішення від 16.03.2019 за №0005389/2-5007-0828 є частково протиправним і підлягає частковому скасуванню у сумі 3582,80 грн. (3582,80 грн. = 37900,84 грн. 34318,04 грн.).

Податкові повідомлення-рішення від 16.03.2019 за №0005389/1-5007-0828, №0-0828 прийняті контролюючим органом обґрунтовано, з урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, розсудливо, а отже є правомірними і не підлягають скасуванню.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Доводи позивача та відповідача частково не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 139, 143, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення контролюючого органу №0005389/2-5007-0828 від 16.03.2019 у частині визначення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуваний фізичними особами, які є власниками об`єктів, за податковий період 2016 рік у сумі 3582 грн. 80 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) з бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, проспект Соборний, буд.166; ) судові витрати у сумі 36 грн. 09 коп. пропорційно до задоволеної позовної вимоги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк, визначений ст.295 КАС України, а також інші процесуальні строки щодо апеляційного оскарження, продовжуються на строк дії такого карантину.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 12.05.2020.

Суддя О.О. Прасов