Справа № 580/1521/20
Суддя: В.А. Гайдаш
Дата ухвалення: 2020-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

12 травня 2020 року справа № 580/1521/20

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Гайдаш В.А., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали ОСОБА_1 до виконавчого комітету Черкаської міської ради в особі міського голови Бондаренка Анатолія Васильовича про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання скасувати довіреність,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до виконавчого комітету Черкаської міської ради в особі міського голови Бондаренка Анатолія Васильовича (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а саме відповідача виконавчого комітету Черкаської міської ради в особі міського голови Бондаренка Анатолія Васильовича протиправною, а саме незаконною відмовою скасувати довіреність, яку протиправно видав 11 січня 2020 року №139-01-21 міський голова Бондаренко А.В., згідно якої уповноважив завідувача сектору сімейної політики відділу координації надання соціальних послуг управління розвитку соціальної сфери департаменту соціальної політики Черкаської міської ради ОСОБА_2 , представляти інтереси недієздатного ОСОБА_1 в якості законного представника під час судового розгляду справи про застосування заходів медичного характеру відносно ОСОБА_1 з усіма правами, передбаченими ст. 44 КПК України, ст. ст. 42, 43, 44, 56, 57, 58, 59, 60, 62, 64 ЦПК України, яка видана без права передоручення і дійсна до 31 грудня 2020 року, бо така бездіяльність відповідача є протиправною;

- зобов`язати суб`єкта владних повноважень, а саме Черкаську міську раду у особі міського голови Бондаренка А.В. вчинити певні дії, а саме скасувати довіреність від 11 січня 2020 року №139-01-21, за якою ОСОБА_2 має такі повноваження - представляти інтереси недієздатного ОСОБА_1 в якості законного представника під час судового розгляду справи про застосування заходів медичного характеру відносно ОСОБА_1 з усіма правами, передбаченими ст. 44 КПК України, ст. ст. 42, 43, 44, 56, 57, 58, 59, 60, 62, 64 ЦПК України, яка видана без права передоручення і дійсна до 31 грудня 2020 року.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддя виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Приписами п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Тобто, з контексту наведених норм вбачається, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Із позову та долучених до нього матеріалів суддею встановлено, що спір стосується скасування довіреності від 11 січня 2020 року №139-01-21, за якою ОСОБА_2 має такі повноваження - представляти інтереси недієздатного ОСОБА_1 в якості законного представника під час судового розгляду справи про застосування заходів медичного характеру відносно ОСОБА_1 з усіма правами, передбаченими ст. 44 КПК України, ст. ст. 42, 43, 44, 56, 57, 58, 59, 60, 62, 64 ЦПК України, яка видана без права передоручення і дійсна до 31 грудня 2020 року.

Необхідно зазначити, що визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом із тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника.

Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

При вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ у кожній конкретній справі не достатньо застосування виключно формального критерію визначення суб`єктного складу спірних правовідносин (участь у них суб`єкта владних повноважень). Визначальною ознакою для правильного вирішення такого питання є характер правовідносин, із яких виник спір.

Така правова позиція висловлена Великою палатою Верховного Суду у постанові від 21 лютого 2018 року по справі № 520/15749/14-ц.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» повторно наголосив на тому, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, і, як зазначено Європейською комісією з прав людини у рішенні у справі «Занд проти Австрії» (доповідь від 12 жовтня 1978 року), термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)».

Для визначення «суду встановленого законом», зокрема для визначення суду належної юрисдикції, у процесуальному законодавстві України, застосовано підхід віднесення до юрисдикції загальних судів всіх справ, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ст. 244 Цивільного кодексу України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Представництво за довіреністю може грунтуватися на акті органу юридичної особи. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

З урахуванням вищевикладеного, суддя вважає, що довіреність від 11 січня 2020 року №139-01-21, не є рішенням суб`єкта владним повноважень у сфері публічно-правових відносин, тому позивач помилково звернувся із позовною заявою в порядку адміністративного судочинства, оскільки його права у спірних правовідносинах не порушуються саме у сфері публічних відносин.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» встановлено, що Європейська Конвенція «Про захист прав людини і основоположних свобод» і практика Європейського Суду з прав людини є джерелом права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» у рішенні від 12.10.1978 вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це, не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Отже, спірні правовідносини, які виникли між сторонами не містять ознак публічності, оскільки стосуються цивільних правовідносин щодо представництва за довіреністю, яке грунтується на акті органу юридичної особи виконавчого комітету Черкаської міської ради, захист яких віднесений до компетенції місцевого суду загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства.

Наведені обставини виключають можливість розгляду даної справи Черкаським окружним адміністративним судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

При цьому, відповідно до ч. 6 ст. 170 КАС України суддя вважає за необхідне роз`яснити, що розгляд даної справи відноситься до суду загальної юрисдикції за правилами цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 170, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Черкаської міської ради в особі міського голови Бондаренка Анатолія Васильовича про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання скасувати довіреність.

Роз`яснити позивачеві, що розгляд даного спору віднесений до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Копію ухвали надіслати позивачеві, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити позивачеві, що повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, однак апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Гайдаш