Справа № 640/9378/20
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2020-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

13 травня 2020 року м. Київ № 640/9378/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Шевченко Н. М., розглянувши у письмовому порядку заяву позивача про забезпечення позовної заяви Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» до Головного управління державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення,

У С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» до Головного управління державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення.

Разом із позовною заявою надійшла заява про забезпечення позову, у якій позивач до набрання законної сили рішенням по суті просить:

- зупинити дію постанови ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві № 20 від 20.02.2020 про стягнення штрафу в сумі 910 074,65 гривень;

- заборонити вчиняти дії - пред`являти до виконання, використовувати у інший, передбачений чинним законодавством порядок та спосіб постанови ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві № 20 від 20.02.2020 з вимогою про стягнення штрафу в сумі 910 074,65 гривень крім процедур, пов`язаних з розглядом та оскарженням у судовому порядку.

Необхідність забезпечення позову обґрунтовується тим, що накладення згаданого штрафу істотно порушує права позивача та може ускладнити або унеможливити виконання покладених на позивача завдань, зокрема, вжиття заходів щодо запобігання поширення коронавірусної хвороби у Шевченківському районі м. Києва.

Додатково позивачем повідомляється, що підтверджується матеріалами справи, про відкриття виконавчого провадження № 31871499 постановою від 17.04.2020 на підставі оскаржуваної постанови.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Слід зауважити, що забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Статтею 151 КАС України визначено вичерпний перелік заходів забезпечення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

У заяві про забезпечення позову, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» просить зупинити дію індивідуального акта та заборонити відповідачу вчиняти дії.

Так, у вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Необхідно зазначити, що за своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за заявою позивача.

Слід зазначити, що заявляючи вимогу забезпечити позов слід мати обґрунтовані підстави вважати, що задоволення такої заяви призведе до тимчасового поновлення або зупинення порушення прав позивача.

У той же час, судом встановлено, що на підставі оскаржуваної постанови відкрито виконавче провадження, яке регламентоване спеціальним Законом України «Про виконавче провадження» та здійснюється уповноваженим органом, який не є учасником даної справи.

Оскільки постановою про відкриття виконавчого провадження № 61871499 від 17.04.2020 розпочато процес по примусовому стягненню, зупинення дії оскаржуваної постанови та заборону відповідачу вчиняти дії, спрямовані на реалізацію оскаржуваної постанови жодним чином не створюють умови для захисту прав позивача.

За таких обставин, обрані позивачем заходи забезпечення позову не є співмірними, оскільки єдиним наслідком задоволення такої заяви є обмеження органу державної влади вчиняти певні дії, віднесені до владних (управлінських) повноважень та функцій, та ніяк не захищає позивача від ризиків, викладених у заяві.

Окрім того, заявлені позивачем можливі негативні наслідки презюмуються як такі, що (1) можуть настати за певних умов, (2) імовірно призведуть до ускладнення виконання позивачем обов`язків.

Отже, із наведених позивачем обставин убачається, що можливе настання подій, зокрема, арешту коштів, який імовірно призведе до ускладнення діяльності позивача, разом з тим, згадані ризики, хоч і не доводять унеможливлення виконання рішення по суті справи, не зникають у разі задоволення даної заяви.

З огляду на зазначене, позивачем не доведено підстави для забезпечення позову, передбачені КАС України, а обрані заходи забезпечення не мають жодного наслідку для позивача, натомість, обмежуватимуть можливість виконання повноважень відповідачем, з огляду на що не є співмірними та дієвими.

Застосовуючи той чи інший вид забезпечення позову, суд не завжди може знати про реальний стан речей та наслідки вжиття заходу для відповідача, проте суд діє на підставі доказів та фактів, наданих позивачем.

Розглянувши подану заяву, проаналізувавши матеріали справи та норми, що регламентують відповідні правовідносини, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для забезпечення позову.

Керуючись статтями 150- 154, 241, 243, 256, 293- 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» про забезпечення позовної заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України та може бути оскаржена у порядку та строки, передбачені статтями 293-297 КАС України із урахуванням п. 3 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Н.М. Шевченко