Справа № 640/14809/19
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2020-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Губської Л.В., Епель О.В.,

при секретарі - Кондрат Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на прийняте у порядку письмового провадження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 лютого 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління поліції охорони з фізичної безпеки в м. Києві про визнання протиправним та скасування наказу, стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Управління поліції охорони з фізичної безпеки в м. Києві (далі - Відповідач, УПО ФБ в м. Києві) про:

- визнання протиправним та скасування наказу УПО ФБ в м. Києві від 16.07.2019 року №79 про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани;

- стягнення на користь ОСОБА_1 з УПО ФБ в м. Києві 25 000,00 грн. на відшкодування завданої шкоди його незаконними діями, що спричинило моральні страждання та психологічний тиск.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.02.2020 року у задоволенні позову відмовлено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджується відволікання Позивача під час несення служби від виконання службових обов`язків, а тому, оскільки службове розслідування проведено у відповідності до вимог чинного законодавства та в установлені строки і підтверджує факт вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що судом першої інстанції не було враховано факту неправомочності засідання дисциплінарної комісії внаслідок присутності на ній чотирьох членів з шести, а також незабезпеченні Позивачу права на захист і правничу допомогу. Підкреслює, що судом взагалі не досліджувалося питання завдання ОСОБА_1 моральної шкоди з боку керівництва УПО ФБ в м. Києві. Стверджує про залишення судом поза увагою факту проведення службового розслідування за один день замість встановленого законом місячного строку, а також того, що звернення до суспільства з приводу неналежного матеріально-технічного забезпечення органів поліції розцінене як підрив авторитету таких органів. Окремо звертає увагу, що на момент прийняття рішення у даній справі строк притягнення до дисциплінарної відповідальності сплинув, а судом безпідставно відхилено в якості доказу оригінал запису засідання дисциплінарної комісії.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.03.2020 року відкрито апеляційне провадження у справі за даною апеляційною скаргою та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу УПО ФБ м. Києві просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Свою позицію обґрунтовує тим, що в оскаржуваному рішенні у повному обсязі наведені мотиви відхилення доводів Позивача щодо неправомірності прийняття спірного наказу. Окремо звертає увагу, що службове розслідування проведено повним складом комісії, а до повноважень Відповідача не віднесено надання працівникам адвокатських послуг. Крім іншого, зазначає про правильність відмови суду першої інстанції у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди, позаяк дана позовна вимога є похідною.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2020 року справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 13.05.2020 року.

Протокольною ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.05.2020 року відмовлено у задоволенні клопотання представника УПО ФБ в м. Києві про залишення апеляційної скарги без руху через несплату судового збору з підстав відсутності таких процесуальних повноважень у суду апеляційної інстанції.

У судовому засіданні Позивач доводи апеляційної скарги підтримав та просив суд її вимоги задовольнити повністю з викладених у ній підстав.

Представник Відповідача наполягав на залишенні апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 з 19.07.2018 року проходить службу в УПО ФБ в м. Києві на посаді інспектора відділу фізичної охорони (т. 1 а.с. 122).

Наказом УПО ФБ в м. Києві від 16.07.2019 року №79 «Про застосування дисциплінарного стягнення» за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився у відволіканні від службових обов`язків, що призвело до порушення наказу МВС України від 07.07.2017 року №577 «Про організацію службової діяльності поліції охорони з питань забезпечення фізичної охорони об`єктів» в частині розділу ІІ пункту 11 підпункту 3, лейтенанту поліції ОСОБА_1 , інспектору відділу фізичної охорони Управління поліції охорони з фізичної безпеки в м. Києві, оголошено догану (т. 1 а.с. 83).

При цьому, судом першої інстанції було встановлено, а сторонами не заперечується, що лейтенанта поліції ОСОБА_1, інспектора відділу фізичної охорони Управління поліції охорони з фізичної безпеки в м. Києві, 10.07.2019 року направлено до проведення заходу з охорони громадського порядку ТРК «Україна» відповідно до договору від 08.07.2019 року № 53-Д/2019 про надання послуг з охорони публічної безпеки та порядку (т. 1 а.с. 58-66).

11.07.2019 року на ім`я т.в.о. начальника УПО ФБ в м. Києві надійшов рапорт лейтенанта поліції Кучеренка П.М. , заступника командира роти № 1, в якому зазначено, що з 18:00 до 23:00 10.07.2019 року він був старшим наряду по виконанні договірних зобов`язань з забезпечення публічної безпеки та порядку під час проведення концерту ТРК «Україна». Склад наряду - 12 працівників УПО ФБ в м. Києві. О 22:11 год 10.07.2019 Кучеренко П.М. доповів підполковнику поліції Данильчуку Ю.А. , заступнику начальника ВФО УПО ФБ в м. Києві, інформацію про те, що один із членів наряду, а саме - лейтенант поліції ОСОБА_1 , відволікалася від несення служби (проводила відео зйомку себе та відвідувачів концерту), некоректно характеризувала керівництво Управління, про що їй було зроблено зауваження (т. 1 а.с. 39).

Також, 11.07.2019 року на ім`я т.в.о. начальника Управління поліції охорони з фізичної безпеки в м. Києві надійшов рапорт заступника начальника ВФО УПО ФБ в м. Києві Данильчука Ю.А., в якому доповідалося, що між Управлінням поліції охорони з фізичної безпеки в м. Києві та ТРК «Україна» укладено договір від 08.07.2019 року № 53-Д/2019 на забезпечення публічної безпеки та порядку, термін дії якого з 18:00 по 23:00 10.07.2019 року. До виконання умов вказаного договору було задіяно 12 працівників Управління, у тому числі лейтенант поліції ОСОБА_1, інспектор відділу фізичної охорони. З метою інформування та прийняття відповідного рішення Данильчук Ю.А. доповів, що 11.07.2019 року, під час моніторингу інтернет-ресурсів в соціальній мережі «Facebook» було виявлено відеоролик, знятий лейтенантом поліції ОСОБА_1 , - стрім-відео, проведене приблизно о 22:00 10.07.2019 року з мобільного телефона ОСОБА_1 , що вказує на те, що вона відволікалася від несення служби та не виконувала договірні зобов`язання (т. 1 а.с. 38).

15.07.2019 року т.в.о. начальником УПО ФБ в м. Києві ОСОБА_11 прийнято наказ № 101 «Про призначення та проведення службового розслідування», відповідно до якого за вказаним фактом призначено проведення службового розслідування та утворено комісію у складі: 1) голова комісії: Маценко Р.А. - заступник начальника УПО ФБ в м. Києві; члени комісії: 2) підполковник поліції Бондарчук В.А., старший оперуповноважений в особливо важливих справах Київського міського управління департаменту внутрішньої безпеки; 3) майор поліції Пасічнюк Ю.П., начальник чергової частини (на правах відділу) УПР ФБ в м. Києві; 4) майор поліції Ейсмонт А.Г. , начальник відділу організаційно-аналітичного забезпечення, оперативного реагування та комунікації УПО ФБ в м. Києві; 5) капітан поліції Галич В.М., старший інспектор із внутрішніх розслідувань відділу кадрового забезпечення УПО ФБ в м. Києві; 6) Ленець І. Ю. - провідний юрисконсульт УПО ФБ в м. Києві (т. 1 а.с. 36).

16.07.2019 року за результатами службового розслідування за фактом відволікання від службових обов`язків ОСОБА_1 комісією складено висновок, який затверджений т.в.о. начальника УПО ФБ в м. Києві майором поліції ОСОБА_11 (т. 1 а.с. 41-42).

У ході службового розслідування комісією, поряд з викладеними у згаданих вище рапортах Кучеренка П.М. і Данильчука Ю.А. , встановлено, що старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , який також 10.07.2019 року був задіяний до охорони громадського порядку під час проведення концерту ТРК «Україна», бачив, що ОСОБА_1 знімала відео на мобільний телефон та вела розмови по даному телефону (т. 1 а.с. 68). Крім того, у ході службового розслідування з пояснень старшого сержанта ОСОБА_8 та капрала поліції ОСОБА_9 встановлено підтвердження факту знімання відео та ведення розмов по телефону ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 69, 70).

При цьому, згідно рапорту старшого інспектора із ВР ВКЗ УПО ФБ в м. Києві В. Галича від 16.07.2019 року останній 15.07.2019 року запропонував ОСОБА_1 надати письмове пояснення з приводу відволікання від несення служби, однак остання письмові пояснення не надала (т. 1 а.с. 67). Крім того, згідно акту фіксації відмови від надання письмових пояснень від 16.07.2019 року №1122/43/46/2019, лейтенант поліції ОСОБА_1 , інспектор відділу фізичної охорони з фізичної безпеки в м. Києві, відмовилася від надання пояснень (т. 1 а.с. 79).

За результатами службового розслідування комісією встановлено порушення службової дисципліни під час несення служби в діях лейтенанта поліції ОСОБА_1 , що призвело до порушення наказу МВС України № 577 від 07.07.2017 року «Про організацію службової діяльності поліції охорони з питань забезпечення фізичної охорони об`єктів» в частині розділу ІІ п. 11 пп. 3 (поліцейському заборонено під час несення служби відволікатись від виконання службових обов`язків), що отримали свій вияв у прийнятті оскаржуваного наказу від 16.07.2019 року №79 «Про застосування дисциплінарного стягнення».

На підставі встановлених вище обставин, суд першої інстанції, здійснивши системний аналіз положень ст. ст. 3, 8, 12, 17, 18, 19, 91 Закону України «Про Національну поліцію», ст. ст. 1, 11, 12, 13, 14, 15, 16 затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 року №893, і затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року №1179 Правил етичної поведінки поліцейських, прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог з огляду на дотримання Відповідачем процедури проведення службового розслідування і порядку застосування до Позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани за відволікання від виконання службових обов`язків під час несення служби.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може не погодитися з огляду на таке.

Закон України «Про Національну поліцію» (далі - Закон) визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Відповідно до ст. 8 Закону поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Поліцейському заборонено виконувати злочинні чи явно незаконні розпорядження та накази. Накази, розпорядження та доручення вищих органів, керівників, посадових та службових осіб, службова, політична, економічна або інша доцільність не можуть бути підставою для порушення поліцейським Конституції та законів України.

За правилами ст. 18 Закону поліцейський зобов`язаний, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Згідно ч. ч. 1-2 ст. 19 Закону поліцейський, який вчинив протиправне діяння несе дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Затверджений Законом України від 15.03.2018 року № 2337-VIII Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут) визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Приписи ч. ч. 1, 2 ст. 1 Дисциплінарного статуту визначають, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Зі змісту ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту випливає, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського, зокрема: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.

За приписами абз. абз. 1, 2, 6, 8 п. 1 розд. ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року №1179, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків; виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку.

Згідно п. 3 розд. IV Правил №1179 за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм етичної поведінки.

Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції, за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, Присяги поліцейського, а також неухильно дотримуватися норм етичної поведінки поліцейського.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

За правилами ст. 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень, зокрема, догана.

Підстави проведення службового розслідування визначені статтею 14 Дисциплінарного статуту, за якою службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Як було встановлено раніше, службове розслідування було призначено наказом т.в.о. керівника УПО ФБ в м. Києві від 15.07.2019 року №101 на підставі рапорту заступника командира роти № 1 УПО ФБ в м. Києві лейтенанта поліції Кучеренка П.М. від 11.07.2019 року, що відповідає вимогам Закону.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 15 Дисциплінарного статуту проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

Дисциплінарні комісії формуються з поліцейських та працівників поліції, які мають відповідні знання та досвід, необхідні для ефективного проведення службового розслідування.

До складу дисциплінарних комісій можуть також включатися представники громадськості, які мають бездоганну репутацію, високі професійні та моральні якості, суспільний авторитет.

Згідно ч. 7 ст. 15 Дисциплінарного статуту порядок утворення дисциплінарних комісій та їх повноваження визначаються Міністерством внутрішніх справ України.

Пунктом 7 розділу І Положення про Дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 року №893 (далі - Положення №893), у разі проведення службового розслідування за відомостями про порушення поліцейським конституційних прав і свобод людини і громадянина до складу дисциплінарних комісій можуть також включатися представники громадськості, які мають бездоганну репутацію, високі професійні та моральні якості, суспільний авторитет. Включення представників громадськості до складу дисциплінарної комісії здійснюється за рішенням уповноваженого керівника.

Таким чином, включення до дисциплінарних комісій представників громадськості є правом керівника, а не його обов`язком. До того ж така можливість допускається у випадку проведення службового розслідування за відомостями про порушення поліцейським конституційних прав і свобод людини і громадянина. Разом з тим, оскільки службове розслідування проводилося з підстав неналежного виконання поліцейським службових обов`язків при несенні служби, а також з огляду на те, що включення представників громадськості до складу дисциплінарної комісії є правом, а не обов`язком уповноваженого керівника, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необґрунтованість доводів Позивача про безпідставність невключення до складу дисциплінарної комісії представників громадськості.

Відповідно до п. 3 розд. І Положення №893 дисциплінарна комісія утворюється у складі не менше трьох осіб, з яких визначається голова дисциплінарної комісії.

Згідно п. 7 розд. V Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 року № 893 (далі - Порядок №893), розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження.

Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом: одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи; отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.

У разі розгляду справи у формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів.

За таких обставин судова колегія погоджується з твердженням суду першої інстанції про відхилення доводів Позивача про те, що службове розслідування проведено не повним складом дисциплінарної комісії, оскільки висновок службового розслідування підписаний усіма членами дисциплінарної комісії, яких визначено наказом від 15.07.2019 року № 101 «Про призначення та проведення службового розслідування». При цьому матеріали справи не містять доказів прийняття уповноваженим керівником рішення про розгляд справи дисциплінарною комісією на відкритому засіданні.

Окремо судова колегія вважає за необхідне зауважити, що судом першої інстанції правильно відхилено в якості доказу диск № DVD-R № 8046 603 ОВ 1623 731М4 0528 з аудіозаписом засідання дисциплінарної комісії, оскільки, по-перше, останній всупереч вимог ч. 2 ст. 99 КАС України не був засвідчений електронний цифровим підписом особи, яка подає такі докази, по-друге, відсутні докази, що указаний запис зроблений саме під час проведення засідання дисциплінарної комісії та за участі учасників службового розслідування та осіб, які залучались до проведення такого розслідування, по-третє, відповідно до п. 15 розділу V Порядку № 893 під час розгляду справи у формі відкритого засідання поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, може надавати письмові пояснення, а також усні пояснення, які фіксуються одним із членів дисциплінарної комісії на бланку пояснення або за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу. Однак, як вірно зауважив суд першої інстанції, сторонами не заперечується те, що розгляд дисциплінарної справи Позивача здійснювався без звукозаписувального технічного засобу, що свідчить також про недопустимість такого доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

Тобто, службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується у день затвердження керівником, висновку службового розслідування. Службове розслідування повинно тривати не більше одного місяця, однак законодавством не заборонено завершувати його проведення раніше.

Таким чином, зважаючи на те, що наказ № 101 про призначення службового розслідування було прийнято 15.07.2019 року, а висновок службового розслідування особою, яка приймала наказ про призначення такого розслідування, затверджений 16.07.2019 року, судова колегія приходить до висновку про проведення службового розслідування із дотриманням визначених ст. 16 Дисциплінарного статусу строків. Той факт, що таке розслідування проведено протягом двох днів жодним чином не вказує на те, що останнє проведено без повного з`ясування всіх обставин вчинення дисциплінарного проступку.

Відповідно до ст. 18 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.

Отримання пояснень від поліцейського, який перебуває під вартою, здійснюється через адміністрацію місця ув`язнення шляхом його повідомлення про необхідність надіслати пояснення на зазначену дисциплінарною комісією адресу.

Представником поліцейського може бути адвокат, повноваження якого підтверджені копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордером та копією договору із представником. Представник користується правами поліцейського, щодо якого проводиться службове розслідування, крім прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо поліцейським і не може бути доручена представнику, а також користується правами з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами, з моменту надання дисциплінарній комісії підтвердних документів.

Судова колегія погоджується з доводами Апелянта, що положеннями статті 18 Дисциплінарного статуту встановлені гарантії прав поліцейського, щодо якого проводиться службове розслідування, на захист. Разом з тим, твердження ОСОБА_1 про те, що передбачених положеннями даної статті прав останнього УПО ФБ в м. Києві не було дотримано, судом апеляційної інстанції відхиляються, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, від надання пояснень у рамках службового розслідування Позивач відмовився, про що складено акт від 16.07.2019 року №1122/43/46/2019 (т. 1 а.с. 79), а також зафіксовано у рапорті старшого інспектора із внутрішніх розслідувань відділу кадрового забезпечення УПО ФБ в м. Києві, члена дисциплінарної комісії, В. Галича (т. 1 а.с. 67). Крім того, як вірно підкреслив суд першої інстанції, доказів, що ОСОБА_1 зверталася із заявами про відкладення розгляду дисциплінарної справи з підстав необхідності отримання правової допомоги матеріали справи не містять.

Вимоги до висновку за результатами службового розслідування та оформлення його результатів викладені у ч. 1 ст. 19 Дисциплінарного статуту. При цьому, з урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що службове розслідування проведено з дотриманням вимог чинного законодавства, а матеріали справи не містять відомостей, які б вказували на порушення вимог щодо оформлення його результатів.

За таких обставин, щодо суті дисциплінарного проступку колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Як було встановлено раніше, 08.07.2019 року між УПО ФБ в м. Києві (охорона) та ТОВ ТРК «Україна» (замовник) укладено договір № 53-Д/2019 про надання послуг з охорони публічної безпеки та порядку, відповідно до умов якого охорона зобов`язується надати замовнику послуги з безпеки і порядку на території замовника, що розташовані за адресою: м. Київ, Маріїнський парк, КВЦ «Парковий» та вказані в дислокації (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 1.2 договору охорона приймає вказівки замовника по виконанню заходів охорони публічної безпеки і порядку у відповідності з діючими нормами та розпорядчими документами МВС та Національної поліції України, які є обов`язковими для охорони.

Згідно з п. 1.3 договору заходи охорони на об`єктах здійснюються у дні і години, вказані у дислокації.

Підпунктом 4.1.2 п. 4.1 договору передбачено, що охорона зобов`язана здійснювати заходи з охорони публічної безпеки і порядку на об`єктах, в межах наданих законодавством України повноважень.

Відповідно до п. 6.1 договору договір набуває чинності з 18 год. 00 хв. 10.07.2019 року та триває до 23 год. 00 хв. 10.07.2019 року.

На виконання умов вказаного договору 10.07.2019 року з 18:00 год. до 23:00 год. за адресою: м. Київ, Маріїнський парк, КВЦ «Парковий» було встановлено службовий наряд «Охорони» з 12 поліцейських, які здійснюють заходи по охороні публічної безпеки та порядку згідно укладеного договору, що підтверджується актом встановлення службового наряду «Охорона» до договору від 08.07.2019 року № 53-Д/2019 (т. 1 а.с. 66).

При цьому, як вірно встановлено судом першої інстанції, учасниками справи не заперечується та не спростовується, що серед 12 поліцейських, які здійснювали заходи по охороні публічної безпеки та порядку ТРК «Україна» у КВЦ «Парковий», перебувала інспектор відділу фізичної охорони УПО ФБ в м. Києва ОСОБА_1

Разом з тим, згідно рапортів заступника командира роти № 1 УПО ФБ в м. Києві лейтенанта поліції Кучеренка П.М. лейтенант поліції ОСОБА_1 відволікалася від несення служби (проводила відео зйомку себе та відвідувачів концерту), некоректно характеризувала керівництво Управління, про що їй було зроблено зауваження. У свою чергу, у письмових поясненнях старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 та старшого сержанта поліції ОСОБА_8 зазначено, що вони були задіяні до охорони громадського порядку під час проведення концерту 10.07.2019 року ТРК «Україна», та бачили, що ОСОБА_1 знімала відео на мобільний телефон та вела розмови по даному телефону. При цьому, зі змісту пояснень капрала поліції ОСОБА_9 вбачається, що він 10.07.2019 року перебував на службі у Маріїнському парку, де із своїми колегами проводили перевірку особистих речей у людей, які прибули на концерт. У вказаних поясненнях також зазначено, що близько 20:00 год. перестали впускати людей на захід, на що люди були дуже обурені та додав, що він побачив, як на фоні так званого мітингу ОСОБА_1 (позивач) знімала себе на камеру та щось говорила, звертаючись до ОСОБА_11 (т.в.о. начальника УПО ФБ в м. Києві).

У розрізі наданих працівниками поліції охорони пояснень випливає, що ОСОБА_1 , як інспектором відділу фізичної охорони УПО ФБ в м. Києва, під час несення служби (виконання службових обов`язків) було порушено вимоги пп. 3 п. 11 розділу ІІ Інструкції про організацію службової діяльності органів поліції охорони під час виконання заходів з фізичної охорони об`єктів, затвердженої наказом МВС України від 07.07.2017 року № 577, який передбачає, що поліцейському заборонено під час несення служби відволікатись від виконання службових обов`язків та вести приватні розмови телефоном, що не стосуються служби.

До того ж, зі змісту наданих на диску DVD-R № 8046 603 ОВ 1623 731М4 0528 відеозаписів вбачається, що вони зроблені ОСОБА_1 особисто 10.07.2019 року з місця несення служби по охороні публічної безпеки та порядку ТРК «Україна» у КВЦ «Парковий» 10.07.2019 року. На даних записах видно, що Позивач, знімаючи себе на відеокамеру, відволікається від виконання своїх службових обов`язків, оскільки, як також видно на вказаному відео, інші співробітники поліції забезпечують громадський порядок та безпеку заходу. Викладене, у свою чергу, свідчить, що ОСОБА_1 відволікалася від виконання своїх обов`язків під час несення служби.

Судом першої інстанції обґрунтовано зауважено, що наряд із дванадцяти осіб-поліцейських забезпечували охорону громадського порядку і безпеку заходу ТРК «України», натомість Позивач, знімаючи відео,на яких видно місце дислокації такого наряду, наражала на небезпеку як себе, так і інших колег-поліцейських, а також осіб, які прибули на захід (концерт) ТРК «Україна», оскільки такі відео ОСОБА_1 були розмішені у соціальній мережі інтернет «Facebook» («Фейсбук»). Наведені дії, як вірно зазначив суд першої інстанції, призводять до розкриття методів та заходів забезпечення фізичної охорони.

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що заходи із проведення концертів є заходами із підвищеною небезпекою, оскільки існує загроза реалізації злочинних посягань, внаслідок яких за певних обставин може створитися загроза життю і здоров`ю як осіб, які забезпечують безпеку такого заходу, так і людей, які відвідують вказаний захід.

За таких обставин судова колегія погоджується з позицією суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 мали місце ознаки дисциплінарного проступку, що виявилися у порушенні приписів пп. 3 п. 11 розділу ІІ Інструкції про організацію службової діяльності органів поліції охорони під час виконання заходів з фізичної охорони об`єктів, затвердженої наказом МВС України від 07.07.2017 року № 577.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити, що незгода Позивача із обставинами несення служби має реалізовуватись без порушення вказаних вище вимог та не на шкоду несення служби, що є очевидним.

Доводи Апелянта про те, що оскаржуваний наказ про оголошення догани прийнятий фактично у зв`язку з критикою керівництва та посиланням на незадовільне забезпечення необхідними засобами працівників поліції, судовою колегією оцінюється критично, оскільки на вже згаданих відеозаписах відповідні вислови Позивача не зафіксовані.

Твердження Позивача щодо ненормованого розподілу робочого часту та неналежних умов несення служби ОСОБА_1 , як поліцейським, судова колегія відхиляє з огляду на те, що відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону поліція забезпечує безперервне та цілодобове виконання своїх завдань.

При цьому, згідно пп. пп. 3, 4 ч. 1, ч. 2 ст. 91 Закону особливий характер служби в поліції містить такі спеціальні умови для певних категорій поліцейських: службу з нерівномірним графіком та службу в нічний час.

Розподіл службового часу поліцейських визначається розпорядком дня, який затверджує керівник відповідного органу (закладу, установи) поліції.

Відтак, особливий характер служби в поліції забезпечує безперервне та цілодобове виконання своїх завдань, що включає в себе нерівномірний графік, у тому числі службу в нічний час, з огляду на що, доводи позивача в цій частині є також безпідставними.

Посилання ОСОБА_1 на те, що її не мали права посилати на такий захід (наряд), судова колегія оцінює критично, оскільки відповідні рішення та дії УПО ФБ в м. Києві не є предметом оскарження у даній справі. До того ж, судова колегія вважає за необхідне звернути увагу, що до завдань інспектора належить виконання окремих доручень керівництва Управління, відділу напрямку організації служби, що випливають із службових завдань, з чим Позивач ознайомлений 10.01.2019 року (т. 1 а.с. 120).

Згідно ч. 8 ст. 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Приписи ч. ч. 1, 2 ст. 22 Дисциплінарного статуту визначають, що дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі) поліції та особистого ознайомлення поліцейського з ним. У разі відмови особи від ознайомлення з наказом про це складається акт.

З урахуванням встановлених вище обставин суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність правових підстав для визнання протиправними та скасування оскаржуваного наказу з огляду на співмірність застосованого до Позивача дисциплінарного стягнення.

Доводи ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції не врахував, що на момент прийняття рішення закінчився строк притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності, судова колегія оцінює критично, оскільки дисциплінарне стягнення у вигляді догани було застосовано та реалізовано наказом від 16.07.2019 року №79, тобто у межах передбаченого ч. 1 ст. 21 Дисциплінарного статуту місячного строку. При цьому судова колегія зауважує, що сплив строку накладення дисциплінарного стягнення на момент розгляду і вирішення справи не звільняє суд від обов`язку зі здійснення перевірки індивідуального акту на відповідність вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України.

Відповідно до п. 23 ст. 4 КАС України похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Отже, оскільки вимога про стягнення моральної шкоди з Відповідача була заявлена Позивачем у зв`язку з протиправним, на його переконання, притягненням останнього до дисциплінарної відповідальності, то суд першої інстанції вірно зазначив, що така вимога задоволенню не підлягає як похідна.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 лютого 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді Л.В. Губська

О.В. Епель

Повний текст постанови складено та підписано « 13» травня 2020 року.