Справа № 336/74/20
Суддя: Дацюк О. І.
Дата ухвалення: 2020-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЄУН № 336/832/20
пр. № 2-а/336/55/2020
РІШЕННЯ

Іменем України

13 травня 2020 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Скибі О.Б., розглянувши у спрощеному провадження без виклику сторін адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Запорізькій області Зайцева Владислава Євгеновича, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до інспектора Управління патрульної поліції в Запорізькій області Зайцева В.Є., в якому просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення за ст. 126 ч. 1 КУпАП від 26.12.2019 року. В обґрунтування позову позивач вказував, що на вимогу поліцейського надав для перевірки документи, тож порушення не скоював. Також позивач вказував, що постанову було винесено на місці зупинки та не було надано часу для звернення за правовою допомогою, надання заперечень.

Ухвалою суду від 09.01.2020 року позовну заяву було залишено без руху.

24.01.2020 року позивачем надано уточнений адміністративний позов.

Ухвалою суду від 12.02.2020 року було відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

06.04.2020 року відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечував проти позову, вказуючи, що вимоги працівника поліції щодо надання документів законні, а постанова про адміністративне правопорушення винесена з дотримання положень чинного законодавства.

Одночасно відповідачем на адресу суду був направлений диск з відеозаписом, на якому зафіксовані обставини правопорушення, щодо яких було накладено адміністративне стягнення, який судом прийнятий та досліджений в якості доказу.

30.03.2020 року позивачем до суду направлено відповідь на відзив, в якому представник позивача посилався на те, що відповідачем позивачеві не направлено відеозапису, тому позивач не може надати відповідь на відзив в частині відеозапису, а інших доказів відповідачем не надано.

При вивченні матеріалів справи судом встановлено, що інспектором патрульної поліції 26.12.2019 року було винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 1 КУпАП, а саме за те, що 26.12.2019 року о 10.22 годині ОСОБА_1 287 км. Автодороги Харків-Сімферополь керував автомобілем Volksvagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з непрацюючою правою фарою, а після зупинки відмовився надати працівнику поліції посвідчення водія. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та страховий поліс.

В обґрунтування заявленого позову ОСОБА_1 посилався, що він надав такі документи працівнику поліції.

Водночас твердження позивача про те, що ним на вимогу працівника поліції документи були надані, спростовуються відеозаписом, на якому зафіксовано, що автомобіль під керування ОСОБА_1 був зупинений працівниками патрульної поліції, вказано, що права фара автомобілю не працює, далі інспектор попросив ОСОБА_1 пред?явити посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та страховий поліс, натомість ОСОБА_1 відмовляється пред`являти будь-які документи.

Після тривалих перемовин працівник патрульної інспекції повідомляє про те, що ОСОБА_1 буде притягнутий до адміністративною відповідальності, роз?яснює його права та розпочинає оформлювати постанову. ОСОБА_1 зі своїх рук показує інспектору патрульної поліції водійське посвідчення, затуляючи при цьому серію та номер його. Інші документи ОСОБА_1 показувати відмовляється, погрожує інспектору скаргами, притягненням до відповідальності, написанням заяв до бюро, інше.

Далі ОСОБА_1 просить перенести розгляд справи на інший день, вказуючи, що йому потрібна правова допомога, на що працівник поліції вказує ОСОБА_1 на можливість зв?язатись з адвокатом та зазначає, що буде очікувати прибуття захисника скільки потрібно часу. Однак, ОСОБА_1 не намагається зв?язатись з адвокатом, після чого інспектором складається постанова.

Оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Доводи ОСОБА_1 про те, що ним на вимогу працівника поліції були надані передбачені чинним законодавством документи, спростовані відеозаписом, яким зафіксовано, що працівник поліції кілька разів просить пред?явити посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та страховий поліс, однак, ОСОБА_1 відмовляється це робити, не пояснюючи причин того.

Посилання позивача на те, що йому відповідачем не було направлено копію відеозапису, на вищезазначені висновки суду не впливає, адже у відповідності до ст. 79 КАС України суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Як вбачається з відеозапису, позивачем за допомогою мобільного телефону здійснювалась відеозйомка, тож фактично відеозапис спілкування між ОСОБА_1 та поліцейським у позивача наявний.

Крім того, позивачеві було достеменно відомо про те, що диск з відеозаписом знаходиться в матеріалах судової справи, тож ніщо не заважало позивачеві скористатись правом на ознайомлення з матеріалами справи, в тому числі і з вказаним відеозаписом.

Доводи позивача про те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення було порушено його право на захист дослідженими судом доказами не підтверджені.

Так, статтею 271 ч. 1 КУпАП передбачено, що у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

КУпАП не визначає строків, які посадова особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, має надати особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, для забезпечення правничою допомогою.

Водночас з дослідженого судом відеозапису вбачається, що право ОСОБА_1 на захист працівником патрульної поліції не обмежено та не порушено, адже поліцейський запропонував ОСОБА_1 скористатись послугами адвоката або іншого фахівця в галузі права, вказавши, що він очікуватиме прибуття захисника або завершення спілкування ОСОБА_1 із захисником, однак, позивач навіть не намагався зв?язатись з захисником, вказуючи, що той начебто зайнятий. На переконання суду, такі дії ОСОБА_1 свідчать не про бажання скористатись правничою допомогою, а про бажання усіляко затягнути розгляд справи про адміністративне правопорушення.

При вирішенні позову суд виходить з наступного.

Статтею 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

При розгляді справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності суд має оцінити чи було скоєне правопорушення, чи у відповідності до положень чинного законодавства винесено постанову суб`єктом владних повноважень, чи не було при розгляді справи допущено істотних порушень прав особи, що унеможливило постановлення законного та обґрунтованого рішення, та чи у межах, передбачених КУпАП застосовано стягнення.

Статтею 286 ч. 3 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

При розгляді справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності суд має оцінити чи було скоєне правопорушення, чи у відповідності до положень чинного законодавства винесено постанову суб`єктом владних повноважень, чи не було при розгляді справи допущено істотних порушень прав особи, що унеможливило постановлення законного та обґрунтованого рішення, та чи у межах, передбачених КУпАП застосовано стягнення.

Статтею 16 ч. 2 Закону України «Про дорожній рух» № 3353 від 30.06.1993 року визначено, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Статтею 126 ч. 1 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Оскільки дослідженими судом доказами підтверджено факт відмови ОСОБА_1 пред`явити поліцейському для перевірки передбачені законом документи, надані відповідачем докази в повній мірі підтверджують факт скоєння позивачем Правил дорожнього руху, натомість як позивачем суду не надано жодного доказу, який би спростовував факт скоєння ним правопорушення або підтверджував ненадання інспектором патрульної поліції можливості реалізації його прав, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова є законною, винесена уповноваженою особою та в межах компетенції, права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, при винесенні постанови не були істотно обмежені тією мірою, яка б не дала йому можливості їх реалізувати, стягнення призначене у відповідності до санкції статті, тож підстав для задоволення позову суд не вбачає.

Крім того, оскільки позивачем при звернені до суду судовий збір сплачено не було, однак, у відповідності Закону України «Про судовий збір» № 3674 позивач не звільнений від сплати судового збору, що підтверджено і правовою позицією Великої палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 18.03.2020 року по справі № 543/775/17, суд вважає необхідним стягнути з позивача судовий збір, який він мав сплатити при звернені з позовом до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 241-246, 262, 286 КАС України,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Запорізькій області Зайцева Владислава Євгеновича, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір в сумі 840,80 гривень (вісімсот сорок гривень 80 коп).

У відповідності до положень ст. 246 ч. 5 КАС України зазначаються відомості про учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований проживаючим у АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

відповідач інспектор Управління патрульної поліції в Запорізькій області Зайцев Владислав Євгенович, інші відомості відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 розділу VII «Перехідні положення» КАС України апеляційна скарга подається через суд першої інстанції.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя О.І. Дацюк

Повний текст рішення складено 13 травня 2020 року