Справа № 462/57/20
Суддя: Боровков Д. О.
Дата ухвалення: 2020-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 462/57/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2020 року м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова у складі головуючого судді Боровкова Д.О., при секретарі Журавльовій А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить скасуватипостанову серії ЕАК № 1889718 про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 122 КУпАП, а справу закрити. Свої вимоги мотивує тим, що вважає вказану постанову незаконною, оскільки він 22 грудня 2019 року близько 04 год. 30 хв. він здійснив рух по проспекту В.Чорновола,1 у м. Львові із смугою для маршрутних транспортних засобів, оскільки його маршрут починався з вул. Куліша - на вул. Зернова - і виїзд на проспект В.Чорновола, виїзд здійснювався з правої смуги на ближню, після чого він мав перелаштуватися на сусідню смугу, проте на ній їхав інший транспортний засіб, що заважало зазначеному маневру, пропустивши вказаний транспортний засіб, він увімкнув габаритні вогні та змінив смугу, після цього працівники поліції зупинили його.Разом з тим, він не створив аварійної ситуації та не перешкоджав роботі громадського транспорту. В зв`язку з наведеним, просить позов задовольнити.

06 березня 2020 року ухвалою суду відкрито провадження у справі, відповідачу надано строк для направлення відзиву на позовну заяву.

02 квітня 2020 року відповідач надіслав до суду письмовий відзив, в якому просить у задоволені позову відмовити з огляду на те, що оскаржувана постанова винесена відповідно до вимог чинного законодавства, у цій постанові працівник зазначив, що позивач ОСОБА_1 рухався смугою для маршрутних транспортних засобів. У позовній заяві позивач не спростував даної обставини, а навпаки, підтвердив такі факти.

Позивач та представник відповідача, будучи неодноразово належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилися. Суд вважає, що їх неприбуття не перешкоджає розгляду справи, а відтак справу слід вирішувати за наявними матеріалами відповідно до вимог частини 3 статті 268 КАС України.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності, вважає, що позовну заяву слід залишити без задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 22 грудня 2019 року капралом поліції інспектором 2 батальйону 1 роти УПП у Львівській області Предун Д.І. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1889718 /а.с.6/.

Зі змісту вказаної постанови убачається, що позивач ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Пежо 308», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Львові на проспекті В.Черновола,1, рухався смугою для маршрутних транспортних засобів, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Положеннями частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до вимог статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стосовно суті прийнятої відповідачем постанови серії ЕАК № 1889718 від 22 грудня 2019 року, у справі про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне.

Правила дорожнього руху, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху, повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що і інші учасники виконують ці Правила.

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху.

Пункт 17.1 ПДР встановлює, що на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Дорожній знак 5.11 "Смуга для руху маршрутних транспортних засобів". Смуга призначена лише для транспортних засобів, що рухаються за встановленими маршрутами попутно із загальним потоком транспортних засобів.

Згідно з частиною 3 статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В оскаржуваній постанові відповідач зазначив, що позивач ОСОБА_1 рухався смугою для маршрутних транспортних засобів. У позовній заяві позивач не спростував даної обставини, а навпаки, підтвердив такі факти. Смуга маршрутних транспортних засобів призначена лише для транспортних засобів, що рухаються за встановленими маршрутами попутно із загальним потоком транспортних засобів.

Позивач таким транспортом не керував, а тому не повинен був рухатись такою смугою руху.

Враховуючи зібрані по справі докази, відсутність доказів, які спростовують факт порушення пункту 17.1 ПДР України позивачем, суд вважає рішення відповідача про винесення постанови відносно позивача правомірним, оскільки судом достовірно встановлений факт наявності в його діях порушення пункту 17.1 ПДР України та правомірності притягнення його до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу відповідно до санкції частини 3 статті 122 КпАП України.

Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази по справі у їх сукупності, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

На підставі ст. 19 Конституції України, ст. 9, 22, 121, 251, 258, 289, 293 КУпАП, та керуючись ст.ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286КАС України, суд

ухвалив:

У задоволені позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п.п. 15.5 Перехідних положень КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

Оригінал рішення.