Справа № 120/4001/19-а
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2020-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 120/4001/19-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Богоніс М.Б.

Суддя-доповідач - Сапальова Т.В.

14 травня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Смілянця Е. С. Мацького Є.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
в грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправним та скасування рішення Міністерства оборони України, оформлене протоколом комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, № 32 від 15.03.2019 щодо ОСОБА_1 (п. 64); зобов`язання Міністерства оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку зі встановленням інвалідності І групи, причиною якої стали захворювання, пов`язані з проходженням військової служби.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2020 року позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає про те, що інвалідність І групи встановлено ОСОБА_1 під час повторного огляду у понад дворічний строк з моменту первинного встановлення інвалідності, тому згідно з чинним законодавством позивач не має права на виплату одноразової грошової допомоги.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти її доводів і зазначив, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 05.11.1991 № 214 на підставі наказу Міністра оборони СРСР від 10.10.1991 позивача звільнено з військової служби в запас (а.с.63).

Протоколом засідання Військово - лікарської комісії Центрального регіону по встановленню причинного зв`язку захворювання, поранень, контузій, травм, каліцтв від 08.05.2013 № 45 позивачу встановлено захворювання, виникнення якого пов`язане з проходженням військової служби (а.с.57).

08.07.2013 ОСОБА_1 безстроково встановлено ІІ групу інвалідності, яка настала внаслідок захворювання, виникнення якого пов`язане з проходженням військової служби (довідка до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 10ААВ № 536778 від 08.07.2013 (а.с. 5, 55).

08.11.2017 Обласна медико-соціальна експертна комісія № 1 Департаменту охорони здоров`я Вінницької ОДА під час повторного огляду ОСОБА_1 встановила безстроково першу «А» групу інвалідності, яка настала внаслідок захворювання, виникнення якого пов`язане з проходженням військової служби (довідка до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12ААА № 602120 від 08.11.2017 (а.с. 6, 56).

27.11.2018 позивач звернувся до Вінницького об`єднаного міського військового комісаріату із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням І групи інвалідності, яка пов`язана з проходженням військової служби та додав до неї копію довідки МСЕК серії 10ААВ № 536778 від 08.07.2013, серії 12ААА № 602120 від 08.11.2017, копію витягу з наказу про виключення зі списків особового складу від 05.11.1991 № 214, копію сторінок паспорта та ідентифікаційного номеру, витяг з протоколу ВЛК від 08.05.2013 року № 45, витяг з послужного списку від 25.03.2013 (а.с.62).

Листом ІНФОРМАЦІЯ_2 від 10.04.2019 № 12/814 позивача повідомлено, що рішенням комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум оформленого протоколом від 15.03.2019 № 32, позивачу відмовлено у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, оскільки групу інвалідності змінено понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності (а.с.7-8, 59).

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що дата звільнення позивача з військової служби не впливає на його право на отримання одноразової грошової допомоги. Крім того, оскільки позивач вперше звернувся до відповідача із заявою про отримання одноразової грошової допомоги, то положення абзац другий п. 4 ст.16-3 Закону № 2011-XII не застосовуються до спірних правовідносин.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII в редакції, чинній на момент встановлення позивачу І групи інвалідності).

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону №2011-ХІІ одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Згідно з п.5 ч.2 ст.16 Закону №2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги врегульований статтею 16-3 Закону №2011-ХІІ.

Вперше порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги запроваджений з 01 січня 2014 року шляхом доповнення Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» статтею 16-3 (в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законів України з питань соціального захисту військовослужбовців" від 04 липня 2012 року №5040-VI).

З метою реалізації норм статті 16-3 Закону №2011-ХІІ Кабінетом Міністрів України затверджено Порядок №975.

Відповідно до п. 3 Порядку №975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Згідно з п. 8 Порядку №975, якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному та резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Відповідно до ч. 4 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яка набрала чинності з 01 січня 2014 року, якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Таким чином, положення ч.4 ст.16-3 Закону №2011-ХІІ застосовуються до правовідносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01 січня 2014 року.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06 грудня 2016 року №1774-VIII (який набрав чинності з 01 січня 2017 року) ч. 4 ст.16-3 Закону №2011-XII доповнено абзацом другим такого змісту: "У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється".

Тому, в разі якщо інвалідність особі вперше була встановлена до 01 січня 2014 року, а зміна групи інвалідності, її причин або ступеня втрати працездатності відбулись після січня 2014 року, то обмеження 2-річним строком до таких правовідносин не застосовується.

Аналогічна позиція у подібних правовідносинах була висловлена Верховним Судом у постановах від 20 березня 2018 року у справі №295/3091/17, від 22 серпня 2019 у справі №806/2180/18, від 30 жовтня 2019 у справі №806/815/16, від 24 грудня 2019 року у справі №826/11299/18 та від 21 січня 2020 року у справі №280/405/19.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням правових висновків Верховного Суду щодо застосування положень Закону №2011-ХІІ до аналогічних правовідносин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для зобов`язання Міністерства оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням інвалідності І групи, причиною якої стали захворювання, пов`язані з проходженням військової служби.

При цьому, колегія відхиляє посилання відповідача на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 21 серпня 2019 року у справі №806/2187/18, оскільки предмет спору у вказаних справах не відповідає предмету спору у даній адміністративній справі, враховуючи обставини справи, зокрема, у наведеному рішенні Верховного Суду первинне встановлення позивачу інвалідності відбулося у 2015 році, а в даній справі - у 2013 році, тобто до доповнення Закону №2011-ХІІ статтею 16-3.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2020 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2020 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку з підстав, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.
Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Постанова суду складена в повному обсязі 14 травня 2020 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Смілянець Е. С. Мацький Є.М.