Справа № 440/1760/20
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2020-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/1760/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Слободянюк Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Кобеляцької районної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 /далі - позивач, ОСОБА_1 / звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління соціального захисту населення Кобеляцької районної державної адміністрації /далі - відповідач/ про:

- визнання протиправними дій Управління соціального захисту населення Кобеляцької районної державної адміністрації щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 допомоги при народженні дитини на ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;

- зобов`язання призначити та виплатити ОСОБА_1 допомогу при народженні дитини ОСОБА_2 в розмірі, що встановлений статтею 12 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми", тобто 41280,00 грн;

- зобов`язання призначити та виплатити ОСОБА_1 допомогу при народженні дитини ОСОБА_3 в розмірі, що встановлений статтею 12 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми", тобто 41280,00 грн /а.с.1-9/.

Позов обґрунтований тим, що позивач разом із двома малолітніми дітьми у зв`язку з окупацією Автономної Республіки Крим покинула своє постійне місце проживання, зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач звернулася до Управління соціального захисту населення Кобеляцької районної державної адміністрації з заявами про виплату допомоги при народженні дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Листами №01-28/3589 від 06 грудня 2019 року та №01-28/786 від 26 лютого 2020 року відповідачем відмовлено у призначенні позивачу допомоги при народженні дітей у зв`язку з тим, що відповідні заяви були подані позивачем до органу соціального захисту населення пізніше, ніж через 12 календарних місяців після народження дітей. Позивач не заперечує факту пропуску строку звернення за призначенням допомоги при народженні дитини, однак, вказує на відсутність об`єктивної можливості вчасно подати заяву щодо виплати допомоги при народженні дитини.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач позов не визнав та у відзиві на позовну заяву /а.с. 63-64/ просив у задоволенні позову відмовити з тих підстав, що позивач звернулася до відповідача за призначенням допомоги при народженні дитини (дітей) з порушенням строку, встановленого частиною сьомою статті 11 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" та пунктом 12 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року №1751.

Справу розглянуто судом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 КАС України.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 03 квітня 2019 року у справі №367/2700/19 /а.с.22-24/ заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини задоволено: встановлено факт народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянкою України, дитини жіночої статі, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Ялта Автономної Республіки Крим, Україна.

10 квітня 2019 року Ірпінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області видано свідоцтво про народження Серії НОМЕР_1 № НОМЕР_2 /а.с. 26, 55/, згідно якого ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Ялта Автономної Республіки Крим України, про що 10 квітня 2019 року складено відповідний актовий запис №19 (запис поновлено).

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 16 травня 2019 року у справі №367/3822/19 /а.с.20-21/ заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини задоволено: встановлено факт народження дитини жіночої статі, ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Сімферополь, Автономної Республіки Крим, Україна, у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України.

17 травня 2019 року Бучанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області видано свідоцтво про народження Серії НОМЕР_3 /а.с. 25, 54/, згідно якого ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Сімферополь Автономної Республіки Крим України, про що 17 травня 2019 року складено відповідний актовий запис №20.

Згідно з довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №1612- від 30 листопада 2019 року /а.с. 18/ ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 .

Згідно з довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №1612- від 30 листопада 2019 року /а.с. 19/ ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 .

Згідно з довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №1612- від 30 листопада 2019 року /а.с. 18/ ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 .

29 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Управління соціального захисту населення Кобеляцької районної державної адміністрації із заявою про призначення державної допомоги сім`ям з дітьми, зокрема допомоги при народженні дитини (дата реєстрації заяви 29 листопада 2019 року №1432) /а.с. 66-67/.

Рішенням Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам №236 від 05 грудня 2019 року /а.с.65/ відмовлено ОСОБА_1 у призначенні допомоги при народженні дитини.

Листом Управління соціального захисту населення Кобеляцької районної державної адміністрації №01-28/3589 від 06 травня 2019 року /а.с.27, 69/ повідомлено ОСОБА_1 про відсутність законних підстав для призначення допомоги, оскільки заява для оформлення допомоги при народженні дитини подана 29 листопада 2019 року, тобто пізніше ніж дванадцять місяців після народження дитини ІНФОРМАЦІЯ_3 .

18 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Управління соціального захисту населення Кобеляцької районної державної адміністрації із заявою про призначення державної допомоги сім`ям з дітьми, зокрема допомоги при народженні дитини (дата реєстрації заяви 18 лютого 2020 року №397) /а.с. 67-зворот -68/.

Рішенням Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам №26 від 25 лютого 2020 року /а.с.65-зворот/ відмовлено ОСОБА_1 у відновлені виплати допомоги при народженні дитини.

Листом Управління соціального захисту населення Кобеляцької районної державної адміністрації №01-28/786 від 26 лютого 2020 року /а.с.28, 69-зворот/ повідомлено ОСОБА_1 про відсутність законних підстав для призначення допомоги, оскільки заява для оформлення допомоги при народженні дитини подана 18 лютого 2020 року, тобто пізніше ніж дванадцять місяців після народження дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Розцінюючи вказані листи як відмову у призначенні допомоги при народженні дитини на ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , позивач звернулася до суду з цим позовом, просячи визнати протиправними дії відповідача щодо такої відмови та зобов`язати відповідача призначити та виплатити їй допомогу при народженні дитини на ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

У статті 3 Конституції України визнаються найвищою соціальною цінністю людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги встановлює Закон України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" від 21 листопада 1992 року № 2811-XII /далі - Закон № 2811-XII/. Цей Закон спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім`ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 3 Закону № 2811-XII одним із видів державної допомоги сім`ям з дітьми є допомога при народженні дитини.

Частиною першою статті 5 Закону № 2811-XII передбачено, що всі види державної допомоги сім`ям з дітьми, крім допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у частині другій статті 4 цього Закону, призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків (усиновлювачів, опікуна, піклувальника).

Таким чином, допомога при народженні дитини є різновидом державної допомоги у загальній системі соціального захисту населення і надається з метою забезпечення відповідного рівня матеріальної підтримки сімей, у яких є діти.

Відповідно до положень статті 6 Закону № 2811-XII документи, необхідні для призначення державної допомоги сім`ям з дітьми, подаються особою, яка претендує на призначення допомоги, самостійно. Документи, необхідні для призначення державної допомоги сім`ям з дітьми, розглядаються органом, що призначає та здійснює виплату державної допомоги, протягом 10 днів з дня звернення. Про призначення державної допомоги чи про відмову в її наданні із зазначенням причини відмови та порядку оскарження цього рішення орган, що призначає і здійснює виплату державної допомоги сім`ям з дітьми, видає чи надсилає заявникові письмове повідомлення протягом 5 днів після прийняття відповідного рішення.

Згідно з частиною першою статті 10 Закону № 2811-XII допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною.

За приписами статті 11 Закону № 2811-XII допомога батькам при народженні дитини призначається на підставі свідоцтва про народження дитини.

Для призначення допомоги при народженні дитини до органу праці та соціального захисту населення за умови пред`явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, та свідоцтва про народження дитини подається одним з батьків (опікуном), з яким постійно проживає дитина, заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, та копія свідоцтва про народження дитини. Даний перелік документів є вичерпним.

У разі народження (встановлення опіки) двох і більше дітей допомога надається на кожну дитину.

Допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини.

Вказані норми Закону кореспондуються з положеннями пунктів 10-14 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1751 від 27 грудня 2001 року /далі - Порядок № 1751/.

Так, допомога при народженні дитини надається одному з батьків дитини, опікуну, які постійно проживають разом з дитиною, з метою створення належних умов для її повноцінного утримання та виховання.

Для призначення допомоги при народженні дитини органу соціального захисту населення за умови пред`явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, подається: 1) заява одного з батьків (опікуна), з яким постійно проживає дитина, що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики; 2) копія свідоцтва про народження дитини (з пред`явленням оригіналу).

Допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини.

Допомога при народженні дитини надається у розмірі, встановленому на дату народження дитини. Допомога при народженні дитини, яка народилася після 30 червня 2014 р., надається у розмірі 41280 гривень. Виплата допомоги здійснюється одноразово у сумі 10320 гривень, решта суми допомоги виплачується протягом наступних 36 місяців рівними частинами.

Згідно з пунктом 43 Порядку № 1751 документи, необхідні для призначення державної допомоги сім`ям з дітьми, подаються особою, яка претендує на призначення допомоги, особисто. Документи, необхідні для призначення державної допомоги сім`ям з дітьми, розглядаються органом, що призначає і виплачує державну допомогу, протягом десяти днів з дня подання заяви. Про призначення державної допомоги сім`ям з дітьми чи про відмову в її призначенні із зазначенням причини відмови та порядку оскарження цього рішення орган, що призначає і виплачує зазначену допомогу, видає чи надсилає заявникові письмове повідомлення протягом п`яти днів після прийняття відповідного рішення.

Як встановлено судом, рішеннями Ірпінського міського суду Київської області від 03 квітня 2019 року у справі №367/2700/19 та від 16 травня 2019 року у справі №367/3822/19 встановлено факти народження ОСОБА_1 дітей жіночої статті 08 лютого 2016 року та 28 квітня 2018 року, які народилися на території Автономної Республіки Крим. 10 квітня 2019 року та 17 травня 2019 року органом державної реєстрації актів цивільного стану внесено записи про народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 та народження ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 . Позивач звернулася до Управління соціального захисту населення Кобеляцької районної державної адміністрації з заявами про призначення державної допомоги при народженні дитини на ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 (вх. №1432) та18 лютого 2020 року (вх.397) відповідно.

Отже, станом на час звернення позивача до відповідача з заявами про призначення допомоги при народженні дитини на ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , позивачем було пропущено встановлений законодавством строк звернення за призначенням допомоги при народженні дитини (12 календарних місяців після народження дитини).

Разом з тим, суд вважає, що строк звернення за призначенням допомоги при народженні дитини може бути поновлено за наявності поважних причин, які обумовлюють несвоєчасне звернення батьків, тобто обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій, що підтверджені належними доказами.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року /а.с.14/ та досягла 25 річного віку 16 квітня 2016 року, а відтак повинна була відповідно до пункту 8 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 р. № 2503-XII (в редакції Постанови Верховної Ради України від 2 вересня 1993 року № 3423-XII), вклеїти до паспортної книжечки нову фотокартку. Паспорт, в якому не вклеєно такої фотокартки при досягненні його власником 25-річного віку, вважається недійсним.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" № 1207-VII від 15 квітня 2014 року тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Суд враховує, що станом на 16 квітня 2016 року позивач перебувала на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим та не мала змоги звернутися до відповідного органу державної влади та вклеїти фото до паспортної книжечки при досягненні нею 25-річного віку, що спричинило недійсність паспортної книжечки позивача відповідно до пункту 8 Положення про паспорт громадянина України. 17 жовтня 2019 року ОСОБА_1 органом 6510 видано паспорт громадянина України № НОМЕР_4 у формі пластикової картки типу ID-1 /а.с.14-16/

Таким чином, за відсутності чинного паспорта особи позивача та відсутності свідоцтв про народження дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , наявність яких є необхідною умовою для звернення за призначенням допомоги при народженні дитини, позивач була позбавлена можливості звернутися з відповідними заявами про призначення допомоги при народженні дитини своєчасно.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20 жовтня 2014 року №1706-VII внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Особам, які переміщені на контрольовану територію та взяті на облік відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №509, пенсії та інші соціальні виплати з бюджетів усіх рівнів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування виплачуються за заявами таких осіб до органів (установ), які здійснюють такі виплати протягом усього строку дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Судом встановлено, що позивач та її доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є внутрішньо переміщеними особами, місце проживання яких зареєстровано на тимчасово окупованій території України: АДРЕСА_1 , а фактичним місцем проживання/перебування на території України є: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідками про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб №1612- від 30 листопада 2019 року, №1612- від 30 листопада 2019 року та №1612- від 30 листопада 2019 року, копії яких наявні в матеріалах справи /а.с. 18-19/.

До суду не надано доказів скасування вищевказаних довідок про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб.

Частиною другою статті 7 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" визначено, що Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Таким чином, право на отримання допомоги при народженні дитини є беззаперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов`язань.

Суд зазначає, що позивач та її діти є громадянами України, тобто мають такі ж самі конституційні права, як і інші громадяни України, оскільки законодавство України не допускає обмеження прав на соціальний захист, зокрема, права на отримання допомоги при народженні дитини, за ознакою місця проживання (перебування).

Навпаки, наявність у позивача та її дітей статусу внутрішньо переміщеної особи надає їй спеціальні, додаткові права (або "інші права", як це зазначено у статті 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб"), не звужуючи, між тим, обсяг конституційних прав та свобод особи та створюючи додаткові гарантії їх реалізації, а тому відповідач повинен всіляко сприяти відновленню соціальних виплат, гарантованих державою, у т.ч., допомоги при народженні дитини.

Парламентська асамблея Ради Європи 12 жовтня 2016 року ухвалила дві резолюції щодо України, в яких закликала українську владу: спростити, наскільки це можливо, повсякденне життя мешканців непідконтрольних територій і переміщених осіб з цих районів за рахунок скорочення адміністративних процедур щодо доступу до виплати пенсій і соціальної допомоги та сприяння доступу жителів до правосуддя шляхом належного оснащення та кадрового забезпечення судів у районах, підконтрольних уряду, чия юрисдикція була поширена на непідконтрольні території (16.3).

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

З аналізу положень Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" слідує, що допомога при народженні дитини за своєю природою є допомогою самій дитині, а не її батькам. А відтак, неможливість своєчасного звернення одного з батьків до органу, який здійснює призначення допомоги при народженні дитини, призводить до порушення інтересів дитини.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 02 травня 2018 року у справі № 226/318/17, від 06 лютого 2018 року у справі № 243/6956/1, від 20 листопада 2018 року у справі №226/317/17, від 31 жовтня 2019 року у справі №226/2082/16-а.

Суд вважає, що з урахуванням інтересів дітей позивача та обставин, встановлених судом, позивач має право на призначення державної допомоги при народженні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та при народженні дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Таким чином, рішення Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам Управління праці та соціального захисту населення Кобеляцької районної державної адміністрації №236 від 05 грудня 2019 року та №26 від 25 лютого 2020 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні державної виплати допомоги при народженні дитини були прийняті без урахування всіх обставин, що мають значення для їх прийняття.

З огляду на те, що оскаржувані позивачем дії знайшли своє відображення у вказаних рішеннях, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача буде визнання протиправними та скасування рішень Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам Управління праці та соціального захисту населення Кобеляцької районної державної адміністрації №236 від 05 грудня 2019 року та №26 від 25 лютого 2020 року та зобов`язання Управління соціального захисту населення Кобеляцької районної державної адміністрації прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 державної допомоги при народженні дитини на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Зважаючи на те, що на час вирішення цієї справи рішення про призначення відповідної допомоги відповідачем не прийнято та суд не вправі вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце у майбутньому, позовна вимога про зобов`язання Управління соціального захисту населення Кобеляцької районної державної адміністрації виплатити державну допомогу ОСОБА_1 допомогу при народженні дитини на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі по 41280,00 грн є передчасною, необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Оскільки позивач витрат по сплаті судового збору за подання цього позову не понесла, то відсутні підстави для розподілу судових витрат на підставі статті 139 КАС України.

Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ) до Управління праці та соціального захисту населення Кобеляцької районної державної адміністрації (вул.Юр`ївська, буд. 2, м. Кобеляки, Кобеляцький район, Полтавська область, 39200, ідентифікаційний код 03195263) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам Управління праці та соціального захисту населення Кобеляцької районної державної адміністрації (вул. Юр`ївська, буд. 2, м. Кобеляки, Кобеляцький район, Полтавська область, 39200, ідентифікаційний код 03195263) №236 від 05 грудня 2019 року та №26 від 25 лютого 2020 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні державної допомоги при народженні дитини на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Кобеляцької районної державної адміністрації (вул. Юр`ївська, буд. 2, м. Кобеляки, Кобеляцький район, Полтавська область, 39200, ідентифікаційний код 03195263) прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 державної допомоги при народженні дитини на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги у порядку, встановленому статтею 297 з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням пункту 3 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.І. Слободянюк