Справа № 300/512/19
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2020-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2020 рокуЛьвівСправа № 300/512/19 пров. № А/857/3165/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Качмара В.Я., Кушнерика М.П.,

за участю секретаря судового засідання Кітраль Х.І.,

представника відповідача Саган Ю.В.,

розглянувши у судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 травня 2019 року у справі № 300/512/19 (рішення ухвалено в м. Івано-Франківськ, головуючий суддя Главач І.А., повий текст рішення складено та підписано 31.05.2019) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської митниці ДФС України, правонаступником якої є Галицька митниця Держмитслужби, про визнання протиправними і скасування картки відмови та рішення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 11.03.2019 звернувся в суд із адміністративним позовом до Івано-Франківської митниці ДФС, в якому просив визнати протиправними та скасувати картку відмови у митному оформленні випуску транспортного засобу №UA206070/2019/00020 від 09.01.2019 та рішення про коригування митної вартості товарів №UA206070/2019/000018/2 від 09.01.2019.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідачем протиправно, в порушення норм статті 57 Митного кодексу України та за наявності усіх документів, які підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару та обраний метод його визначення, а саме основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), здійснено визначення митної вартості товару, який ввезений на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту за другорядним методом (резервним), внаслідок чого прийнято оскаржувані картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та рішення про коригування митної вартості товарів. Стверджує, що на підставі рахунку-фактури оплатив нерезиденту повну вартість автомобіля, що підтверджується заявою на переказ готівки та банківським документом про перерахування коштів. Вважає, що відповідач безпідставно поставив під сумнів весь поданий перелік документів та визначену позивачем мину вартість товару.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 травня 2019 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA206070/2019/00020 від 09.01.2019 та рішення про коригування митної вартості товарів №UA206070/2019/000018/2 від 09.01.2019.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Галицька митниця Держмитслужби оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі проситьрішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Крім того, апелянтом заявлено клопотання про заміну сторони відповідача - Івано-Франківську митницю ДФС його правонаступником Галицькою митниця Держмитслужби. Вказане клопотання обґрунтовано тим, що відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 02.10.2019 №858 «Про утворення територіальних органів Державної митної служби» та наказу ДФС України від 25.11.2019 №30-рг «Про реорганізацію митниць ДФС» з 28.11.2019 розпочато реорганізацію митниці.

Отож, з дня набрання чинності вказаною постановою про початок роботи Державної митної служби України повноваження Івано-Франківської митниці ДФС перейшли до Галицькою митниця Держмитслужби.

З урахуванням положень статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції вважає за необхідне замінити відповідача - Івано-Франківську митницю ДФС його правонаступником Галицькою митницею Держмитслужби.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що висновки суду першої інстанції у наведеному оскаржуваному рішенні суду не відповідають обставинам справи, судом порушено норми матеріального права та неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а обставини справи, які мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, були недоведеними належними та допустимими доказами.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивачем разом з митною декларацією не було подано відповідачу на підтвердження заявленої митної вартості товару усіх документів, які підтверджують митну вартість товару, зокрема не подано платіжного документа, що підтверджує сплачену суму на ввезений транспортний засіб. Відтак було розпочато процедуру консультацій та запропоновано декларанту надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме: якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації товару. На вказане електронне повідомлення декларант повідомив, що не має можливості надати додаткові документи для підтвердження митної вартості. Звертає увагу, що наданий позивачем банківський платіжний документ до позовної заяви при винесенні рішення про коригування митної вартості товару інспектором не досліджувався. Зауважує, що посадові особи Івано-Франківської митниці (митного поста) ДФС, які здійснюють митний контроль та митне оформлення у конкретному випадку здійснення митного контролю товарів, транспортних засобів, в обов`язковому порядку переглядають сформований за допомогою інформаційних технологій Перелік митних формальностей за результатами застосування СУР. У відзиві на позовну заяву відповідач обґрунтував неможливості застосування попередніх п`яти методів визначення митної вартості. Зазначає, що суд першої інстанції неналежно дослідив доказ, який стосується ПДВ, враховуючи, що ставка ПДВ у рахунку-фактурі 0%, однак згідно законодавства Іспанії передбачені окремі випадки звільнення від сплати податку. Суд не надав належну оцінку наданому висновку експертного дослідження від 11.01.2019 № 09/2642/261. Також зазначає, що декларант погодився з рішенням про коригування № UА206070/2019/000018/2 та оформив митну декларацію з коригованою вартістю. Стверджує, що при винесені Івано-Франківською митницею ДФС оскаржуваних рішень про коригування митної вартості та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення дотримано усіх законодавчих вимог.

Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

У судовому засіданні представник відповідача просив задовольнити апеляційну скаргу.

Позивач в судове засідання не прибув, про дату, час і місце апеляційного розгляду був повідомлений належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України, вважає за можливе розглядати справу за його відсутності.

Заслухавши суддю - доповідача, представника відповідача, перевіривши підстави для апеляційного перегляду відповідно до доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що декларантом фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 в інтересах позивача (далі декларант), подано до Івано-Франківської митниці ДФС електронну митну декларацію №206070/2019/400077 від 09.01.2019, якою задекларовано для митного оформлення товар, який ввозиться на територію України, а саме: легковий автомобіль, BMW, модель X3 2. 0D XDRIVE, номер кузова НОМЕР_1 , тип двигуна дизельний, об`єм двигуна 1995 см3, кількість місць для сидіння, включаючи місце водія - 5, бувший у використанні, рік виготовлення 2012.

Згідно вказаної вище декларації (графи 22, 42, 43) декларант самостійно визначив митну вартість транспортного засобу за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість автомобіля) на підставі рахунку-фактури №А00061 від 09.11.2018, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , згідно якого позивач придбав потриманий автомобіль марки BMW, модель X3 2. 0D XDRIVE, номер кузова НОМЕР_1 , за купівельною ціною 7000,00 євро.

На підтвердження заявленої митної вартості товару - автомобіля марки BMW, модель X3 2. 0D XDRIVE, номер кузова НОМЕР_1 декларантом надано митному органу такі документи: рахунок-фактура №А00061 від 09.11.2018; акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UA20903/2019/00048 від 02.01.2019; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 27.12.2018; паспорт громадянина України з відміткою про реєстрацію місця проживання в Україні; довідку про зняття з обліку від 27.12.2018, платіжне доручення, що підтверджує сплату митних платежів №N09RW60779 від 28.12.2018, копію митної декларації країни відправлення 19PL402010E0000352 від 02.01.2019.

З аналізу наданих документів під час здійснення митного оформлення товару представник Івано-Франківської митниці ДФС дійшов висновку, що декларантом не було подано повний перелік первинних документів, зазначених в частині 2 статті 53 Митного кодексу України, підтверджуючих митну вартість вищевказаного транспортного засобу.

Івано-Франківською митницею ДФС розпочато процедуру консультацій із декларантом шляхом формування електронного повідомлення про необхідність надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару згідно частини 2 статті 53 Митного кодексу України, а саме: якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації товару.

На вказане електронне повідомлення декларант повідомив, що не має можливості надати додаткові документи для підтвердження митної вартості.

У зв`язку з наведеним, Івано-Франківською митницею ДФС здійснено коригування митної вартості транспортного засобу та прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів №UA206070/2019/000018/2 від 09.01.2019, яким визначено митну вартість імпортованого автомобіля за резервним методом у розмірі 14 250,00 EUR.

Згідно даного рішення (графа 33) зокрема вказано - перший метод визначення митної вартості не застосований у зв`язку з ненаданням документів, передбачених ч.2 та 3 ст.53 МКУ, а саме: якщо рахунок сплачено, - банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інших платіжних та/або бухгалтерських документів, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. 2 метод визначення митної вартості (ст. 59-63 Митного кодексу України) не застосований у зв`язку з відсутністю інформації щодо угод на ідентичні товари (ст.59 Митного кодексу України). Джерело інформації: Ризик 105-2 Митна вартість товару нижча вартості ідентичних товарів. Обов`язкове направлення запиту до спеціалізованого підрозділу, а також звернення до підрозділу ДФС для визначення МВ за VIN кодами: НОМЕР_1 , валюта НОМЕР_3 , вартість 14250,00. Проведено консультацію з декларантом, доведено інформацію про право декларанта вчиняти дії, передбачені п. 5 частини 2 ст. 55 та Главою 4 Митного кодексу України.

Відповідач, за результатами розгляду поданої електронної митної декларації №206070/2019/400077 від 09.01.2019 прийняв рішення про коригування митної вартості № UA206070/2019/000018/2 від 09.01.2019 та карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за №UA206070/2019/00020 від 09.01.2019 відмовив у митному оформленні (випуску) представленого до митного оформлення транспортного засобу з причини здійснення коригування митної вартості.

09.01.2019 декларантом подано до митного органу електронну митну декларацію №206020/2019/400080 від 09.01.2019, якою задекларовано для митного оформлення товар, який ввозиться на територію України, а саме: легковий автомобіль, BMW, модель X3 2. 0D XDRIVE, номер кузова НОМЕР_1 , рік виготовлення 2016, ціна товару 7000,00 євро, з коригуванням на 456842,99 грн, що станом на час її подання по курсу НБУ становить 14250,00 євро.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням про коригування митної вартості товару та карткою відмови в митному оформленні, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача були в наявності всі документи для визначення митної вартості за ціною рахунку щодо транспортного засобу, який імпортується, та не встановлено жодних інших обставин, визначених положеннями частиною 1 статті 58 Митного кодексу України, які б перешкоджали визначенню митної вартості імпортованих товарів за ціною рахунку-фактури.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Зі змісту ст. 19 Конституції України видно, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 49, 50 Митного кодексу України (далі МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно із частиною першою статтею 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та главою 8.

За приписами частини другої статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Як встановлено частиною першою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до частини другої статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах 5 і 6 статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

За правилами частини третьої статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до частини 5 статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Згідно з частиною першою статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (ч.ч. 2-3 ст. 54 МК України).

Частиною четвертою статті 54 МК України встановлено, що орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування.

Водночас частиною п`ятою статті 54 МК України передбачено, що орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Відповідно до статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 МК за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів.

Колегія суддів зазначає, що декларант надав наявні у нього документи для підтвердження самостійно заявленої митної вартості транспортного засобу автомобіля марки BMW, модель X3 2. 0D XDRIVE, номер кузова НОМЕР_1 за основним методом - за ціною договору (контракту), зокрема:

-рахунок-фактуру №А00061 від 09.11.2018;

- акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UA20903/2019/00048 від 02.01.2019;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 27.12.2018;

-платіжне доручення, №N09RW60779 від 28.12.2018 про сплати митних платежів; паспорт громадянина України з відміткою про реєстрацію місця проживання в Україні;

-довідку про зняття з обліку від 27.12.2018,

-копію митної декларації країни відправлення 19PL402010E0000352 від 02.01.2019.

Окрім цього, колегія суддів бере до уваги заяву позивача на переказ готівки № НОМЕР_4 від 09.11.2018 та банківський документ про перерахування коштів НОМЕР_5 від 09.11.2018, які були надані в суді першої інстанції та засвідчують належну, у повному обсязі, cплату позивачем вартості задекларованого транспортного засобу (а.с.19-20, 100-103).

При цьому, як встановлено судом, вищевказані документи містили всі реквізити, необхідні для ідентифікації придбаного ОСОБА_1 транспортного засобу.

На переконання колегії суддів, позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, передбачені частиною другою статті 53 МК України. Подані документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами частин четвертої, п`ятої статті 58 МК України.

Зокрема, встановлено, що митну вартість автомобілямарки BMW, модель X3 2. 0D XDRIVE, номер кузова НОМЕР_1 визначено за ціною договору, яка визначена у рахунку-фактурі №А00061 від 09.11.2018 та складала 7000 Євро (а.с 16-17).

Рішенням про коригування митної вартості товарів від 09.01.2019 №UA206070/2019/000018/2 митну вартість автомобіля визначено за резервним методом у розмірі 14250,00 євро з підстав того, що у митного органу виникли сумніви у правильності визначення митної вартості декларантом, оскільки заявлена митна вартість товару не підтверджена документально і не відповідає інформації по вартості даного транспортного засобу.

У графі 31 вказаного рішення зазначено "Код МВВ митного органу 6", у графі 33 обставинами прийняття рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості зазначено, що перший метод визначення митної вартості не застосований у зв`язку з ненаданням документів, передбачених ч.2 та 3 ст.53 МКУ, а саме: якщо рахунок сплачено, - банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інших платіжних та/або бухгалтерських документів, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. 2 метод визначення митної вартості (ст. 59-63 Митного кодексу України) не застосований у зв`язку з відсутністю інформації щодо угод на ідентичні товари (ст.59 Митного кодексу України). Джерело інформації: Ризик 105-2 Митна вартість товару нижча вартості ідентичних товарів. Обов`язкове направлення запиту до спеціалізованого підрозділу, а також звернення до підрозділу ДФС для визначення МВ за VIN кодами: НОМЕР_1 , валюта НОМЕР_3 , вартість 14250,00.

Джерелом інформації для визначення митної вартості, використано ціну, за яку транспортний засіб визначеної марки, моделі, комплектації пропонується до продажу, визначену за результатами спрацювання АСАУР по коду проведення митної формальності 105-2.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що митну вартість імпортованого транспортного засобу, яка вказана декларантом у митній декларації, правильно визначено за основним методом, враховуючи, що до самої митної декларації декларантом подано всі необхідні документи для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару за ціною договору.

На переконання колегії суддів позивачем подано до митниці повний пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом. Відповідачем не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації та не надано доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за першим методом, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

Таким чином, у відповідача були в наявності всі документи для визначення митної вартості за ціною рахунку щодо транспортного засобу, який імпортується, та не встановлено жодних інших обставин, визначених положеннями частини 1 статті 58 Митного кодексу України, які б перешкоджали визначенню митної вартості імпортованих товарів за ціною рахунку-фактури №А00061 від 09.11.2018, який містить необхідні відомості про продавця, його адресу, номер підприємства, реєстраційний номер платника єдиного податку, тощо.

Відтак, у органу доходів і зборів була реальна можливість перевірити (уточнити) задекларовану вартість імпортованого транспортного засобу.

Окрім цього, ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Колегія суддів звертає увагу на те, що спрацювання системи управління ризиками є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Така ж позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 19.02.2019 в справі №805/2713/16-а.

На підставі вищезазначеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що рішення про коригування митної вартості товарів за №UA206070/2019/000018/2 від 09.01.2019 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA206070/2019/00020 від 09.01.2019 є протиправними та підлягають скасуванню.

Суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими твердження апелянта про законність прийнятого відповідачем рішення про коригування митної вартості товару.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду винесене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для його скасування.

Керуючись статтями 243, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 травня 2019 року у справі № 300/512/19 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Д. М. Старунський
судді В. Я. Качмар
М. П. Кушнерик
Повне судове рішення складено 13.05.2020