Справа № 640/23929/19
Суддя: Аверкова В.В.
Дата ухвалення: 2020-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2020 року м. Київ № 640/23929/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Аверкової В.В, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадженні, без виклику сторін, адміністративну справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві

про визнання протиправними та скасування наказу та податкового повідомлення-

рішення,

У С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (далі по тексту - відповідач, ГУ ДПС), в якому просить суд: визнати протиправними та скасувати наказ від 17 жовтня 2019 року №2040 «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 » та податкове повідомлення-рішення від 14 листопада 2019 року №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувані наказ та податкове повідомлення-рішення складенні з численними порушеннями вимог законодавства, викладені в акті перевірки порушення не відповідають фактичним обставинам; відповідачем неправомірно застосовано штраф у розмірі 510000,00 грн. за кожен місяць неподання звіту.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 грудня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Від відповідача надійшов відзив, з якого вбачається про незгоду із заявленими позовними вимогами, оскільки перевірку проведено на підставі направлення та оскаржуваного наказу, які, відповідно, пред`явлено та вручено позивачу; відповідачем під час проведення перевірки було встановлено порушення, у зв`язку з чим правомірно винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на наступне.

Позивачу видано ліцензію серії АЖ №079008 на право роздрібної торгівлі пивом з місцезнаходженням торговельної діяльності АДРЕСА_1 (бар); термін дії з 03 лютого 2017 року по 02 лютого 2018 року.

Наказом ГУ ДПС від 17 жовтня 2019 року №2040 «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 » на підставі п.п.80.2.3, 80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України, Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» та інших нормативних актів, контроль за дотриманням яких покладено на територіальні органи ДПС наказано провести фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 з 18 жовтня 2019 року по 27 жовтня 2019 року, тривалістю 10 діб; перевірку провести з питань дотримання вимог законодавства, яке регулює виробництво та обіг спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв і тютюнових виробів за період з 01 квітня 2017 року по 27 жовтня 2019 року. Підстава: доповідна записка управління контролю за обігом підакцизних товарів та адміністрування акцизного податку від 15 жовтня 2019 року №358/26-15-32-01-15.

У період з 22 жовтня 2019 року о 12:10 год. по 24 жовтня 2019 року о 17:00 год. у присутності директора ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 проведено перевірку позивача виключно щодо своєчасного подання або неподання звіту про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв (2-РС) до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати відповідні ліцензії, за результатами якої складено акт від 24 жовтня 2019 року №404/26-15-32-01/ НОМЕР_1 .

Перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1 не подавав звіти про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв (форма №2-РС) за квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2017 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2018 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень 2019 року до ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві, чим порушив вимоги частини 3 статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального». Відповідальність за неподання чи несвоєчасне подання звіту або подання звіту з недостовірними відомостями про виробництво алкогольних напоїв передбачена абзацом 18 частини 2 статті 18 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального». Акт містить відмітку про відсутність зауважень та про ознайомлення позивача.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС від 14 листопада 2019 року № на підставі акта перевірки від 24 жовтня 2019 року №404/26-15-32-01/ НОМЕР_1 встановлено, що звіти про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв (форми РС-2) за квітень-грудень 2017 року, січень-грудень 2018 року, січень-вересень 2019 року не подано до податкового органу та на підставі п.п.54.3.3 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України, ч.2 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 510000,00 грн.

Відповідно до вимог підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

За приписами положень пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, за наявності визначених підстав.

Відповідно до пункту 191.1 статті 191 контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 193 цього Кодексу, зокрема: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків (підпункт 191.1.1); здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів (підпункт 191.1.4); здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері (підпункт 191.1.14.); здійснюють інші функції, визначені законом (підпункт 191.1.48).

Умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичних перевірок врегульовано правовими нормами статті 81 Податкового кодексу України.

Згідно з підпунктами 80.2.3, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин: письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування; у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано позивачем, відповідачем проведено перевірку на підставі оскаржуваного наказу ГУ ДПС від 17 жовтня 2019 року №2040 на підставі п.п.80.2.3, 80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України, Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» та інших нормативних актів, контроль за дотриманням яких покладено на територіальні органи ДПС наказано провести фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 з 18 жовтня 2019 року по 27 жовтня 2019 року, тривалістю 10 діб; перевірку провести з питань дотримання вимог законодавства, яке регулює виробництво та обігу спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв і тютюнових виробів за період з 01 квітня 2017 року по 27 жовтня 2019 року. Підстава: доповідна записка управління контролю за обігом підакцизних товарів та адміністрування акцизного податку від 15 жовтня 2019 року №358/26-15-32-01-15.

При цьому, як вірно зазначено позивачем, відповідачем невірно зазначено в якості однієї з підстав підпункту 80.2.3 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, яким передбачено підставою для проведення перевірки письмове звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування.

Проте, суд зазначає, що окремі дефекти форми рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування. Якщо спірне рішення прийняте контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення(зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнано правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення.

Судом не приймаються до уваги доводи позивача щодо зазначення невірної адреси проведення фактичної перевірки, оскільки положеннями підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України визначено такі місця здійснення фактичної перевірки, як за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника.

В спростування доводів позивача щодо відсутності у ГУ ДПС правових підстав на проведення перевірки у зв`язку з тим, що ліцензії видавалися ГУ ДПС у Київській області суд зазначає, що матеріалами справи підтверджено наявність у позивача ліцензій, виданих ГУ ДПС у м. Києві.

З урахуванням викладеного суд вважає, що оскаржуваний наказ винесено відповідачем правомірно та у відповідності до положень законодавства, а отже відсутні підстави для визнання протиправним та скасування.

Відповідно до підпунктів 16.1.2 та 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів та подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Пунктом 46.1 статті 46 Податкового кодексу України встановлено, що податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідальність за неподання, порушення порядку заповнення документів податкової звітності, порушення строків їх подання контролюючим органам, недостовірність інформації, наведеної у зазначених документах, несуть: юридичні особи, постійні представництва нерезидентів, які відповідно до цього Кодексу визначені платниками податків, а також їх посадові особи (п.47.1.1. ч.47 ПКУ).

Пунктом 49.3. статті 49 Податкового кодексу України передбачено, що податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Положеннями частини третьої статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 року №481/95-ВР (далі Закон №481/95-ВР) суб`єкти господарювання, які отримали ліцензії на виробництво та/або оптову торгівлю спиртом, алкогольними напоями і тютюновими виробами та здійснюють таку діяльність та/або експорт, імпорт зазначеної продукції, подають до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати такі ліцензії, щомісяця до 10 числа наступного місяця звіт про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів за формою (z0340-16 ), встановленою цим органом.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до ліцензії серії АЖ №079008 на право роздрібної торгівлі пивом з терміном з 03 лютого 2017 року по 02 лютого 2018 року, місця здійснення торговельної діяльності за адресою місто Київ, проспект Бажана, 10-А (Бар); згідно ліцензії серії АЕ №298240 на виробництво алкогольних напоїв з терміном дії з 12 квітня 2017 року по 12 квітня 2022 року позивач має право виробляти алкогольні напої товарних позицій виду продукції, що вироблятиметься згідно УКТ ЗЕД 2203 00 100 00; місце провадження діяльності: Київська область, місто Бровари, вулиця Олімпійська, будинок 4; згідно ліцензії серії АА №026806 позивач має право роздрібної торгівлі алкогольними напоями за адресою м . Бровари, вул . Олімпійська , 4 , магазин; термін дії ліцензії з 19 листопада 2017 року по 18 листопада 2018 року; відповідно до ліцензії серії АА №033729 позивач має право роздрібної торгівлі алкогольними напоями за адресою м. Бровари, вул. Олімпійська, 4 , магазин; термін дії ліцензії з 11 червня 2018 року по 10 червня 2019 року; відповідно до ліцензії реєстраційний номер 1902498, термін дії з 07 червня 2019 року по 07 червня 2020 року позивач має право роздрібної торгівлі алкогольними напоями за адресою Київська область, м. Бровари, вул. Олімпійська, буд. 4 , магазин; відповідно до ліцензії реєстраційний номер 1901034, термін дії з 14 березня 2019 року по 14 березня 2020 року позивач має право здійснювати роздрібну торгівлю алкогольними напоями за адресою м. Київ, вул. Червоноткацька, 40 (бар-магазин).

Тобто, позивач є суб`єктом господарювання, який отримав ліцензії на виробництво та/або оптову торгівлю спиртом, алкогольними напоями і тютюновими виробами та здійснюють таку діяльність та/або експорт, імпорт зазначеної продукції, та, як наслідок, зобов`язаний подавати до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати такі ліцензії, щомісяця до 10 числа наступного місяця звіт про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів за формою (z0340-16 ), встановленою цим органом.

Згідно із статті 17 Закону №481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема, у разі: неподання чи несвоєчасного подання звіту або подання звіту з недостовірними відомостями про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати відповідні ліцензії, - у розмірі 17000 гривень (ч.2 ст.17 закону №481/95-ВР)

Рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України (ч.5 ст.17 закону №481/95-ВР).

Форми звітів та порядок їх заповнення затвердженні наказом Міністерства фінансів України від 11.02.2016 року №49 (далі Порядок №49).

Відповідно до п. 1-3 порядку заповнення форми звіту №2-РС «Звіт про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв» звіт про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв (далі - Звіт) подають суб`єкти господарювання незалежно від форми власності до органів ДФС за основним місцем обліку в електронній формі.

Звіт в електронній формі подається засобами електронного зв`язку з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством, як передбачено для податкової звітності.

Звіт складається окремо за кожний місяць та до 10 числа місяця, що настає за звітним, подається до органів ДФС за основним місцем обліку суб`єкта господарювання.

Отже, з аналізу вищенаведених норм можна дійти висновку, що суб`єкт господарювання, за неподання чи несвоєчасне подання звіту або подання звіту з недостовірними відомостями про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати відповідні ліцензії, повинен нести відповідальність, передбачену приписами статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» у вигляді фінансових санкцій (штрафу) в розмірі, визначеному приписами вказаної статті.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Разом з тим, позивачем не спростовано жодними доказами встановлені під час перевірки факти неподання за перевіряємий період звітів №2-РС «Звіт про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв».

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що відповідач при проведенні фактичної перевірки, та винесенні оскаржуваного податкового повідомлення-рішення діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, судом не приймаються до уваги твердження позивача щодо невірного розрахунку суми штрафних санкцій, оскільки положеннями статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» передбачено відповідальність за кожне порушення, а, оскільки відповідачем встановлено неподання звітів про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв (форми РС-2) за квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2017 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2018 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень 2019 року, суд вважає, що ГУ ДПС правомірно застосувало штрафні санкції у розмірі 17000,00 грн. за кожен місяць, за який позивачем не подано звіти.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем правомірно застосовано штрафні санкції до позивача оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, а отже відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог у цій частині.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем доведено правомірність винесених наказу та податкового повідомлення-рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ФОП ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - відмовити повністю.

Рішення суду, відповідно до частини першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Аверкова