Справа № 320/2690/19
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2020-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 травня 2020 року справа №320/2690/19
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панченко Н.Д., розглянувши у м. Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 до Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України, начальника 2-го відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОКПП «Київ» старшого лейтенанта ОСОБА_2 , про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
до Київського окружного адміністративного суду звернувся громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 (місце проживання в Україні (адреса для листування) АДРЕСА_1 ; місце проживання (реєстрації) в Російській Федерації: АДРЕСА_2 ; паспорт громадянина Російської Федерації для виїзду за кордон номер НОМЕР_2 , виданий 27.10.2015, орган видачі ФМС 77532, реєстраційний номер облікової картки платника податків в Україні НОМЕР_3 ) з позовом до Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України ( АДРЕСА_3 , код в ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) та начальника 2-го відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОКПП «Київ» старшого лейтенанта ОСОБА_2 (08307, Київська область, м.Бориспіль-7) в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд:
визнати протиправним та скасувати рішення від 25 січня 2019 року про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину Російської Федерації ОСОБА_1 (латинськими літерами ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт номер НОМЕР_2 , прийняте начальником 2-го відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОКПП «Київ» старшим лейтенантом ОСОБА_2 ;
визнати протиправними дії начальника 2-го відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОКПП «Київ» старшого лейтенанта Авраменка Костянтина Віталійовича щодо внесення запису «Відмовлено у в`їзді в Україну» від 25.01.2019 р. до паспортного документа номер НОМЕР_2 громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 (латинськими літерами ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
зобов`язати Окремий контрольно-пропускний пункт «Київ» військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України внести до паспортного документа номер НОМЕР_2 громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 (латинськими літерами TRUKHANALEKSANDR), ІНФОРМАЦІЯ_2 , запис (штамп) про анулювання запису (штампу) «Відмовлено у в`їзді в Україну» від 25.01.2019 р.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 25.01.2019, при проходженні прикордонного контролю в Міжнародному аеропорті «Київ» (ОКПП «Київ»), йому безпідставно відмовлено в перетинанні державного кордону України з причин неможливості підтвердити ним мети запланованого перебування на території України.
Незважаючи на надані під час проведення контролю другої лінії пояснення, пред`явлення нотаріально засвідченого запрошення на відвідання України, проїзних та інших підтверджувальних документів, посадовою особою ОКПП «Київ» в/ч НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України прийнято Рішення про відмову в перетинанні державного кордону України іноземцю або особі без громадянства від 25.01.2019 та у паспорті громадянина Російської Федерації позивача для виїзду за кордон вчинено запис «Відмовлено у в`їзді в Україну» від 25.01.2019 р.
Оскільки, за твердженням позивача, посилання в оскаржуваному рішенні на неможливість підтвердження позивачем мети перебування на території України є лише суб`єктивними безпідставними переконаннями посадової особи прикордонної служби, що спростовується наданими позивачем доказами, а жодним нормативно правовим актом не передбачено підстав та порядку внесення до паспортних документів іноземців запису (штампу) «Відмовлено у в`їзді в Україну», позивач вважає рішення про відмову йому в перетинанні державного кордону України та дії посадової особи прикордонної служби щодо вчинення запису протиправними і просить суд скасувати оскаржуване рішення та зобов`язати ОКПП «Київ» в/ч НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України внести до паспортного документа запис (штамп) про анулювання запису (штампу) «Відмовлено у в`їзді в Україну».
ОКПП «Київ» в/ч НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України позов не визнав, у відзиві на позов зазначив, що посадові особи прикордонної служби при проведенні прикордонного контролю позивача під час в`їзду до України діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України.
Зазначає, що ненадання позивачем під час проведення контролю другої лінії документів, які б підтверджували мету його запланованого перебування в Україні, стало результатом неможливості встановлення посадовими особами мети перебування позивача на території України.
Тому, стверджує про обґрунтованість оскаржуваного рішення та просить суд у задоволенні позову про визнання його протиправним та скасування відмовити.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.06.2019 суд залишив позовну заяву без руху та, у подальшому, ухвалою від 18.06.2019 продовжив строк для усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01.07.2019 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.08.2019 прийнято рішення про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.
Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22.10.2019 задоволено клопотання ОКПП «Київ» в/ч НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України та розгляд справи відкладено на 14.11.2019.
Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14.11.2019 оголошено перерву у судовому засіданні до 03.12.2019.
3 грудня 2019 року позивачем заявлено клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.
В судове засідання, призначене на 03.12.2019, начальник 2-го відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Жуляни» ОКПП «Київ» старший лейтенант ОСОБА_2 та представник ОКПП «Київ» в/ч НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України не з`явились. Водночас, 03.12.2019 через канцелярію Київського окружного адміністративного суду ОКПП «Київ» в/ч НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України подано заяву про перенесення розгляду справи.
Відповідно до положень частини третьої статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.
Частиною дев`ятою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено те, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи, що для розгляду і вирішення даної справи відсутня потреба у заслуховуванні свідків чи експертів, повторну неявку у судове засідання представників відповідачів суд вважає за необхідне здійснити подальший розгляд справи у порядку письмового провадження.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 є громадянином Російської Федерації, що підтверджується паспортом номер НОМЕР_2 , виданим 27.10.2015 ФМС 77532 (т.1 а.с.16-18).
Згідно копії Свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого Дарницьким бюро ЗАГС м. Києва 25.05.1962, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в сім`ї українців ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у місті Києві, про що в книзі записів актів громадського стану про народження зроблено запис № 1314 від 25.05.1962 (т.1 а.с.81, 204).
Мати позивача, ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Києві, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого 05.01.2010 Виконавчим комітетом Маковищанської сільської ради Макарівського району Київської області (т.1 а.с.83).
Позивач є власником об`єктів нерухомого майна, розташованих на території України.
Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом (т.1 а.с.85-86, 210-211) та витягу про державну реєстрацію прав від 01.04.2011 (т.1 а.с.87, 212), ОСОБА_1 володіє квартирою АДРЕСА_4 .
Позивачеві на праві власності належить також Ѕ частина земельної ділянки площею 0,0743 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом (т.1 а.с.90-91, 208-209) та майновий комплекс, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , загальною площею 1010,50 м2, що підтверджується нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу нерухомого майна від 11.11.2011 (т.1 а.с.96-98, 215-217) та витягом про державну реєстрацію прав від 25.11.2011 (т.1 а.с.101, 220).
Згідно нотаріально посвідчених договорів купівлі - продажу від 20.09.2002, ОСОБА_1 є власником житлового будинку під номером 50 та земельної ділянки, розташованих на території Маковищанської сільської ради Макарівського району Київської області, АДРЕСА_7 (т.1 а.с.92-95).
Позивач з 07.04.1998 зареєстрований у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків із присвоєнням йому номеру (т.1 а.с.82, 205).
В матеріалах справи наявна копія Свідоцтва про реєстрацію представництва із місцезнаходженням у м. Києві під назвою «Представництво «ТОВ «ГАЗПРОМНЕФТЬ СМАЗОЧНЫЕ МАТЕРИАЛЫ», Російська Федерація, видане Міністерством економічного розвитку і торгівлі України 21.12.2012, реєстраційний № ПІ -4821 (т.1 а.с.30, 153).
Згідно довідки форми № 43 ОПП, виданої ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві від 28.12.2018 за № 258/26-56-08-01-25, контролюючим органом з 08.01.2013 за № 46783 узято на податковий облік Представництво «ТОВ «ГАЗПРОМНЕФТЬ СМАЗОЧНЫЕ МАТЕРИАЛЫ».
Як вбачається із Виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб №123405, сформованої 30.04.2019 інспекцією Федеральної податкової служби № 27 по м. Москва, «Общество с ограниченой ответсвенностью «Газпромнефть-смазочные материалы» зареєстроване в Російській Федерації у місті Москві по вулиці Крижанівського, будинок 14, корпус 3, кабінет 40 та має представництво, розташоване у місті Києві (т.1 а.с.19-26). Генеральним директором товариства з правом вчиняти дії від його імені без довіреності є ОСОБА_1 .
Таким чином, позивач є керівником підприємства «ООО «Газпромнефть-смазочные материалы» резидента Російської Федерації, що має своє представництво на території України.
В матеріалах справи наявний наказ «ООО «Газпромнефть-смазочные материалы» від 23.01.2019 № 33 «О направлении работника в командировку» зі змісту якого вбачається, що позивач був відправлений у відрядження на два дні з 25.01.2019 до 26.01.2019 до Представництва «ООО «Газпромнефть-смазочные материалы» в Україні для проведення наради за результатами роботи за 2018 рік і планування на 2019 рік (т.1 а.с.75, 198) та затверджена 23.01.2019 програма перебування директора «ООО «Газпромнефть-смазочные материалы» у м. Києві 25-26 січня, 2019 р. (т.1 а.с.76, 199).
Згідно із наявною в матеріалах справи заявою від 23.01.2019 за підписом Голови представництва «ТОВ «Газпромнефть-смазочные материалы», засвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Катчик Ю.А. (зареєстровано в реєстрі за № 79), представництво підтверджує своє запрошення на тимчасову робочу поїздку в Україну громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 у період з 25.01.2019 по 26.01.2019 включно (т.1 а.с.77, 200). Як приймаюча сторона, представництво гарантує забезпечення місця проживання, сплати всіх витрат та своєчасний виїзд ОСОБА_1 з країни із повною своєю відповідальністю за можливі негативні наслідки його перебування на території України. Заява також містить персональні дані позивача.
Згідно із копією квитанції електронного квітка (номер бронювання K1LWW7), позивачем придбані електронні авіаційні квітки на перевезення 25.01.2019 за маршрутом від м. Москва (Російська Федерація) до м. Київ (Україна) через м. Мінськ (Республіка Білорусь), та у зворотному напрямку на 26.01.2019 за тим самим маршрутом (т.1 а.с.78, 201).
Як вбачається з матеріалів справи, 25.12.2019 громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 прибув до України через пункт пропуску через державний кордон для міжнародного повітряного сполучення «Київ» («Жуляни»).
Під час здійснення прикордонного контролю за процедурою першої лінії, в уповноваженої службової особи Державної прикордонної служби України виникли сумніви щодо виконання позивачем умов в`їзду в Україну.
За твердженням позивача, у ході проведення процедури контролю другої лінії 25.12.2019, під час співбесіди, він зазначав, що прибув до України в ділових цілях, як керівник підприємства, що має зареєстроване представництво на території України, та особистих справах, як особа, що народилася, тривалий час проживала, сплачує податки та має власне нерухоме майно на території України. Повідомив, що обоє його батьків були громадянами України, а покійна мати, ОСОБА_5 , все життя проживала в Україні.
Наполягає, що 25.12.2019 позивач надав посадовим особам ОКПП «Київ» в/ч НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України оригінал нотаріально засвідченої заяви від 23.01.2019 із запрошенням за підписом Голови представництва «ТОВ «Газпромнефть-смазочные материалы» разом з іншими документами, що посвідчували мету і строки його перебування в Україні, зокрема, наказ (розпорядження) про відрядження до структурного підрозділу із зазначенням дати і мети відрядження, програму перебування з погодинним графіком перебування і метою, документів про право власності на нерухоме майно в Україні та про сплату ним податків, а також підтвердження наперед заброньованих квитків на літак, в тому числі, для зворотнього вильоту з України 26.01.2019.
Однак, 25.01.2019 начальником 2-го відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОКПП «Київ» старшим лейтенантом Авраменком Костянтином Віталійовичем, згідно з частиною першою статті 14 Закону України «Про прикордонний контроль», прийнято рішення про відмову у перетинанні Державного кордону на в`їзд в Україну громадянину Російської Федерації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , документ, що посвідчує особу серія № НОМЕР_2 , оформлене Рішенням про відмову в перетинанні державного кордону України іноземцю або особі без громадянства від 25.01.2019.
Зі змісту вказаного рішення вбачається, що єдиною підставою для його прийняття стало те, що всупереч вимогам частини першої пункту 4 статті 8 Закону України «Про прикордонний контроль», TRUKHAN ALEKSANDR не може підтвердити мету запланованого перебування на території України. Рішення про скасування візи України не приймалось.
Після прийняття Рішення про відмову в перетинанні державного кордону України іноземцю або особі без громадянства від 25.01.2019, начальником 2-го відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Жуляни» ОКПП «Київ» старшим лейтенантом ОСОБА_2 вчинено запис (проставлено штамп) у паспорті позивача, датованою 25.01.2019, зі змістом «Відмовлено у в`їзді в Україну» (т.1 а.с.17, 140).
На обґрунтування правомірності прийнятого рішення, представником ОКПП «Київ» в/ч НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України зазначено про відсутність в матеріалах справи підтвердження факту саме подання (пред`явлення) позивачем документів, що посвідчували мету і строки його перебування в Україні посадовим особам прикордонного контролю при проходженні співбесіди з ним на другій лінії контролю. Оскільки такі документи позивачем не надавались, а відіозапис співбесіди з позивачем знищений у зв`язку із закінченням строку зберігання відповідно до внутрішніх інструкцій, наполягає, що позивачеві відмовлено у в`їзді в Україну з підстав та у порядку, передбачених законодавством України.
Вважаючи, що Рішення про відмову в перетинанні державного кордону України іноземцю або особі без громадянства від 25.01.2019 не відповідає вимогам чинного законодавства за змістом, оскільки не містить відповідного необхідного обґрунтування, а висновки про не підтвердження мети запланованого перебування на території України є безпідставними, враховуючи, що жодним нормативно правовим актом не передбачено підстав та порядку внесення до паспортних документів іноземців запису (штампу) «Відмовлено у в`їзді в Україну», позивач звернувся з даним позовом до суду.
Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Правові основи здійснення прикордонного контролю, умови перетинання державного кордону України визначені Законом України «Про прикордонний контроль».
Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про прикордонний контроль», прикордонний контроль - державний контроль, що здійснюється Державною прикордонною службою України, який включає комплекс дій і систему заходів, спрямованих на встановлення законних підстав для перетинання державного кордону особами, транспортними засобами і переміщення через нього вантажів.
Згідно із положеннями частини другої статті 2 Закону України «Про прикордонний контроль», прикордонний контроль здійснюється з метою протидії незаконному переміщенню осіб через державний кордон, незаконній міграції, торгівлі людьми, а також незаконному переміщенню зброї, наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, боєприпасів, вибухових речовин, матеріалів і предметів, заборонених до переміщення через державний кордон.
Частиною четвертою статті 2 Закону України «Про прикордонний контроль» передбачено, що прикордонний контроль включає: перевірку документів; огляд осіб, транспортних засобів, вантажів; виконання доручень правоохоронних органів України; перевірку виконання іноземцями, особами без громадянства умов перетинання державного кордону у разі в`їзду в Україну, виїзду з України та транзитного проїзду територією України; реєстрацію іноземців, осіб без громадянства та їх паспортних документів у пунктах пропуску через державний кордон; перевірку автомобільних транспортних засобів з метою виявлення викрадених.
Відповідно до вимог частини першої статті 6 Закону України «Про прикордонний контроль», перетинання особами, транспортними засобами державного кордону і переміщення через нього вантажів здійснюються лише за умови проходження прикордонного контролю та з дозволу уповноважених службових осіб Державної прикордонної служби України, а у випадках, визначених цим Законом, - посадових осіб Державної прикордонної служби України, якщо інше не передбачено цим Законом.
Згідно із положеннями частини другої статті 6 Закону України «Про прикордонний контроль», початком здійснення прикордонного контролю особи, транспортного засобу, вантажу є момент подання особою паспортного, інших визначених законодавством документів для перевірки уповноваженій службовій особі Державної прикордонної служби України.
Пропуск осіб через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України за дійсними паспортними документами, а у передбачених законодавством України випадках також за іншими документами (частина третя статті 6 Закону України «Про прикордонний контроль»).
Відповідно до положень частини п`ятої статті 6 Закону України «Про прикордонний контроль», прикордонний контроль та пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів проводяться з урахуванням оцінки ризиків, що здійснюється за методиками, визначеними спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у справах охорони державного кордону.
Згідно положень частин першої третьої статті 7 Закону України «Про прикордонний контроль», паспортні та інші документи громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон, перевіряються уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі. При цьому з`ясовується наявність або відсутність підстав для тимчасової відмови особі у перетинанні державного кордону.
У ході перевірки документів уповноважені службові особи Державної прикордонної служби України використовують технічні засоби контролю для пошуку ознак підробки у документах, здійснюють пошук необхідної інформації у базах даних Державної прикордонної служби України, а також за результатами оцінки ризиків проводять опитування осіб, які прямують через державний кордон.
Уповноважені службові особи Державної прикордонної служби України з урахуванням результатів оцінки ризиків можуть проводити повторну перевірку документів осіб, які перетинають державний кордон.
Відповідно до вимог частини першої статті 9 Закону України «Про прикордонний контроль», прикордонний контроль іноземців та осіб без громадянства під час в`їзду в Україну здійснюється за процедурами контролю першої лінії, а у передбачених цим Законом випадках - також за процедурою контролю другої лінії.
Частиною другою статті 9 Закону України «Про прикордонний контроль» передбачено, що процедура здійснення контролю першої лінії передбачає проведення перевірки:
1) паспортного документа з метою встановлення його дійсності, наявності відповідно до вимог законодавства посвідки на постійне проживання чи візи;
2) наявності чи відсутності у базах даних Державної прикордонної служби України інформації про заборону в`їзду в Україну та про доручення правоохоронних органів щодо осіб, які перетинають державний кордон;
3) відміток про перетинання державного кордону в паспортному документі іноземця або особи без громадянства.
Згідно із положеннями частини третьої статті 9 Закону України «Про прикордонний контроль», процедура здійснення контролю другої лінії проводиться за результатами аналізу та оцінки ризиків під час виконання процедури контролю першої лінії, якщо в уповноваженої службової особи Державної прикордонної служби України виникли сумніви щодо виконання іноземцем або особою без громадянства умов в`їзду в Україну, та передбачає:
1) встановлення місць відправлення та призначення, мети та умов запланованого перебування з проведенням у разі необхідності перевірки відповідних підтверджуючих документів і співбесіди;
2) з`ясування наявності достатнього фінансового забезпечення на період запланованого перебування і для повернення до держави походження або транзиту до третьої держави або наявності можливості отримати достатнє фінансове забезпечення в законний спосіб на території України.
Таким чином, проведення посадовими особами ОКПП «Київ» в/ч НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України прикордонного контролю позивача за процедурою здійснення контролю другої лінії, здійснено в межах повноважень, установлених законом.
Процедура здійснення контролю другої лінії може проводитися в окремому приміщенні пункту пропуску через державний кордон.
Іноземцям та особам без громадянства, щодо яких проводиться процедура здійснення контролю другої лінії, надається інформація про мету такої перевірки українською та англійською мовами або мовою держави, що межує з Україною, із зазначенням права іноземця або особи без громадянства звертатися з проханням назвати прізвища або службові особисті номери уповноважених службових осіб Державної прикордонної служби України, які проводять додаткові перевірки, назву пункту пропуску через державний кордон і дату перетинання державного кордону (частини четверта п`ята статті 9 Закону України «Про прикордонний контроль»).
При цьому, умови перетинання державного кордону іноземцями та особами без громадянства у разі в`їзду в Україну визначені у статті 8 Закону України «Про прикордонний контроль».
Так, статтею 8 Закону України «Про прикордонний контроль» установлено, що уповноважені службові особи Державної прикордонної служби України надають іноземцю, особі без громадянства дозвіл на перетинання державного кордону у разі в`їзду в Україну за умови: наявності в нього дійсного паспортного документа; відсутності щодо нього рішення уповноваженого державного органу України про заборону в`їзду в Україну; наявності в нього в`їзної візи, якщо інше не передбачено законодавством України; підтвердження мети запланованого перебування; наявності достатнього фінансового забезпечення на період запланованого перебування і для повернення до держави походження або транзиту до третьої держави або наявності в нього можливості отримати достатнє фінансове забезпечення в законний спосіб на території України - для громадянина держави, включеної до переліку держав, затвердженого Кабінетом Міністрів України, та особи без громадянства, яка постійно проживає у державі, включеній до такого переліку.
Іноземцям, особам без громадянства, які не відповідають одній чи кільком умовам в`їзду в Україну, відмовляється у перетинанні державного кордону в порядку, встановленому статтею 14 цього Закону.
Згідно з вимогами частини першої статті 14 Закону України «Про прикордонний контроль», іноземцю або особі без громадянства, які не відповідають одній чи кільком умовам перетинання державного кордону на в`їзд в Україну або на виїзд з України, зазначеним у частинах першій, третій статті 8 цього Закону, відмовляється у перетинанні державного кордону лише за обґрунтованим рішенням уповноваженої службової особи підрозділу охорони державного кордону із зазначенням причин відмови. Уповноважена службова особа підрозділу охорони державного кордону про прийняте рішення доповідає начальнику органу охорони державного кордону. Таке рішення набирає чинності невідкладно. Рішення про відмову у перетинанні державного кордону оформляється у двох примірниках. Один примірник рішення про відмову у перетинанні державного кордону видається особі, яка підтверджує своїм підписом на кожному примірнику факт отримання такого рішення.
Таким чином, законом установлені вимоги, з якими пов`язується право службової особи підрозділу охорони державного кордону прийняти рішення про відмову у перетинанні державного кордону, а саме наявність причин, передбачених статтею 8 Закону України «Про прикордонний контроль» та даних, на підставі яких, службова особа встановила наявність таких причин.
Рішення про відмову у перетинанні державного кордону з посилання лише на невідповідність одній чи кільком умовам перетинання державного кордону на в`їзд в Україну, передбачених законом, без наявності підтверджених даних на підставі яких така невідповідність встановлена, не може вважатись обґрунтованим.
Всупереч наведеному, оскаржуване рішення містить лише причину для відмови позивачеві у перетинанні державного кордону, яка полягає у висновку про неможливість підтвердити мету запланованого перебування на території України, однак без зазначення обставин або наведення даних, на яких такий висновок ґрунтується.
Тому, суд констатує те, що в матеріалах справи відсутні докази обґрунтованості Рішення про відмову в перетинанні державного кордону України іноземцю або особі без громадянства від 25.01.2019.
Статтею 15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що документами для в`їзду в Україну та виїзду з України іноземців та осіб без громадянства є паспортний документ за наявності відповідної візи, якщо інший порядок в`їзду та виїзду не встановлено законодавством чи міжнародним договором України.
Наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України № 407 від 05.06.2012 затверджена Інструкція з організації і здійснення перевірки документів громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон (далі - Інструкція № 407).
Відповідно до положень пункту 2.5 Інструкції № 407, під час проведення стандартної перевірки документів прикордонний наряд «Перевірка документів» повинен:
2.5.1. Оглянути паспортний документ, що пред`являється, визначити його вид і відповідність установленому зразку.
2.5.2. Звірити фотокартку в паспортному документі з особою пред`явника.
2.5.3. Перевірити візуально, а за потреби з використанням технічних засобів, чи немає у паспортному документі підробок або їх ознак.
2.5.4. Перевірити правильність заповнення паспортного документа.
2.5.5. Перевірити, чи всі особи, вписані в паспортний документ, прямують через державний кордон.
2.5.6. Здійснити пошук необхідної інформації у відповідних базах даних Державної прикордонної служби України.
2.5.7. Ввести інформацію про особу до бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України».
2.5.8. У випадках, передбачених законодавством, проставити в документі відмітку про перетинання державного кордону.
2.5.9. Повернути документ пред`явникові.
Механізм проведення процедури контролю другої лінії іноземців та осіб без громадянства (далі - іноземці) в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон (далі - пункти пропуску) уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України (далі - службові особи) визначений Порядком проведення підрозділами органів охорони державного кордону Державної прикордонної служби України процедури здійснення контролю другої лінії іноземців та осіб без громадянства під час в`їзду в Україну, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 14.05.2018 № 392 (далі Порядок контролю).
Пунктом 8 Порядку контролю визначено, що контроль другої лінії щодо іноземців проводиться шляхом: перевірки наявності належно оформлених документів на право в`їзду в Україну; перевірки за базами даних і банками даних правоохоронних органів України; перевірки наявності інших підстав для заборони в`їзду іноземців в Україну; встановлення місць відправлення та призначення, підтвердження мети запланованого перебування іноземця на території України; проведення з іноземцями співбесіди; перевірки наявності в іноземця достатнього фінансового забезпечення на період запланованого перебування і для повернення до держави походження чи транзиту до третьої держави або можливості отримати достатнє фінансове забезпечення в законний спосіб на території України; перевірки дотримання іноземцями встановлених законодавством правил і строків перебування в Україні.
Згідно з пунктом 10 Порядку контролю, підтвердженням мети запланованого перебування в Україні можуть бути такі документи: 1) для ділових поїздок: запрошення з боку підприємства або органу державної влади для участі в засіданнях, конференціях чи заходах комерційного, промислового або професійного характеру; інші документи, які свідчать про наявність комерційних або професійних відносин; запрошення на ярмарки і для участі у конгресах; 2) для поїздок з метою отримання освіти або інших видів навчання: довідка про зарахування до закладів освіти для участі у навчальних курсах у рамках основної освіти або підвищення кваліфікації; студентські квитки або довідки щодо відвідуваних курсів; 3) для поїздок туристичного або приватного характеру: запрошення з боку особи, яка приймає, в разі розміщення у приватної особи; документ установи, що надає житлове приміщення, або будь-який інший документ, який вказує на планований характер розміщення; підтвердження бронювання місця як учасника групової туристичної поїздки або будь-який інший документ про програму запланованої поїздки; зворотний квиток;4) для поїздок з метою участі в заходах політичного, наукового, культурного, спортивного чи релігійного характеру або з інших причин: запрошення, записи про реєстрацію як учасника або програма запланованої поїздки із зазначенням найменування організації, що приймає, і терміну перебування чи інший документ щодо мети відвідування.
Відповідно до пункту 11 Порядку контролю, співбесіда з іноземцями проводиться з метою: уточнення правдивості відомостей, які подавалися іноземцем для отримання в`їзної візи України; отримання інформації про спроби незаконного переміщення через державний кордон осіб, транспортних засобів і вантажів.
Співбесіда має на меті отримання відповідей на поставлені іноземцю запитання, вивчення підтвердних документів. Під час співбесіди перевіряються або уточнюються усі пояснення особи щодо правових підстав перетинання державного кордону.
Проведення співбесіди фіксуються на засоби відео- або аудіодокументування (за згодою).
Таким чином, Порядком контролю установлений, але обмежений перелік документів, якими можуть підтверджуватися мета запланованого перебування іноземця в Україні.
Як встановлено судом, позивач є керівником юридичної особи, створеною та існуючою за законодавством Російської Федерації, у формі товариства з обмеженою відповідальністю, яке має зареєстроване у встановленому порядку представництво на території України.
Даний факт у сукупності із наявними в матеріалах справи наказом «ООО «Газпромнефть-смазочные материалы» від 23.01.2019 № 33 про направлення позивача у відрядження до України з метою проведення внутрішнього аудиту та вирішення організаційних питань діяльності свого представництва та заявою від 23.01.2019 про підтвердження запрошення на тимчасову робочу поїздку в Україну позивача у період з 25.01.2019 по 26.01.2019 за підписом голови представництва «ТОВ «Газпромнефть-смазочные материалы», засвідченої нотаріально, свідчать про наявність обґрунтованості мети запланованого перебування позивача в Україні.
Наявність у позивача власного нерухомого майна на території України та необхідність сплати, у зв`язку із цим, відповідних податків, його місце народження, місце проживання, смерті найближчих родичів, за переконанням суду, само по собі є достатнім обґрунтуванням стійких зв`язків позивача з Україною та є підтвердженням мети перебування на її території.
Крім того, в матеріалах справи наявні проїзні документи позивача на літак у зворотньому напрямку, що підтверджують його наміри покинути територію України у задекларовані строки.
Відтак, наявні в матеріалах справи докази підтверджують мету запланованого перебування позивача на території України.
Водночас, суд критично ставиться до твердження ОКПП «Київ» в/ч НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України про те, що позивач саме під час проходження контролю другої лінії не надавав пояснень та підтверджувальних документів про мету свого приїзду до України, оскільки, всупереч вимогам частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, суб`єкт владних повноважень не надав жодних доказів на підтвердження вказаних ним обставин.
Отже, відповідачами не спростовані твердження позивача про те, що під час співбесіди на контролі другої лінії він надав цілком обґрунтовані та логічно-послідовні пояснення стосовно мети прибуття в Україну разом із підтверджувальними документами, зокрема, які додані в якості доказів до матеріалів даної справи.
Інших причин для відмови позивачеві в перетинанні державного кордону України, оскаржуване рішення не містить.
У зв`язку з цим суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення від 25 січня 2019 року про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину Російської Федерації ОСОБА_1 (латинськими літерами ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт номер НОМЕР_2 , прийняте начальником 2-го відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОКПП «Київ» старшим лейтенантом ОСОБА_2 , підлягають задоволенню.
Що стосується оцінки дій начальника 2-го відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОКПП «Київ» старшого лейтенанта ОСОБА_2 щодо внесення до паспорта позивача запису «Відмовлено у в`їзді в Україну» від 25.01.2019 р., суд зазначає наступне.
В силу положень частини першої розділу ІІ Порядку контролю, процедура контролю другої лінії проводиться за результатами аналізу та оцінки ризиків під час виконання процедури контролю першої лінії, якщо у службової особи виникли сумніви щодо виконання іноземцем або особою без громадянства умов в`їзду в Україну, в разі, зокрема, наявності в паспортному документі іноземця скасованих українських віз, відміток «Заборонено в`їзд в Україну терміном на …» або «Відмовлено у в`їзді в Україну».
Тобто, наявність в паспортному документі іноземця відмітки «Відмовлено у в`їзді в Україну» само по собі безальтернативно передбачає щодо такої особи при перетинанні державного кордону проведення процедури контролю другої лінії.
Тому, суд погоджується з твердженням позивача про те, що наявність відмітки «Відмовлено у в`їзді в Україну» в паспортному документі позивача негативно впливає на його права по відношенню до прав інших осіб, які перетинають державний кордон України та не містять такої відмітки в своєму паспортному документі.
На неодноразову вимогу суду відповідачами не надано посилань на норми права, які визначають порядок, підстави та способи проставлення уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України у паспортних документах іноземців відмітки про відмову їм у в`їзді в Україну, зокрема, зі змістом «Відмовлено у в`їзді в Україну». Відповідно, ними не наведено й посилань на існуюче правове забезпечення процедури скасування (анулювання) такої відмітки.
Згідно положень частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Всупереч цьому правилу, відповідачами не доведено правомірності дій уповноваженої службової особи Державної прикордонної служби України щодо внесення до паспорта позивача запису «Відмовлено у в`їзді в Україну» від 25.01.2019 р.
Тому, з урахуванням здійснених судом висновків про протиправність та скасування рішення службової особи Державної прикордонної служби України від 25.01.2019 про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину Російської Федерації ОСОБА_1 , суд вважає, що позовні вимоги про визнання протиправними дій начальника 2-го відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОКПП «Київ» старшого лейтенанта ОСОБА_2 щодо внесення запису «Відмовлено у в`їзді в Україну» від 25.01.2019 р. до паспортного документа позивача, підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог зобов`язати Окремий контрольно-пропускний пункт «Київ» Державної прикордонної служби України внести до паспортного документа номер НОМЕР_2 громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 (латинськими літерами TRUKHANALEKSANDR), ІНФОРМАЦІЯ_2 , запис (штамп) про анулювання запису (штампу) «Відмовлено у в`їзді в Україну» від 25.01.2019 р. суд зазначає, що запис, вчинений суб`єктом владних повноважень поза своїми повноваженнями, не у порядок та спосіб, передбачений законом, сам по собі є нікчемним, а відтак не вимагає та не потребує додаткового запису про його анулювання.
Водночас, нікчемний запис у паспортному документі не може бути й скасований за рішенням суду.
Тому, за наведених обставин, суд вважає, що належним способом відновлення порушених прав позивача, у даному випадку, буде зобов`язання ОКПП «Київ» в/ч НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України внести до паспортного документу позивача відмітку про визнання протиправним та скасування Рішення від 25.01.2019 про відмову в перетинанні державного кордону України, згідно судового рішення.
Відповідно до положень статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.
Статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.
Під час розгляду справи відповідачами, як суб`єктами владних повноважень, не були надані належні та допустимі докази на підтвердження правомірності прийняття рішення про відмову позивачу в перетинанні державного кордону України.
Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 768, 40 грн, що підтверджується квитанцією № 3 від 30.05.2019 (т.1 а.с.4) та у розмірі 1536,80 грн, що підтверджується квитанцією № 1 від 10.06.2019 (т.1 а.с.126), загалом 2305,20 грн. Докази понесення інших судових витрат, матеріали справи не містять. Таким чином, вказані судові витрати у розмірі 2305,20 грн. підлягають присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України.
Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії начальника 2-го відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОКПП «Київ» старшого лейтенанта Авраменка Костянтина Віталійовича щодо внесення запису «Відмовлено у в`їзді в Україну» від 25.01.2019 р. до паспортного документа номер НОМЕР_2 громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 (латинськими літерами ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати протиправним та скасувати рішення начальника 2-го відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОКПП «Київ» старшого лейтенанта ОСОБА_2 від 25.01.2019 про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспортний документ номер НОМЕР_2 та зобов`язати Окремий контрольно-пропускний пункт «Київ» військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України внести відповідну відмітку про це в паспортний документ номер НОМЕР_2 громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 (латинськими літерами TRUKHAN ALEKSANDR).

Стягнути з Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України ( АДРЕСА_3 , код в ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) на користь громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 (місце проживання в Україні: АДРЕСА_1 ; місце проживання (реєстрації) в Російській Федерації: АДРЕСА_2 ; паспорт громадянина Російської Федерації для виїзду за кордон номер НОМЕР_2 , виданий 27.10.2015, орган видачі ФМС 77532, реєстраційний номер облікової картки платника податків в Україні: НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 2 305 (дві тисячі триста п`ять) гривень 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.
Відповідно до пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення Кодексу адміністративного судочинства України процесуальні строки, визначені цим рішенням, продовжуються на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).
Повний текс рішення виготовлено 18.05.2020

Суддя Панченко Н.Д.