Справа № 360/1236/20
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2020-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття провадження у справi

13 травня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1236/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Пляшкова К.О., розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом адвоката Воронкіна Вадима Анатолійовича в інтересах Приватного підприємства Промислово-комерційна фірма «КОРД-ГС» до державного реєстратора Хотінської селищної ради Сумського району Сумської області Панченко Ірини Валеріївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «НЕКСІС ТОРГ», про визнання протиправною та скасування реєстраційної дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 24 березня 2020 року надійшов адміністративний позов адвоката Воронкіна Вадима Анатолійовича в інтересах Приватного підприємства Промислово-комерційна фірма «КОРД-ГС» (далі - позивач, ПП ПКФ «КОРД-ГС») до Державного реєстратора Хотінської селищної ради Сумського району Сумської області Панченко Ірини Валеріївни (далі - відповідач, державний реєстратор) з позовними вимогами про визнання протиправною та скасування реєстраційної дії (запису) «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах», номер запису 0080814, вчиненої відповідачем 02 вересня 2019 року, внаслідок якої внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зміни щодо місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю ««НЕКСІС ТОРГ» (адреса юридичної особи: 93400, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Маяковського, будинок 13/66, ідентифікаційний код юридичної особи 41827547).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ПП ПКФ «КОРД-ГС» як юридична особа зареєстроване за адресою: 93400, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Маяковського, будинок 13/66, що підтверджується випискою та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відомостями з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ). Нежитлове приміщення за вказаною за адресою належить позивачу на праві приватної власності, що підтверджено свідоцтвом про право власності серія та номер САК НОМЕР_1 , виданим 26 грудня 2013 року державним реєстратором Сєвєродонецького міського управління юстиції.

У жовтні 2019 року на адресу позивача почала надходити поштова кореспонденція адресована ТОВ «НЕКСІС ТОРГ».

Позивачем з`ясовано, що зареєстрованим місцезнаходженням ТОВ «НЕКСІС ТОРГ» до 02 вересня 2019 року було: 40030, Сумська область, місто Суми, Ковпаківський район, вулиця Горького, 5 «А», з 02 вересня 2019 року: 93400, Луганська область, Сватівський район, вулиця Маяковського, 13/66, з 03 вересня 2019 року: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вулиця Маяковського, 13/66. Тобто, з 03 вересня 2019 року зареєстрованим місцезнаходженням ТОВ «НЕКСІС ТОРГ» є нежитлове приміщення позивача, де останній здійснює свою діяльність.

Представник позивача зазначає, що ТОВ «НЕКСІС ТОРГ» з позивачем договору оренди нежитлового приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 ніколи не укладало, тому здійснило реєстрацію свого місцезнаходження за цією адресою протиправно, бо позивач як власник нежитлового приміщення жодного дозволу на використання вказаної адреси не надавав.

Також представник позивача зазначає, що ТОВ «НЕКСІС ТОРГ» з моменту набуття права власності позивачем на нежитлове приміщення за вказаною адресою, тобто з 26 грудня 2013 року за зазначеною адресою ніколи фактично не знаходилось, діяльності не проводило, керівні органи за вказаною адресою ніколи не розташовувались.

Позивач неодноразово звертався до ТОВ «НЕКСІС ТОРГ» з вимогою внести зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо адреси реєстрації, однак ТОВ «НЕКСІС ТОРГ» на звернення позивача не відповідало, адресу реєстрації станом на день подання даного позову не змінило.

Дії державного реєстратора оскаржені позивачем до Міністерства юстиції України, однак наказом від 28 січня 2020 року № 217/7 у задоволені скарги відмовлено.

На думку представника позивача, ТОВ «НЕКСІС ТОРГ» порушило вимоги щодо переліку необхідних документів для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що вносяться до Єдиного державного реєстру, передбачених пунктом 2 частини четвертої статті 17 Закону № 755-ІV, а саме не подало до державного реєстратора примірник оригіналу чи нотаріально засвідчену копію рішення керівника Хоменко Анатолія Володимировича щодо зміни місцезнаходження юридичної особи, а відповідно відповідач протиправно вчинив реєстраційну дію № 0080814 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язана зі змінами в установчих документах» за відсутності необхідних документів, а саме рішення керівника Хоменка А.В. про внесення змін.

Ухвалою суду від 30 березня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі, залучено ТОВ «НЕКСІС ТОРГ» до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача (арк. спр. 48-50).

Судом встановлено, що місцезнаходженням ПП ПКФ «КОРД-ГС» є: 93400, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Маяковського, будинок 13/66, що підтверджено випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців від 30 вересня 2014 року серії АГ № 966905, відомостями з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) (арк. спр. 5, 6).

Нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , належить на праві приватної власності ПП ПКФ «КОРД-ГС», що підтверджено свідоцтвом про право власності від 26 грудня 2013 року серії САК № 738138 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію право власності від 26 грудня 2013 року № 15514548 (арк. спр. 23, 24).

Державним реєстратором Хотінської селищної ради Сумського району Сумської області Панченко І.В. 02 вересня 2019 року внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис за № 2015059 про внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах, а саме про зміну місцезнаходження ТОВ «НЕКСІС ТОРГ», що підтверджено витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 13 травня 2020 року № (арк. спр. 103-104).

Станом на 13 травня 2020 року зареєстрованим місцезнаходженням ТОВ «НЕКСІС ТОРГ» є: 93400, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Маяковського, будинок 13/66.

З позовної заяви слідує, що позивач оскаржує реєстраційну дію відповідача, вчинену ним 02 вересня 2019 року за № 2015059 про реєстрацію зміни місцезнаходження ТОВ «НЕКСІС ТОРГ» за вказаною вище адресою, оскільки заперечує право ТОВ «НЕКСІС ТОРГ» використовувати адресу нежитлового приміщення, що з 26 грудня 2013 року належить на праві приватної власності ПП ПКФ «КОРД-ГС», яке є місцезнаходженням та місцем здійснення господарської діяльності позивача.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно із частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у цьому Кодексі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

адміністративна справа переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір (пункт 1);

публічно-правовий спір спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (пункт 2);

суб`єкт владних повноважень орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7).

Згідно з частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

У справі, що розглядається, виникнення спірних правовідносин обумовлено незгодою позивача з правомірністю державної реєстрації змін, що не пов`язані зі зміною в установчих документах юридичної особи, та внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відомостей про зміну місцезнаходження ТОВ «НЕКСІС ТОРГ».

Оскарження цих дій обґрунтовується відсутністю у ТОВ «НЕКСІС ТОРГ» права використовувати адресу нежитлового приміщення, що з 26 грудня 2013 року належить на праві приватної власності ПП ПКФ «КОРД-ГС», що свідчить про приватно-правовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин.

Більш того, вчиняючи оскаржувану реєстраційну дію, відповідач не мав публічно-правових відносин саме з позивачем, оскаржувана реєстраційна дія стосується іншої юридичної особи, а не позивача.

Частиною другою статті 4 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Пунктами 3, 4 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають: з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів; у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах.

При цьому пункт 4 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України не обмежує склад учасників такого спору.

Крім того, у постанові від 10 вересня 2019 року у справі № 921/36/18 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що спори, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності юридичної особи, є корпоративними у розумінні пункту 3 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України незалежно від того, чи є позивач акціонером (учасником) юридичної особи, і мають розглядатися за правилами Господарського процесуального кодексу України.

Аналізуючи зміст наведених вище правових норм та фактичних обставин справи, суд дійшов висновку, що спір у цій справі підпадає під юрисдикцію господарських судів.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово підкреслювала, що єдиний належний спосіб захисту у такій категорії справ міститься у статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань». Відповідачами за таким позовом є не тільки господарське товариство, але й особи - учасники товариства, які внаслідок задоволення позову можуть бути позбавлені своїх часток у статутному капіталі або їх частин у грошовому або відсотковому виразі.

Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права у подібних правовідносинах викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 805/4506/16-а, 22 серпня 2018 року у справі № 805/4505/16-а, від 20 серпня 2019 року у справі № 805/2556/15-а, від 18 березня 2020 року у справі № 466/6221/16-а, від 01 квітня 2020 року у справі № 813/1056/18, від 15 квітня 2020 року у справі № 804/14471/15.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 183 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Про закриття провадження у справі суд згідно з частиною другою статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 7 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Позивачем при зверненні до адміністративного суду з цим позовом сплачений судовий збір у сумі 2102,00 грн, що підтверджено платіжним дорученням від 20 березня 2020 року № 2439 (арк. спр. 43).

Відповідно, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу право звернутися до суду із заявою про повернення сплаченої суми судового збору в розмірі 2102,00 грн.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 19, 183, 238, 239, 241, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за позовом адвоката Воронкіна Вадима Анатолійовича в інтересах Приватного підприємства Промислово-комерційна фірма «КОРД-ГС» до державного реєстратора Хотінської селищної ради Сумського району Сумської області Панченко Ірини Валеріївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «НЕКСІС ТОРГ», про визнання протиправною та скасування реєстраційної дії, роз`яснивши право позивача на звернення із цим позовом до суду в порядку господарського судочинства.

Повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, щодо якого постановлено ухвалу про закриття провадження у справі, не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.О. Пляшкова