Справа № 320/5880/19
Суддя: Журавель В.О.
Дата ухвалення: 2020-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2020 року м. Київ справа №320/5880/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Журавель В.О., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (дала - позивач) з позовом до Виконавчого комітету Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області (далі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не зняття з реєстрації померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати відповідача зняти з реєстрації померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 15 квітня 2019 р. позивач звернувся із заявою до відповідача про зняття з реєстрації місця проживання вітчима позивача ОСОБА_2 . Проте, листом відповідача від 22 квітня 2019 р. № 02-5-А3/49-334.2 позивачу було відмовлено з тих підстав, що ним не надано передбачених законодавством документів. Позивач вважає, що відмова відповідача є не обґрунтованою та не відповідає вимогам чинного законодавства.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2019 р. відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2019 р. за апеляційною скаргою ОСОБА_3 ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2019 р. скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до того ж суду. Згідно з цим судовим рішенням апеляційного суду спір про право у даній справі відсутній.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17 січня 2020 р. відкрито спрощене провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання. Вказаною ухвалою суду встановлено відповідачу десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача. При цьому, у задоволенні клопотання представника позивача про розгляд даної справи у порядку спрощеного провадження з викликом сторін відмовлено.

Крім того, цією ухвалою витребувано докази від Києво-Святошинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану, а саме: належним чином засвідчену копію актового запису № 219 від 28 травня 2004 р. про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

12 лютого 2020 р . від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він позову не визнав, у його задоволенні просив відмовити. Зазначив, що актовий запис про смерть необхідний для суду, щоб підтвердити факт смерті ОСОБА_2 і на підставі нього встановити, що він втратив право користування житловим приміщенням і підлягає знаттю з реєстрації місця проживання по рішенню суду. А вже на підставі рішення суду та ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», пункту 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. № 2017, відповідачем буде здійснено процедуру зняття з реєстрації померлого ОСОБА_2 . Позивачем не було надано необхідних документів для зняття з реєстрації ОСОБА_2 , що суперечило вказаним нормам законодавства, у зв`язку з чим у задоволенні його звернення було відмовлено. Фактично позивач надав лише копію лікарського свідоцтва про смерть цієї особи, а на підставі вказаного документа здійснити зняття з реєстрації особи не передбачено нормами законодавства.

14 лютого 2020 р. до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив. Зазначає, щоб встановити що факт смерті ОСОБА_2 взагалі було зареєстровано, позивачу довелось звернутись до Києво-Святошинського відділення Київського обласного бюро судово-медичної експертизи та до суду про встановлення факту смерті. Звертає увагу суду, що саме в процесі розгляду вказаної справи РАГС надав відповідь на адвокатський запит про те, що смерть особи зареєстровано і не потрібно встановлювати цей факт в судовому порядку.

21 лютого 2020 р. до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив. Відповідач зазначає, що відмова, яка була надана позивачу за його заявою від 15 квітня 2019 р., була надана з дотриманням вимог чинного законодавства. Звертає увагу, що зняття з реєстрації на той час (2004 рік) не могло здійснитися, адже це не передбачено ніякими законодавчими нормами, а підприємство - комунгосп Києво-Святошинського району - взагалі не підпорядковувалось місту, а було районною службою. При реєстрації смерті ОСОБА_2 на відповідача на той час не покладалося внесення відповідних записів до державного реєстру.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Позивач є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 4 лютого 2008 року, виданого державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Цебровою Л.М. , зареєстрованого в реєстрі за №1-173, спадкова справа № 43 за 2008 рік.

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №17923024 від 28 лютого 2008 року право власності позивача на квартиру зареєстровано комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області», реєстраційний номер 20639658 .

Позивач стверджує, що при оформленні субсидії на цю квартиру він дізнався, що за адресою його місця проживання зареєстрований його вітчим ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть № 129 від 27 травня 2004 р. ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , смерть настала вдома внаслідок захворювання.

15 квітня 2019 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про зняття з реєстрації місця проживання його вітчима - ОСОБА_2 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 і залишається зареєстрованим за цією ж адресою. При цьому повідомив, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 помер , що підтверджується копію лікарського свідоцтва про смерть (копію лікарського свідоцтва позивачем було надано до заяви).

22 квітня 2019 р. відповідач листом № 02-5-А3/49-334.2 позивача повідомив, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється відповідно до вимог ст. 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" та п. 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року № 207, якими визначено, що:

"Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі:

заяви особи або її представника за формою згідно з додатком 11;

рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою;

свідоцтва про смерть;

повідомлення територіального органу або підрозділу ДМС із зазначенням відповідних реквізитів паспорта померлої особи або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого і установленому порядку;

інших документів, які свідчать про припинення:

підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства (інформація територіального органу ДМС або територіального підрозділу ДМС, на території обслуговування якого зареєстровано місце проживання особи, про закінчення строку дії посвідки на тимчасове проживання або копія рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання чи скасування дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання в Україні);

підстав для проживання бездомної особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту (письмове повідомлення соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту);

підстав на право користування житловим приміщенням (закінчення строку дії договору оренди, найму, піднайму житлового приміщення, строку навчання в навчальному закладі (у разі реєстрації місця проживання в гуртожитку навчального закладу на час навчання), відчуження житла та інших визначених законодавством документів).

Зняття з реєстрації місця проживання на підставах, визначених в абзацах восьмому та дев`ятому цього пункту, здійснюється за клопотанням уповноваженої особи спеціалізованої соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту або за заявою власника/наймача житла або їх представників.

Зняття з реєстрації місця проживання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб, стосовно яких встановлено опіку та піклування, здійснюється за погодженням з органами опіки та піклування.

Разом із заявою особа подає:

документ, до якого вносяться відомості про зняття з реєстрації місця проживання. Якщо дитина не досягла 16 років, подається свідоцтво про народження;

квитанцію про сплату адміністративного збору;

військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).

У разі подання заяви представником особи, крім зазначених документів, додатково подаються:

документ, що посвідчує особу представника;

документ, що підтверджує повноваження особи як представника, крім випадків коли заява подається законними представниками малолітньої дитини - батьками (усиновлювачами).

Зняття з реєстрації місця проживання особи за заявою законного представника

здійснюється за згодою інших законних представників.

У разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами зняття з реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним із батьків здійснюється за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди Другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування)."

У зв`язку з цим, відповідач вважає, що зняття з реєстрації місця проживання померлого ОСОБА_2 може здійснюватися з дотриманням вимог чинного законодавства на підставі свідоцтва про смерть.

16 вересня 2019 р. представник позивача - адвокат Люта В.В. звернулася до відповідача із заявою в якій просить: - анулювати в Єдиному державному демографічному реєстрі запис про проживання за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 ; - зняти з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , смерть зареєстровано виконавчим комітетом Боярської міської ради 28 травня 2004 року, про що складено актовий запис про смерть №219.

30 вересня 2019 р. листом відповідача № 02-10/3046-11 адвокату Лютій В.В. повідомлено, що для зняття з реєстрації місця проживання померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до органу реєстрації виконавчого комітету Боярської міської ради необхідно додати документи, які визначені цим листом.?

Не погоджуючись з відмовою відповідача, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд бере до уваги наступне.

Відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження, врегульовані Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV (далі - Закон № 1382-IV).

Так, за визначенням статті 3 Закону № 1382-IV реєстрація - це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Відповідно до вимог ст. 7 Закону № 1382-IV, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі:

- заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації;

- судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою;

- свідоцтва про смерть;

- паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку;

- інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній, установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.

Згідно з вимогами статті 14 Закону № 1382-IV рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, посадових та службових осіб з питань свободи пересування, вільного вибору місця проживання, реєстрації місця проживання чи місця перебування особи можуть бути оскаржені в установленому законом порядку.

Суд зазначає, що механізм здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні визначають Правила реєстрації місця проживання, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. № 207 (далі - Правила).

Відповідно до вимог п. 26 Правил зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі:

- заяви особи або її представника за формою згідно з додатком 11;

- рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою;

- свідоцтва про смерть;

- повідомлення територіального органу або підрозділу ДМС із зазначенням відповідних реквізитів паспорта померлої особи або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку;

- інших документів, які свідчать про припинення:

- підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства (інформація територіального органу ДМС або територіального підрозділу ДМС, на території обслуговування якого зареєстровано місце проживання особи, про закінчення строку дії посвідки на тимчасове проживання або копія рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання чи скасування дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання в Україні);

- підстав для проживання бездомної особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту (письмове повідомлення соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту);

- підстав на право користування житловим приміщенням (закінчення строку дії договору оренди, найму, піднайму житлового приміщення, строку навчання в навчальному закладі (у разі реєстрації місця проживання в гуртожитку навчального закладу на час навчання), відчуження житла та інших визначених законодавством документів).

Згідно з вимогами п. 27 Правил реєстрації місця проживання працівник органу реєстрації або центру надання адміністративних послуг перевіряє належність документа, до якого вносяться відомості про місце проживання, особи, що його подала, його дійсність, правильність заповнення заяви про зняття з реєстрації місця проживання та наявність документів, необхідних для зняття з реєстрації місця проживання, про що зазначений працівник робить відповідний запис у цій заяві.

Зняття з реєстрації місця проживання в разі смерті особи здійснюється датою надходження до органу реєстрації документів, визначених в абзацах третьому - п`ятому пункту 26 цих Правил.

Статтею 9-1 Закону № 1382 та п. 11 Правил реєстрації місця проживання передбачені підстави для відмови в реєстрації або знятті з реєстрації місця проживання, а саме орган реєстрації відмовляє в реєстрації або знятті з реєстрації місця проживання, якщо: - особа не подала передбачені цим Законом документи або інформацію; - у поданих особою документах містяться недостовірні відомості або подані нею документи є недійсними; - для реєстрації або зняття з реєстрації звернулася особа, яка не досягла 14-річного віку.

Судом встановлено, що 15 квітня 2019 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про зняття з реєстрації місця проживання його вітчима - ОСОБА_2 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . До вказаної заяви додано копію лікарського свідоцтва про смерть № 129 від 27 травня 2004 р. Проте, вказаний лікарський документ відповідачем обґрунтовано не було враховано при розгляді заяви позивача, оскільки подання саме такого свідоцтва не передбачалося ні нормами Закону, ні вказаного Порядку.

7 лютого 2020 р. до суду від Києво-Святошинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану надійшов належним чином засвідчений Актовий запис про смерть № 219 від 28 травня 2004 р. Згідно з цим Актовим записом ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 52 років; місце смерті: Україна, Київська область, Києво-Святошинський район, місто Боярка; причина смерті: Хронічна ішемічна хвороба серця; документ, що підтверджує факт смерті: Лікарське свідоцтво про смерть № 129 від 27 травня 2004 р., яке видане Києво-Святошинським бюро СМЕ Київської області.

Надаючи правової оцінки позовним вимогам про протиправну бездіяльність відповідача суд бере до уваги таке.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вважає, що як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень слід розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Суд враховує, що звернення позивача подано 15 квітня 2019 р., а 22 квітня 2019 р. йому у визначений строк надано відповідь. При цьому суд бере до уваги, що згідно зі статтею 9-1 Закону №1382 та п.11 Правил реєстрації місця проживання однією з підстав для відмови знятті з реєстрації місця проживання є те, що особа не подала передбачені цим Законом документи, зокрема свідоцтво про смерть. Судом встановлено, що позивач не подав свідоцтво про смерть, видане в установленому порядку, а ним було надано лише лікарське свідоцтво про смерть. Ці обставини позивачем визнаються і не заперечуються.

Тому суд визнає, що у відповідача були підстави для відмови у знятті з реєстрації місця проживання, оскільки позивач не подав передбачені цим Законом документи. Саме ці підстави і були зазначені у листі відповідача з відмовою в задоволенні заяви.

Як встановлено судом, вчинення дій, про які зазначав позивач, за наведених обставин та без наявності необхідних документів не входило до повноважень відповідача, а звернення позивача відповідачем розглянуто і вирішено по суті. Відповідь про результати розгляду звернення позивачу надано своєчасно. Оскаржені дії відповідачем вчинено в рамках розумних строків та за реально можливих умов їх здійснення.

Ураховуючи викладене, суд визнає, що твердження позивача щодо допущеної стосовно нього протиправної бездіяльності не відповідають дійсності, а відповідач діяв відповідно до норм чинного законодавства України та дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 2 КАС України.

Наведене свідчить, що в діях відповідача відсутні ознаки протиправної бездіяльності. Отже, позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Разом з тим, надаючи оцінку обставинам справи, суд вважає, що наявність запису про реєстрацію померлої особи - ОСОБА_2 - в житлі, що належить позивачу, свідчить про порушення прав та інтересів позивача. Поряд із цим, суд враховує, що у межах даного спору відсутні підстави для визнання протиправними дій чи бездіяльності відповідача. З урахуванням судового рішення Шостого апеляційного адміністративного суду у цій справі відомості про наявність інших заінтересованих осіб щодо реєстрації чи наявності прав ОСОБА_2 на вказане житло у суду відсутні.

Позивач просить зняти з реєстрації ОСОБА_2 в житлі, що належить позивачу, та захистити його права. Зазначені позивачем доводи та аргументи в обґрунтування цих позовних вимог не підтвердилися.

Разом з тим, суд бере до уваги, що відповідно до вимог п.26 Правил зняття з реєстрації місця проживання особи може бути здійснено, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про зняття з реєстрації місця проживання особи.

За таких обставин суд вважає, що належним способом захисту прав позивача буде зобов`язання Виконавчого комітету Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області зняти з реєстрації померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд зазначає, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Оскільки позивач є звільненим від сплати судового збору, то підстави для вирішення питання щодо судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Зобов`язати Виконавчий комітет Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області зняття з реєстрації померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Повне найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Відповідач - Виконавчий комітет Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, адреса: вул. М. Грушевського, буд. 39, м. Боярка, Київська область, 08150, код ЄДРПОУ - 36263776.

Суддя Журавель В.О.

Дата складення рішення суду 15 травня 2020 року.