Справа № 822/763/17
Суддя: Стеценко С.Г.
Дата ухвалення: 2020-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

14 травня 2020 року

Київ

справа №822/763/17

адміністративне провадження №К/9901/16834/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Стеценка С.Г.,

суддів: Рибачука А.І., Тацій Л.В.,

розглянувши в письмовому провадженні у касаційному порядку адміністративну справу № 822/763/17

за позовом ОСОБА_1

до Комунального підприємства «Ізяславське районне бюро технічної інвентаризації»,

третя особа: ОСОБА_2

про скасування державної реєстрації права власності

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 травня 2017 року (головуючий суддя Ковальчук О.К.) та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2017 року (колегія у складі: головуючого судді Совгири Д.І., суддів: Білоуса О.В., Курка О.П.)

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У березні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Комунального підприємства «Ізяславське районне бюро технічної інвентаризації», третя особа: ОСОБА_2 , в якому просила скасувати рішення про державну реєстрацію об`єктів нерухомого майна від 12.08.2016, а саме: автовагової, реєстраційний номер 21 (номер запису про право власності №15885826, індексний номер 30912467), будівлі зерноскладу, реєстраційний номер 21 (номер запису про право власності №15888073, індексний номер 30920977), контори, реєстраційний номер 21 (номер запису про право власності №15888367, індексний номер 30919573).

2. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначала, що відповідно до інформаційних довідок, отриманих від Товариства з обмеженою відповідальністю "Нива Поділля", їй стало відомо, що майно (нежитлової нерухомості), яке належить співвласникам бувшого КСП "Маяк" с. Добрин, Ізяславського району, Хмельницької області та розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (а,б,в), а саме: автовагова, будівля зерносклад, контора з 10.08.2016 зареєстроване за громадянкою ОСОБА_2 . Вказує, що рішення державного реєстратора Комунального підприємства "Ізяславське районне бюро технічної інвентаризації" Лапчук Любові Іванівни про державну реєстрацію об`єктів нерухомого майна прийняте в порушення вимог статей 18, 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127. Вважає рішення про проведення державної реєстрації прав на нерухоме майно протиправним, оскільки порушує право позивачки володіти та розпоряджатися майном як орендодавця так і власника майнових прав бувшого КСП "Маяк" та права ТОВ "Нива Поділля" як орендаря зазначеного майна.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Хмельницький окружний адміністративний суд постановою від 19 травня 2017 року в задоволенні позову відмовив.

4. Вінницький апеляційний адміністративний суд ухвалою від 18 липня 2017 року залишив без змін постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 травня 2017 року.

5. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції з висновками якого погодився апеляційний суд, виходили з того, що для державної реєстрації права власності на автовагову, будівлю зерноскладу і контори ОСОБА_2 подала всі документи, які відповідають вимогам законодавства та підтверджують відповідність заявлених прав поданим документам. З огляду на зазначене, у державного реєстратора не було підстав для відмови у проведенні державної реєстрації права власності на спірні об`єкти нерухомого майна за ОСОБА_2 . Під час розгляду заяв третьої особи, відповідач вжив всіх необхідних заходів, які спрямовані на встановлення відповідності заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також встановив відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяжень.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

6. 02.08.2017 ОСОБА_1 звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 травня 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2017 року, в якій просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

7. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суди попередніх інстанцій в обґрунтування своїх рішень помилково посилались на положення Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127, оскільки з ОСОБА_2 не було укладено договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягало державній реєстрації, відсутнє свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а також будь-який документ, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна до його поділу. Крім цього, скаржник вказує на те, що хоча кількість співвласників майна бувшого КСП «Маяк» налічує 173 осіб, які передали майно згідно договору оренди в користування ТОВ «Нива Поділля», яке також володіє часткою у спільному майні 36,6%, суди визнали відповідним рішення зборів співвласників від 15.05.2016 та акт приймання-передачі майна від 20.05.2016, не взявши до уваги пояснення позивача, що лише 16 осіб, які були присутні на неправомочних зборах, не мали права приймати рішення про виділення майна за усіх співвласників. Також зазначає, що судами помилково прийнятий до уваги явно сфальсифікований доказ у справі - Статут спілки співвласників, оскільки викликає сумнів його достовірність. Судами попередніх інстанцій не прийняті до уваги доводи скаржника про те, що згода на відчуження майна ОСОБА_2 не надавалася та правомірне рішення щодо цього питання не приймалося.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

8. Вищий адміністративний суд України ухвалою від 08 серпня 2017 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1

9. 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів». З цієї дати набула чинності нова редакція Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

10. Згідно з підпунктом 4 пункту 1 Перехідних положень КАС України, касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

11. На виконання вимог підпункту 7 пункту 1 Перехідних положень справа була передана до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

12. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 червня 2019 року, визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Стеценко С.Г., судді: Рибачук А.І., Тацій Л.В., справу передано головуючому судді.

13. Ухвалою Верховного Суду від 13.05.2020 справу призначено до касаційного розгляду в порядку письмового провадження з 14.05.2020.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

14. 12.08.2016 Державним реєстратором Комунального підприємства "Ізяславське районне бюро технічної інвентаризації" прийнято рішення про державну реєстрацію права власності (з відкриттям розділу) ОСОБА_2 на ряд об`єктів нерухомого майна в селі Добрин Ізяславського району Хмельницької області, а саме: - рішення про реєстрацію права власності на автовагову загальною площею 9,6 кв.м., реєстраційний номер 21 (номер запису про право власності №15885826, індексний номер 30912467); - рішення про реєстрацію права власності на будівлю зерноскладу, реєстраційний номер 21 (номер запису про право власності №15888073, індексний номер 30920977); - рішення про реєстрацію права власності на будівлю контори загальною площею 87,7 кв.м., реєстраційний номер 21 (номер запису про право власності №15888367, індексний номер 30919573).

15. Для державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на зерносклад, КДУ-2, контору і автовагову її представник подав державному реєстратору паспорт ОСОБА_2, довіреність від 09.08.2016, паспорт представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 , Свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ХМЗ № 022127 від 11.04.2016, акт приймання-передачі майнового паю в натурі від 20.05.2016, рішення № 2 виконавчого комітету Мякотівської сільської ради «Про присвоєння юридичної адреси та житлові будинки та господарські споруди», технічні паспорти на зазначені об`єкти нерухомого майна та протокол № 1 загальних зборів спілки громадян співвласників КСП "Маяк" с. Добрин від 15.05.2016.

16. Не погоджуючись з вказаними рішеннями державного реєстратора, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

17. Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

18. Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України (в редакції, чинній на час подання позову), до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

19. На підставі пункту 7 частини 1 статті 3 КАС України (в редакції, чинній на час подання позову), суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

20. Відповідно до частини 2 статті 4 КАС України (в редакції, чинній на час подання позову), юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

21. Пунктом 1 частини 2 статті 17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

22. Наведені норми узгоджуються з положеннями статей 2, 4 та 19 КАС України (у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року), якими визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

23. Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

24. Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

25. Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

26. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

27. Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

28. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 685/1346/15-а.

29. Як вбачається з матеріалів справи, фактичною підставою звернення позивача до суду стало протиправне, на його думку, рішення відповідача про державну реєстрацію права власності (з відкриттям розділу) ОСОБА_2 на ряд об`єктів нерухомого майна в селі Добрин Ізяславського району Хмельницької області, а саме: - рішення про реєстрацію права власності на автовагову загальною площею 9,6 кв.м., реєстраційний номер 21 (номер запису про право власності №15885826, індексний номер 30912467); - рішення про реєстрацію права власності на будівлю зерноскладу, реєстраційний номер 21 (номер запису про право власності №15888073, індексний номер 30920977); - рішення про реєстрацію права власності на будівлю контори загальною площею 87,7 кв.м., реєстраційний номер 21 (номер запису про право власності №15888367, індексний номер 30919573).

30. Позивач оскаржує до адміністративного суду дії суб`єкта владних повноважень, посилаючись при цьому на недотримання відповідачем встановленого законом порядку проведення державної реєстрації права власності.

31. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що незаконність, на думку позивача, реєстрації таких змін пов`язана з тим, що реєстрація була здійснена за результатами рішення зборів співвласників бувшого КСП «Маяк», які були неправомочними та не мали права приймати рішення про виділення майна за усіх співвласників. Тобто звернення позивача до суду з цим позовом має на меті захист прав не у сфері публічно-правових відносин, а його майнових прав.

32. Зі змісту позовної заяви вбачається, що всі аргументи позивача стосуються оскарження ним саме рішення зборів співвласників КСП «Маяк», зокрема, про виділення майна в натурі ОСОБА_2 .

33. За таких обставин, Суд вважає, що права, які позивач вважає порушеними, порушені не державною реєстрацією, а тому без правової оцінки відносин між позивачем, третьою особою та Спілкою громадян - співвласників майнових паїв реорганізованого КСП «Маяк», спір не може бути вирішено, а майнове право не може бути захищене ефективно.

34. Висновки Суду узгоджуються з правовими висновками Верховного Суду, наведеними у постанові від 03.04.2019 по справі № 802/4046/15-а.

35. Звернення до суду має на меті захист прав особи від порушень з боку суб`єкта владних повноважень. Звернення до суду не може використовуватися як засіб позбавити іншу особу належних їй прав, навіть не безспірних, без пред`явлення позову саме до такої особи. Судовий захист прав одних осіб не може призводити до порушення прав інших.

36. Правом власності, згідно зі статтею 316 Цивільного кодексу України, є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

37. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно зі статтею 328 Цивільного кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

38. Згідно з частиною 1 статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції, чинній час звернення позивачки до суду з позовом), суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

39. Відповідно до частини 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (в чинній редакції), суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

40. З огляду на викладене, Суд вважає, що між позивачем та відповідачем немає публічно-правових відносин, спір не є публічно-правовим, оскарження рішень про державну реєстрацію безпосередньо пов`язане із захистом позивачем свого цивільного права у спорі щодо об`єктів нерухомості з особою, яка не заперечує законності дій державного реєстратора з реєстрації за нею права власності на них, а тому такий спір не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства та підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

41. Висновки Суду узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, наведеними у постанові від 18.09.2018 у справі № 823/218/17.

42. Ухвалюючи рішення, суди першої та апеляційної інстанцій не врахували того, що цей спір є спором про цивільне право, тобто має приватноправовий характер.

43. Даний спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюваних рішень, також вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято оспорювані рішення.

44. Згідно з статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

45. За практикою Європейського Суду з прав людини "<…> фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Занд проти Австрії", що згадувалось раніше, Комісія висловила думку, що термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів" (пункт 24 рішення у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006, заяви №29458/04, №29465/04).

46. При цьому визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

47. Відповідно до статті 354 КАС України, суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, установлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 КАС України, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги.

48. Пунктом 5 частини першої статті 349 цього Кодексу передбачено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі.

49. Згідно з пунктом 1 частини першої статті стаття 238 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

50. Отже, постанова Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 травня 2017 року та ухвала Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2017 року підлягають скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 341, 345, 349, 354, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 травня 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2017 року - скасувати.

Провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Ізяславське районне бюро технічної інвентаризації», третя особа: ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації права власності - закрити.

Роз`яснити позивачу право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

С.Г. Стеценко

А.І. Рибачук

Л.В. Тацій ,

Судді Верховного Суду