Справа № 813/1571/16
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2020-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

15 травня 2020 року

Київ

справа №813/1571/16

адміністративне провадження №К/9901/26492/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Галицької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2016 року (суддя Хома О.П.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 6 грудня 2016 року (судді: Сеник Р.П. (головуючий), Хобор Р.Б., Попко Я.С.) у справі № 813/1571/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Крамар ЛТД» до Галицької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Крамар ЛТД» (далі - позивач, ТОВ «Крамар ЛТД») звернулось до суду з позовом до Галицької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (далі - відповідач, контролюючий орган, Галицька ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 07.12.2015 № 000593220, № , № .

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 07.12.2015 № 000593220, № , № були прийняті контролюючим органом всупереч та не у відповідності до вимог чинного податкового законодавства, оскільки відповідач зробив висновки про порушення позивачем чинного податкового законодавства не обґрунтовані посиланням на відповідні обставини, а господарські операції позивача з контрагентами мали реальний характер, що підтверджується належними первинними документами.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 6 грудня 2016 року, адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області від 07.12.2015 № , від 07.12.2015 № та від 07.12.2015 № .

4. Суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що контролюючий орган приймаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення діяв всупереч та не у відповідності до вимог чинного податкового законодавства, оскільки надані позивачем документи підтверджують реальність його господарських операцій з контрагентами, тоді як відповідачем не було доведено порушення позивачем вимог чинного податкового законодавства.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, Галицька ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області подала касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 6 грудня 2016 року та прийняти рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Крамар ЛТД» у повному обсязі.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

6. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ТОВ «Крамар ЛТД» зареєстровано як суб`єкт господарювання 14.11.2013 за кодом , з 15.11.2013 перебуває на податковому обліку в ДПІ у Галицькому районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області. ТОВ «Крамар ЛТД» є платником податку на прибуток приватних підприємств та податку на додану вартість. Основним видом діяльності ТОВ «Крамар ЛТД» за КВЕД є оптова торгівля м`ясом і м`ясними продуктами.

Контролюючим органом було проведено планову виїзну перевірку ТОВ «Крамар ЛТД» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 15.11.2013 по 31.12.2014. Результати перевірки оформлено актом від 20.11.2015 №2142/13-04-22-02/38978420.

Згідно вказаного акта перевірки від 20.11.2015 № 2142/13-04-22-02/38978420, контролюючим органом встановлено наступні порушення: п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198 , п. 200.1, 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету в загальній сумі 628 355,00 грн, (в т.ч. за липень 2014 року в сумі 88 398,70 грн, за серпень 2014 року в сумі 290 503,00 грн, за вересень 2014 року в сумі 249 453,00 грн); п. 189.1 ст.189, п. 198.5 ст. 198, п. 200.1, 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено залишок від`ємного значення ПДВ за грудень 2014 року в сумі 4 061 710,00 грн; п. 44.1, 44. 3 ст.44, п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України, що полягає у ненаданні до перевірки всіх первинних документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

На підставі вказаного акта перевірки відповідачем 07.12.2015 винесено податкові повідомлення-рішення: № , яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 4 061 710,00 грн; № , яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем з податку на додану вартість на суму 785 443,75 грн, в тому числі за основним платежем 628 355,00 грн та штрафними санкціями 157 088,75 грн; № , яким застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 510,00 грн.

Підставою прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень стали висновки контролюючого органу, які полягають у тому, що господарські операції ТОВ «Крамар ЛТД» як продавця з ПП «Вертикал», ТОВ «Люкс Груп», ТОВ «Міланто», ТОВ «Некст Левел Солюшнз», ТОВ «Нестіан Трейд», ТОВ «Пума Груп», ТОВ «Радонс», ТОВ «Сан Телеком», ТОВ «Торговий дім Укртрейд Груп» є безтоварними. В основу таких висновків контролюючого органу покладено відомості, отримані з ІАС «Податковий блок» по ПП «Вертикал» (); інформацію з ІАС «Податковий блок» по ТОВ «Люкс Груп» (); інформацію з ІАС «Податковий блок» по ТОВ «Міланто» (); податкову інформацію від 23.12.2014 №1276/26-55-22-01/38864898 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Некст Левел Солюшнз» (); податкову інформацію від 22.09.2014 №4615/7-26-50-22-03 2659 щодо неможливості проведення зустрічної звірки ТОВ «Нестіан Трейд» (); податкову інформацію від 15.02.2015 №144/26-55-22-07/39025719 щодо неможливості проведення зустрічної звірки ТОВ «Пума Груп» (); податкову інформацію від 31.01.2015 №1332/7/26-50-22-07 щодо неможливості проведення зустрічної звірки ТОВ «Радонс» () по взаємовідносинах з контрагентами за листопад 2014; податкову інформацію від 19.11.2014 №11/7/26-52-22-05-33 по ТОВ «Сан Телеком» (); наведену в ІАС «Податковий блок» інформацію по ТОВ «Укртрейд Груп» (), на підставі яких зроблено висновок, що операції з ПП «Вертикал», ТОВ «Люкс Груп», ТОВ «Міланто», ТОВ «Некст Левел Солюшнз», ТОВ «Нестіан Трейд», ТОВ «Пума Груп», ТОВ «Радонс», ТОВ «Сан Телеком», ТОВ «Торговий дім Укртрейд Груп» не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для здійснення господарських операцій, необхідного обсягу цивільної дієздатності.

Суди першої та апеляційної інстанції встановили, що ТОВ «Крамар ЛТД» було продавцем товару в господарських операціях з ПП «Вертикал». Між ТОВ «Крамар ЛТД» (продавець) та ПП «Вертикал» (покупець) укладено договір купівлі-продажу № 3-12 від 02.12.2014. ПП «Вертикал» за отриманий товар грошові кошти сплачено шляхом безготівкового розрахунку на банківський рахунок ТОВ «Крамар ЛТД». На виконання договору купівлі-продажу № 3-12 від 02.12.2014 з ПП «Вертикал» ТОВ «Крамар ЛТД» реалізовано ПП «Вертикал» товар, що підтверджується такими документами: картка розрахунків з контрагентом ПП «Вертикал» за період 2014 року, видаткові накладні № РН-0000313 від 02.12.2014, № РН-0000317 від 03.12.2014, податкові накладні від 02.12.2014 № 313, від 03.12.2014 № 317, банківські виписки від 03.12.2014.

За результатами продажу товару покупцю (ПП «Вертикал») ТОВ «Крамар ЛТД» задекларовано податкове зобов`язання з ПДВ за грудень 2014 року в сумі 80 002,00 грн. Декларування сум податкового зобов`язання з податку на додану вартість позивачем за наслідками продажу товару згідно наведених вище договору та накладних підтверджено деклараціями ТОВ «Крамар ЛТД» з податку на додану вартість за грудень 2014 року з додатком № 5 (розшифровка податкових зобов`язань). В акті перевірки з посиланням на інформацію з «Системи автоматизованого співставлення даних податкового зобов`язання та податкового кредиту» вказано, ТОВ «Крамар ЛТД» по взаємовідносинах з ПП «Вертикал» відобразив в податковій звітності господарські операції згідно наведених вище податкових накладних, а саме: ТОВ «Крамар ЛТД» задекларовано податкові зобов`язання по податку на додану вартість за грудень 2014 року - 80 002,00 грн, а ПП «Вертикал» податковий кредит в розмірі 80 002,00 грн по взаємовідносинах з ТОВ «Крамар ЛТД» за грудень 2014 року не декларувався.

ТОВ «Крамар ЛТД» був продавцем товару в господарських операціях з ТОВ «Люкс Груп». Між ТОВ «Крамар ЛТД» (продавець) та ТОВ «Люкс Груп» (покупець) укладено договір купівлі-продажу № 73/2014 від 05.12.2014. ТОВ «Люкс Груп» за отриманий товар грошові кошти сплачено шляхом безготівкового розрахунку на банківський рахунок ТОВ «Крамар ЛТД».

На виконання договору купівлі-продажу № 73/2014 від 05.12.2014 ТОВ «Крамар ЛТД» реалізовано ТОВ «Люкс Груп» товар, що підтверджується наступними документами: картка розрахунків з контрагентом ТОВ «Люкс Груп» за період 2014 року; видаткові накладні №РН-0000372 від 11.12.2014, №РН-0000365 від 10.12.2014, №РН-0000359 від 09.12.2014, №РН-0000358 від 09.12.2014, №РН-0000357 від 09.12.2014, №РН-0000356 від 09.12.2014, №РН-0000347 від 08.12.2014, №РН-0000346 від 08.12.2014, №РН-0000345 від 08.12.2014, №РН-0000344 від 08.12.2014, №РН-0000336 від 05.12.2014, №РН-0000335 від 05.12.2014, №РН-0000334 від 05.12.2014, №РН-0000443 від 24.12.2014, №РН-0000438 від 23.12.2014, №РН-0000419 від 19.12.2014, №РН-0000418 від 19.12.2014, №РН-0000400 від 17.12.2014, №РН-0000392 від 16.12.2014, №РН-0000391 від 16.12.2014, №РН-0000384 від 12.12.2014, №РН-0000383від 12.12.2014, №РН-0000375 від 11.12.2014, №РН-0000374 від 11.12.2014, №РН-0000444 від 24.12.2014, №РН-0000432 від 22.12.2014; податкові накладні №372 від 11.12.2014, №365 від 10.12.2014, №359 від 09.12.2014, №358 від 09.12.2014, №357 від 09.12.2014, №356 від 09.12.2014, №347 від 08.12.2014, №346 від 08.12.2014, №345 від 08.12.2014, №344 від 08.12.2014, №336 від 05.12.2014, №335 від 05.12.2014, №334 від 05.12.2014, №443 від 24.12.2014, №438 від 23.12.2014, №419 від 19.12.2014, №418 від 19.12.2014, №400 від 17.12.2014, №392 від 16.12.2014, №391 від 16.12.2014, №384 від 12.12.2014, №383 від 12.12.2014, № 375 від 11.12.2014, №374 від 11.12.2014, № 444 від 24.12.2014, № 432 від 22.12.2014; банківські виписки від 08.12.2014, 10.12.2014, 11.12.2014, 12.12.2014, 16.12.2014, 17.12.2014, 23.12.2014, 24.12.2014, 25.12.2014.

За результатами продажу товару покупцю ТОВ «Крамар ЛТД» задекларовано податкове зобов`язання з ПДВ за грудень 2014 в сумі 1 337 322,00 грн. Декларування сум податкового зобов`язання з податку на додану вартість позивачем за наслідками продажу товару згідно наведених вище договору та накладних підтверджено деклараціями ТОВ «Крамар ЛТД» з податку на додану вартість за грудень 2014 року з додатком № 5 (розшифровка податкових зобов`язань). З даних «Системи автоматизованого співставлення даних податкового зобов`язання та податкового кредиту» «Податковий блок», ТОВ «Крамар ЛТД» по взаємовідносинах з ТОВ «Люкс Груп» відобразив в податковій звітності господарські операції згідно наведених вище податкових накладних, а саме: ТОВ «Крамар ЛТД» задекларовано податкові зобов`язання по податку на додану вартість за грудень 2014 року - 1 337 322,00 грн, ТОВ «Люкс Груп» податковий кредит в розмірі 1 337 322,00 грн по взаємовідносинах з ТОВ «Крамар ЛТД» за грудень 2014 року не декларувався.

ТОВ «Крамар ЛТД» був продавцем товару в господарських операціях з ТОВ «Міланто». Між ТОВ «Крамар ЛТД» (продавець) та ТОВ «Міланто» (покупець) укладено договір купівлі продажу №20/2014 від 04.08.2014. ТОВ «Міланто» за отриманий товар грошові кошти сплачено шляхом безготівкового розрахунку на банківський рахунок ТОВ «Крамар ЛТД».

На виконання договору купівлі-продажу №20/2014 від 04.08.2014 ТОВ «Крамар ЛТД» продано ТОВ «Міланто» товар, що підтверджується такими документами, а саме: картка розрахунків з контрагентом ТОВ «Міланто» за період 2014 року: видаткова накладна №РН-0000095 від 05.08.2014; податкова накладна № 95 від 19.06.2014; банківські виписки за 05.08.2014.

За результатами продажу товару покупцю ТОВ «Крамар ЛТД» задекларовано податкове зобов`язання з ПДВ за серпень 2014 року в сумі 16 680,00 грн. Декларування сум податкового зобов`язання з податку на додану вартість позивачем за наслідками продажу товару згідно наведених вище договору та накладних підтверджено деклараціями ТОВ «Крамар ЛТД» з податку на додану вартість за серпень 2014 року з додатком № 5 (розшифровка податкових зобов`язань). З даних «Системи автоматизованого співставлення даних податкового зобов`язання та податкового кредиту» «Податковий блок» ТОВ «Крамар ЛТД» по взаємовідносинах з ТОВ «Міланто» відобразив в податковій звітності господарські операції згідно наведених вище податкових накладних, а саме: ТОВ «Крамар ЛТД» задекларовано податкові зобов`язання по податку на додану вартість за серпень 2014 року - 16 680,00 грн, а ТОВ «Міланто» податковий кредит в розмірі 16 680,00 грн по взаємовідносинах з ТОВ «Крамар ЛТД» за серпень 2014 року не декларувався.

ТОВ «Крамар ЛТД» був продавцем товару в господарських операціях з ТОВ «Некст Левел Солюшнз». Між ТОВ «Крамар ЛТД» (продавець) та ТОВ «Некст Левел Солюшнз» (покупець) укладено договір купівлі продажу №9/2014 від 12.06.2014. ТОВ «Некст Левел Солюшнз» за отриманий товар грошові кошти сплачено шляхом безготівкового розрахунку на банківський рахунок ТОВ «Крамар ЛТД.

На виконання договору купівлі продажу №9/2014 від 12.06.2014 ТОВ «Крамар ЛТД» продано ТОВ «Некст Левел Солюшнз» товар, що підтверджує картка розрахунків з контрагентом ТОВ «Некст Левел Солюшнз» за період 2014 року та наступні первинні документи, а саме: видаткові накладні №РН-000019 від 13.06.2014, №РН-000027 від 16.06.2014, №РН-000020 від 16.06.2014; податкові накладні №19 від 13.06.2014, №27 від 16.06.2014, №20 від 16.06.2014; банківські виписки від 13.06.2014, 16.06.2014.

Декларування сум податкового зобов`язання з податку на додану вартість по реалізації товару згідно наведених вище договору та накладних підтверджено деклараціями ТОВ «Крамар ЛТД» з податку на додану вартість за червень 2014 року з додатком №5 (розшифровка податкових зобов`язань). З наявної в матеріалах справи інформації (роздруківка) з Автоматизованої інформаційної системи «Податковий Блок», видно, що згідно даних вказаної інформації ТОВ «Крамар ЛТД» за червень 2014 року по співставленню сум податкового зобов`язання позивача та сум податкового кредиту ТОВ «Некст Левел Солюшнз» задекларовано ТОВ «Крамар ЛТД» податкове зобов`язання за червень 2014 року в розмірі 94 592,52 грн, а ТОВ «Некст Левел Солюшнз» задекларовано відповідно податковий кредит в розмірі 94 592,52 грн за липень 2013 року. Декларування ТОВ «Крамар ЛТД» за червень 2014 року суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 94 592,52 грн з продажу товару ТОВ «Некст Левел Солюшнз» підтверджується декларацією ТОВ «Крамар ЛТД» з податку на додану вартість за червень 2014 року з додатком №5 Згідно з АІС «Податковий блок», кожен із двох контрагентів по взаємовідносинах відобразив в податковій звітності господарські операції згідно наведених вище податкових накладних, а саме: ТОВ «Крамар ЛТД» задекларовано податкові зобов`язання по податку на додану вартість за червень 2014 року в розмірі 94 592,52 грн, а ТОВ«Некст Левел Солюшнз» за червень 2014 року задекларовано податковий кредит в розмірі 94 592,52 грн. За таких обставин в системі співставлення сум податкового кредиту і податкового зобов`язання ТОВ «Крамар ЛТД» і ТОВ «Некст Левел Солюшнз» на час проведення перевірки була наявна розбіжність, що виникла за наслідками акту ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська від 06.01.2015 №21/22-01/38864898, внаслідок чого податкове зобов`язання позивача в сумі 94 592,52 грн та податковий кредит контрагента в сумі 94 592,52 грн анульовано, а повторне нарахування позивачу податкового зобов`язання по ТОВ «Некст Левел Солюшнз» в сумі 94 592,52 грн, як зазначили суди попередніх інстанцій, не усуває розбіжностей, а лише вказує на подвійне оподаткування одних і тих самих операцій.

ТОВ «Крамар ЛТД» був продавцем товару в господарських операціях з ТОВ «Нестіан Трейд». Між ТОВ «Крамар ЛТД» (продавець) та ТОВ «Нестіан Трейд» (покупець) укладено договір купівлі-продажу №16/2014 від 07.07.2014. ТОВ «Нестіан Трейд» за отриманий товар грошові кошти сплачено шляхом безготівкового розрахунку на банківський рахунок ТОВ «Крамар ЛТД». На виконання договору купівлі-продажу №16/2014 від 07.07.2014 ТОВ «Крамар ЛТД» продано ТОВ «Нестіан Трейд» товар, що підтверджує картка розрахунків з контрагентом ТОВ «Нестіан Трейд» за період 2014 року та наступні первинні документи, а саме: видаткові накладні №РН-0000028 від 07.07.2014, №РН-0000031 від 09.07.2014, №РН-0000035 від 11.07.2014, №РН-0000059 від 15.08.2014, №РН-0000060 від 15.08.2014, №РН-0000050 від 07.08.2014, №РН-0000046 від 05.08.2014, №РН-0000051 від 07.08.2014, №РН-0000055 від 11.08.2014, №РН-0000045 від 04.08.2014, №РН-0000044 від 04.08.2014; податкові накладні №28 від 07.07.2014, №31 від 09.07.2014, №35 від 11.07.2014, №59 від 15.08.2014, №60 від 15.08.2014, №50 від 07.08.2014, №46 від 05.08.2014, №51 від 07.08.2014, №55 від 11.08.2014, №45 від 04.08.2014, №44 від 04.08.2014; банківські виписки від 11.07.2014, 04.08.2014, 07.08.2014, 18.08.2014.

Декларування сум податкового зобов`язання з податку на додану вартість по реалізації товару згідно наведених вище договору та накладних підтверджено деклараціями ТОВ «Крамар ЛТД» з податку на додану вартість за липень, серпень 2014 року з додатком №5. З «Системи автоматизованого співставлення даних податкового зобов`язання та податкового кредиту» «Податковий блок», кожен із двох контрагентів по взаємовідносинах відобразив в податковій звітності господарські операції згідно наведених вище податкових накладних, а саме: ТОВ «Крамар ЛТД» задекларовано податкові зобов`язання по податку на додану вартість за липень, серпень 2014 року в розмірі 433 698,25 грн, а ТОВ «Нестіан Трейд» за липень, серпень 2014 року задекларовано податковий кредит в розмірі 433 698,25 грн.

ТОВ «Крамар ЛТД» був продавцем товару в господарських операціях з ТОВ «Пума Груп». Між ТОВ «Крамар ЛТД» (продавець) та ТОВ «Пума Груп» (покупець) укладено договір купівлі-продажу №67/2014 від 27.11.2014. ТОВ «Пума Груп» за отриманий товар грошові кошти сплачено шляхом безготівкового розрахунку на банківський рахунок ТОВ «Крамар ЛТД». На виконання договору купівлі продажу №67/2014 від 27.11.2014 ТОВ «Крамар ЛТД» продано ТОВ «Пума Груп» товар, що підтверджується: карткою розрахунків з контрагентом ТОВ «Пума Груп» за період 2014 року; видаткові накладні №РН-0000028 №РН-0000280 від 27.11.2014, №РН-0000279 від 27.11.2014, №РН-0000289 від 28.11.2014, №РН-0000288 від 28.11.2014, №РН-0000287 від 28.11.2014, №РН-0000286 від 28.11.2014, №РН-0000328 від 04.12.2014, №РН-0000327 від 04.12.2014, №РН-0000326 від 04.12.2014, №РН-0000325 від 04.12.2014, №РН-0000373 від 11.12.2014, №РН-0000302 від 01.12.2014; податкові накладні №280 від 27.11.2014, №279 від 27.11.2014, №289 від 28.11.2014, №288 від 28.11.2014, №287 від 28.11.2014, №286 від 28.11.2014, №328 від 04.12.2014, №327 від 04.12.2014, №326 від 04.12.2014, №325 від 04.12.2014, №373 від 11.12.2014, №302 від 01.12.2014; банківські виписки від 28.11.2014, 01.12.2014, 02.12.2014, 05.12.2014, 09.12.2014, 10.12.2014, 19.12.2014).

Декларування сум податкового зобов`язання з податку на додану вартість по реалізації товару згідно наведених вище договору та накладних підтверджено деклараціями ТОВ «Крамар ЛТД» з податку на додану вартість за листопад, грудень 2014 року з додатком №5.

З відомостей «Системи автоматизованого співставлення даних податкового зобов`язання та податкового кредиту» «Податковий блок» кожен із двох контрагентів по взаємовідносинах відобразив в податковій звітності господарські операції згідно наведених вище податкових накладних, а саме: ТОВ «Крамар ЛТД» задекларовано податкові зобов`язання по податку на додану вартість за листопад, грудень 2014 року в розмірі 415 803,30 грн і ТОВ «Пума Груп» за листопад, грудень 2014 року також задекларовано податковий кредит в розмірі 415 803,30 грн.

ТОВ «Крамар ЛТД» був продавцем товару в господарських операціях з ТОВ«Радонс». Між ТОВ «Крамар ЛТД» (продавець) та ТОВ «Радонс» (покупець) укладено договір купівлі-продажу №41/2014 від 23.10.2014. ТОВ «Радонс» за отриманий товар грошові кошти сплачено шляхом безготівкового розрахунку на банківський рахунок ТОВ «Крамар ЛТД». На виконання договору купівлі-продажу №41/2014 від 23.10.2014 ТОВ «Крамар ЛТД» продано ТОВ «Радонс» товар, що підтверджується наступними первинними документами, а саме: картка розрахунків з контрагентом ТОВ «Радонс» за період 2014 року; видаткові накладні №РН-0000138 від 27.10.2014, №РН-0000139 від 27.10.2014, №РН-0000140 від 27.10.2014, №РН-0000132 від 24.10.2014, №РН-0000133 від 24.10.2014, №РН-0000134 від 24.10.2014, №РН-0000143 від 28.10.2014, №РН-0000144 від 28.10.2014, №РН-0000270 від 26.11.2014, №РН-0000271 від 26.11.2014, №РН-0000253 від 21.11.2014, №РН-0000252 від 21.11.2014, №РН-0000248 від 20.11.2014, №РН-0000247 від 20.11.2014, №РН-0000246 від 20.11.2014, №РН-0000240 від 19.11.2014, №РН-0000233 від 18.11.2014, №РН-0000232 від 18.11.2014, №РН-0000225 від 14.11.2014, №РН-0000224 від 14.11.2014, №РН-0000220 від 13.11.2014, №РН-0000219 від 13.11.2014, №РН-0000213 від 13.11.2014, №РН-0000190 від 10.11.2014, №РН-0000194 від 10.11.2014, №РН-0000187 від 07.11.2014, №РН-0000178 від 05.11.2014, №РН-0000176 від 05.11.2014, №РН-0000175 від 05.11.2014, №РН-0000162 від 03.11.2014, №РН-0000291 від 28.11.2014, №РН-0000290 від 28.11.2014, №РН-0000295 від 01.12.2014, №РН-0000301 від 01.12.2014, №РН-0000312 від 02.12.2014, №РН-0000311 від 02.12.2014, №РН-0000319 від 03.12.2014; податкові накладні №138 від 27.10.2014, №139 від 27.10.2014, №140 від 27.10.2014, №132 від 24.10.2014, №133 від 24.10.2014, №134 від 24.10.2014, №143 від 28.10.2014, №144 від 28.10.2014, №270 від 26.11.2014, №271 від 26.11.2014, №253 від 21.11.2014, №252 від 21.11.2014, №248 від 20.11.2014, №247 від 20.11.2014, №246 від 20.11.2014, №240 від 19.11.2014, №233 від 18.11.2014, №232 від 18.11.2014, №225 від 14.11.2014, №224 від 14.11.2014, №220 від 13.11.2014, №219 від 13.11.2014, №213 від 13.11.2014, №190 від 10.11.2014, №194 від 10.11.2014, №187 від 07.11.2014, №178 від 05.11.2014, №176 від 05.11.2014, №175 від 05.11.2014, №162 від 03.11.2014, №291 від 28.11.2014, №290 від 28.11.2014, №295 від 01.12.2014, №301 від 01.12.2014, №312 від 02.12.2014, №311 від 02.12.2014, №319 від 03.12.2014; банківські виписки від 24.10.2014, 27.10.2014, 28.10.2014, 29.10.2014, 05.11.2014, 13.11.2014, 14.11.2014, 18.11.2014, 20.11.2014, 27.11.2014, 28.11.2014, 01.12.2014, 02.12.2014, 05.12.2014.

Декларування сум податкового зобов`язання з податку на додану вартість по реалізації товару згідно наведених вище договору та накладних підтверджено деклараціями ТОВ «Крамар ЛТД» з податку на додану вартість за жовтень-грудень 2014 року з додатком №5. Згідно з АІС «Податковий блок» кожен із двох контрагентів по взаємовідносинах відобразив в податковій звітності господарські операції на підставі наведених вище податкових накладних, а саме: ТОВ «Крамар ЛТД» задекларовано податкові зобов`язання по податку на додану вартість за жовтень, листопад, грудень 2014 року в розмірі 1 928 573,93 грн, а ТОВ «Радонс» за жовтень, листопад 2014 року задекларовано податковий кредит в розмірі 1 706 874,45 грн, сума податкового кредиту ТОВ «Радонс» в грудні 2014 року не декларувалась. Вказане свідчить про те, що в системі співставлення сум податкового кредиту і податкового зобов`язання ТОВ «Крамар ЛТД» і ТОВ «Нестіан Трейд» розбіжність наявна в грудні 2014 року.

ТОВ «Крамар ЛТД» був продавцем товару в господарських операціях з ТОВ «Сан Телеком». Між ТОВ «Крамар ЛТД» (продавець) та ТОВ «Сан Телеком» (покупець) укладено договір купівлі-продажу №19/2014 від 01.08.2014. ТОВ «Сан Телеком» за отриманий товар грошові кошти сплачено шляхом безготівкового розрахунку на банківський рахунок ТОВ «Крамар ЛТД». На виконання договору купівлі-продажу №19/2014 від 01.08.2014 ТОВ «Крамар ЛТД» реалізовано ТОВ «Сан Телеком» товар, що підтверджується наступними первинними документами: картка розрахунків з контрагентом ТОВ «Сан Телеком» за період 2014 року; видаткові накладні №РН-0000042 від 01.08.2014, №РН-0000043 від 04.08.2014; податкові накладні від 01.08.2014 №42, від 04.08.2014 №42; банківські виписки за 01.08.2014.

За результатами продажу товару покупцю ТОВ «Крамар ЛТД» задекларовано податкове зобов`язання з ПДВ за серпень 2014 року в сумі 83 364,00 грн. Декларування сум податкового зобов`язання з податку на додану вартість позивачем за наслідками продажу товару згідно наведених вище договору та накладних підтверджено деклараціями ТОВ «Крамар ЛТД» з податку на додану вартість за серпень 2014 року з додатком №5. Згідно із інформації «Системи автоматизованого співставлення даних податкового зобовязання та податкового кредиту», ТОВ «Крамар ЛТД» по взаємовідносинах з ТОВ «Сан Телеком» відобразив в податковій звітності господарські операції на підставі наведених вище податкових накладних, а саме: ТОВ «Крамар ЛТД» задекларовано податкові зобов`язання по податку на додану вартість за серпень 2014 року - 83 364,00 грн, а ТОВ «Сан Телеком» податковий кредит в розмірі 83 364,00 грн по взаємовідносинах з ТОВ «Крамар ЛТД» за серпень 2014 року не декларувався.

Між ТОВ «Крамар ЛТД» (продавець) та ТОВ «Торговий дім Укртрейд Груп» (покупець) укладено договір купівлі-продажу №31/2014 від 06.10.2014. ТОВ «Торговий дім Укртрейд Груп» за отриманий товар грошові кошти сплачено шляхом безготівкового розрахунку на банківський рахунок ТОВ «Крамар ЛТД». На виконання договору купівлі-продажу №31/2014 від 06.10.2014 ТОВ«Крамар ЛТД» реалізовано ТОВ «Торговий дім Укртрейд Груп» товар, що підтверджується наступними первинними документами, а саме: картка розрахунків з контрагентом ТОВ «Торговий дім Укртрейд Груп» за період 2014 року; видаткові накладні №РН-0000042 та №РН-0000131 від 23.10.2014, №РН-0000153 від 29.10.2014, №РН-0000155 від 29.10.2014, №РН-0000154 від 29.10.2014, №РН-000092 від 09.10.2014, №РН-0000130 від 23.10.2014, №РН-000091 від 09.10.2014; податкові накладні №131 від 23.10.2014, №153 від 29.10.2014, №155 від 29.10.2014, №154 від 29.10.2014, №92 від 09.10.2014, №130 від 23.10.2014, №91 від 09.10.2014; банківські виписки від 07.10.2014, 26.10.2014, 29.10.2014.

За результатами продажу товару покупцю ТОВ «Крамар ЛТД» задекларовано податкове зобов`язання з ПДВ за жовтень 2014 року в сумі 300 008,80 грн. Декларування сум податкового зобов`язання з податку на додану вартість позивачем за наслідками продажу товару на підставі наведених вище договору та накладних підтверджено деклараціями ТОВ «Крамар ЛТД» з податку на додану вартість за жовтень 2014 року з додатком № 5. З інформації, отриманої з «Системи автоматизованого співставлення даних податкового зобов`язання та податкового кредиту», ТОВ «Крамар ЛТД» по взаємовідносинах з ТОВ «Торговий дім Укртрейд Груп» відобразив в податковій звітності господарські операції на підставі наведених вище податкових накладних, а саме: ТОВ «Крамар ЛТД» задекларовано податкові зобов`язання по податку на додану вартість за жовтень 2014 року - 300 008,80 грн, а ТОВ «Торговий дім Укртрейд Груп» податковий кредит в розмірі 300 008,80 грн по взаємовідносинах з ТОВ «Крамар ЛТД» за жовтень 2014 року не декларувався.

Суди попередніх інстанцій зазначили, що факт здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами-покупцями підтверджується наявними в матеріалах справи такими первинними документами як податкові та видаткові накладні, договори, банківські виписки, які свідчать про розрахунок покупців з позивачем шляхом безготівкового розрахунку. Акти прийому-передачі, за твердженням представника позивача, не складались у зв`язку з тим, що відповідно до п.2.2 договорів купівлі-продажу, які є типовими для всіх контрагентів ТОВ «Крамар ЛТД», факт передачі товару у власність покупцеві оформляється видатковими накладними. Також суди зазначили щодо відсутності довіреностей на отримання товару та прізвищ у видаткових накладних, що це не може слугувати підставою для тверджень про відсутність передачі товару, оскільки згідно з п.2.3 договорів купівлі-продажу моментом переходу права власності на товар від продавця до покупця вважається дата підписання сторонами видаткової накладної.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

7. В доводах касаційної скарги контролюючий орган цитує норми матеріального та процесуального права, вказує на порушення допущені позивачем, неврахування судами першої та апеляційної інстанції окремих положень Податкового кодексу України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин), а також того, що по розрахункам між позивачем та його контрагентами наявні розбіжності, вказує на відсутність окремих первинних документів по господарським відносинам з контрагентами та наявні недоліки у наданих позивачем первинних документах, відсутність основних засобів на рахунках підприємства, що у своїй сукупності призвело до порушень судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішень.

8. Позивач надіслав заперечення на касаційну скаргу, в якому вказує на правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права та просить залишити скаргу без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін.

9. Касаційний розгляд справи проведено в порядку письмового провадження, відповідно до пункту 3 частини першої статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ, що діє з 15 грудня 2017 року).

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

10. Податковий кодекс України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):

10.1. Підпункт 14.1.36 пункту 14.1 статті 14.

Господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

10.2. Пункти 44.1, 44.3 статті 44.

Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

У разі ліквідації платника податків документи, визначені у пункті 44.1 цієї статті, за період діяльності платника податків не менш як 1095 днів, що передували даті ліквідації платника податків, в установленому законодавством порядку передаються до архіву.

10.3. Пункт 189.1 статті 189.

У разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

10.4. Пункт 198.5 статті 198.

Платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, за товарами/послугами, необоротними активами, під час придбання або виготовлення яких суми податку були включені до складу податкового кредиту, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи починають використовуватися: а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу); б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Платник податку може включити на підставі бухгалтерської довідки до податкового кредиту виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, суми податку, сплачені (нараховані) у вартості товарів/послуг, необоротних активів, що не були включені до складу податкового кредиту при придбанні або виготовленні таких товарів/послуг, необоротних активів, та/або з яких були визначені податкові зобов`язання відповідно до цього пункту, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів.

З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання і податковий кредит визначаються на дату початку фактичного використання товарів/послуг, необоротних активів, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

11. Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):

11.1. Стаття 1.

Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

11.2. Частина друга статті 3.

Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку.

11.3. Частини перша та друга статті 9.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

12. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88:

12.1. Пункт 2.4.

Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

12.2. Пункт 2.15.

Первинні документи підлягають обов`язковій перевірці (в межах компетенції) працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов`язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству у сфері бухгалтерського обліку, логічна ув`язка окремих показників.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

13. Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

14. Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту.

15. Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

16. При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні враховувати, що, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

17. У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи.

18. Також платник податків при виборі контрагента та укладенні з ним договорів має керуватись і належною обачністю, оскільки від цього залежить подальше фактичне виконання таких договорів, отримання прибутку та права на отримання певних преференцій.

19. Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, зокрема, наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

20. Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, Товариство повинно мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

21. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції Закону, що діяла до набрання чинності Закону України від 15.01.2020 № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ»).

22. Колегія суддів зазначає, що суди першої та апеляційної інстанції задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Крамар ЛТД», а саме - визнанаючи протиправними та скасовуючи податкові повідомлення-рішення від 07.12.2015 № 000593220, № , № , виходили з того, що відповідачем не було доведено та надано жодних доказів на спростування доводів та доказів наданих позивачем на підтвердження товарності та реальності господарських операцій між позивачем та його контрагентами.

Однак, колегія суддів звертає увагу, що платник податків при виборі контрагента та укладенні з ним договорів має керуватись і належною обачністю, оскільки від цього залежить подальше фактичне виконання таких договорів, отримання прибутку та права на отримання певних преференцій, зокрема, формування відповідного податкового кредиту з ПДВ. На підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, Товариство повинно мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

23. Колегія суддів зазначає, що суди першої та апеляційної інстанції передчасно дійшли висновку, що контролюючий орган приймаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення від від 07.12.2015 № 000593220, № , № діяв всупереч та не у відповідності до вимог чинного податкового законодавства, оскільки судами першої та апеляційної інстанції не було досліджено та не було надано належної оцінки доказам та доводам відповідача, зазначеним у запереченні на адміністративний позов, апеляційній скарзі та, зокрема, в акті перевірки, що позивачем з наданих видаткових накладних неможливо встановити особу контрагента-отримувача (підписи у таких накладних здійснені невстановленими особами без зазначення прізвища та посади, а також відсутні будь-які відомості та посилання на довіреності, тощо), судами не надано належної оцінки наявним розбіжностям у податковій звітності за результатами господарських операцій позивача з контрагентами, відсутності відповідних документів щодо транспортування товару, а також тому, що

згідно податкової інформації по вказаному суб`єкту господарювання - ТОВ «Крамар ЛТД», відсутні основні та виробничі фонди, трудові ресурси для виконання вказаних договорів.

З огляду на те, що заперечуючи проти позову контролюючий орган доводив правомірність своїх рішень наявністю вказаної інформації, суди першої та апеляційної інстанції у відповідності до вимог статей 11, 70, 71 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій) не дослідили та не надали належну оцінку вказаним доводам та доказам відповідача, а також не зазначили відповідних мотивів щодо відхилення/не прийняття до уваги таких. Крім того, судами першої та апеляційної інстанції не досліджувався порядок оформлення транспортування та передачі товару за вказаними договорами, його прийняття, а лише зазначено, що факт передачі товару у власність покупцеві оформляється видатковими накладними.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

24. За змістом частини 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд повинен: визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі позовних вимог та заперечень; з`ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів, і вжити заходів для виявлення та витребування доказів.

25. Принцип всебічного, повного та об`єктивного дослідження доказів судом при розгляді адміністративної справи закріплений частиною першою статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України. Зазначений принцип передбачає, зокрема, всебічну перевірку доводів сторін, на які вони посилаються в підтвердження своїх позовних вимог чи заперечень на позов.

26. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина друга статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України).

27. Вказані вище обставини справи досліджені в неповному обсязі, тому для повного, об`єктивного та всебічного з`ясування обставин справи суду необхідно надати належну правову оцінку кожному окремому доказу та їх сукупності, які міститься в матеріалах справи або витребовується, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, з посиланням на це в мотивувальній частині свого рішення, враховуючи при цьому відповідні норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

28. Згідно статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, тобто таким, що ухвалене відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

29. Оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій вказаним вимогам не відповідають, оскільки судом не з`ясовано обставини справи, що мають значення для правильного її вирішення.

30. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

31. За правилами статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону, що діяв до набрання чинності Закону України від 15.01.2020 № 460-ІХ) підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

32. Колегія суддів дійшла висновку про те, що судами першої та апеляційної інстанції порушено принцип офіційного з`ясування всіх обставин справи, що призвело до ухвалення рішень, які не відповідають вимогам щодо законності і обґрунтованості, а тому такі рішення підлягають скасуванню, а справа відповідно до правил статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України - направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359, пунктом 4 частини першої РозділуПерехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Галицької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області задовольнити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 6 грудня 2016 року у справі № 813/1571/16 скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова ,

Судді Верховного Суду