Справа № 640/19553/19
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2020-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2020 року м. Київ № 640/19553/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомНауково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер"
до третя особаПечерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Головне управління ДФС у м. Києві
провизнання протиправною та скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Науково-виробниче Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" (далі також - позивач або НВ ТОВ "Агро-Інтер" або позивач) з позовом до Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі також - відповідач, Печерський РВ ДВС або Відділ), в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Диких Олексія Олександровича від 27.09.2019 про відкриття виконавчого провадження №60164857.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.04.2020 відкрито провадження в адміністративній справі №640/19553/19 за вказаним позовом, залучено до участі у справі третю особу - Головне управління ДФС у м. Києві (далі також - третя особа, ГУ ДФС у м. Києві) та призначено цю справу до розгляду у судовому засіданні на 04.05.2020 в порядку, визначеному ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Перш за все необхідно зазначити, що судом встановлено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання територіальних органів Міністерства юстиції" від 09.10.2019 №870, Наказу Міністерства юстиції України від 16.10.2019 №3173/5 "Про утворення міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції України" та Наказу Міністерства юстиції України від 17.12.2019 №4053/5 "Про відділи державної виконавчої служби" Печерський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві було перейменовано на Печерський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), шляхом виведення названого Відділу зі складу Головного територіального управління юстиції у м. Києві та введення до складу відповідного міжрегіонального територіального органу Міністерства юстиції, без зміни при цьому статусу такого Відділу як юридичної особи.

Таким чином, оскільки зміни у статусі відповідача як юридичної особи не відбулися, то суд дійшов висновку про врахування під час розгляду даної справи нового найменування відповідача.

24.04.2020 від представника позивача через канцелярію суду надійшла заява про зміну підстав позову з доказами направлення копій такої іншим учасникам справи, яку прийнято судом до розгляду. У тексті даної заяви позивач посилався на протиправність оспорюваної постанови державного виконавця від 27.09.2019 №60164857 з мотиву порушення останнім порядку прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження. А саме, на переконання позивача, строк для пред`явлення до виконання Головним управлінням ДФС у м. Києві вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 04.07.2016 №Ю-2108-25 У сплив у розумінні норм обох Законів України "Про виконавче провадження", що діяли у періоди складання та пред?явлення такого виконавчого документу до примусового виконання. З огляду на наведене, позивач вважає, що державний виконавець мав повернути виконавчий документ органу ДФС без прийняття до виконання.

28.04.2020 від представника позивача через канцелярію суду надійшло клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу.

04.05.2020 представник позивача подав до канцелярії суду клопотання від 30.04.2020 про розгляд цієї справи за відсутності представника НВ ТОВ "Агро-Інтер" та письмові пояснення по суті заявлених позовних вимог.

Представник відповідача подав до канцелярії суду відзив на позов та копії матеріалів виконавчого провадження №60164857. Однак, враховуючи те, що відзив та матеріали виконавчого провадження подано не уповноваженим представником відповідача, то судом не взято їх до уваги.

Третя особа своїм процесуальним правом на подання до суду письмових пояснень по суті заявлених позовних вимог та додаткових матеріалів не скористалася.

У судовому засіданні 04.05.2020, беручи до уваги неявку всіх учасників справи, а також подання позивачем клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, з огляду на приписи ч.9 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній матеріалів.

08.05.2020 через канцелярію суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив у якій представник вказав на те, що судом 1-ої інстанції не було встановлено строк на подання відповіді на відзив. З огляду на викладене, суд звертає увагу представника позивача на те, що відповідно до ч.1 ст.269 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, визначених, зокрема, ст.287 цього Кодексу, заявами по суті є лише позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив) тобто дана категорія справ не передбачає подання відповіді на відзив.

Розглянувши подані представником позивача документи і матеріали, з урахуванням даних Автоматизованої системи виконавчого провадження, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з наданої позивачем до суду копії вимоги, ГУ ДФС у м. Києві сформувало на адресу НВ ТОВ "Агро-Інтер" вимогу про сплату боргу (недоїмки) за №Ю-2108-25 У, відповідно до змісту якої, станом на 27.07.2018 за Товариством обліковується заборгованість (недоїмка) по сплаті єдиного внеску на загальнообов?язкове державне соціальне страхування у розмірі 340 963,65 грн. При цьому, вказана вимога №Ю-2108-25 У була датована 04.07.2016 та водночас містила відомості про дату набрання нею чинності - 27.07.2018.

Згідно текстів письмової заяви та пояснення представника позивача, датованих 24.04.2020 та 30.04.2020, вимога №Ю-2108-25 У від 04.07.2016 надійшла на поштову адресу НВ ТОВ "Агро-Інтер" 15.08.2016 та в подальшому ним у досудовому порядку і до суду не оскаржувалась.

27.09.2019 на підставі заяви стягувача органу ГУ ДФС головним державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Диких О.О. за наслідками розгляду цієї заяви прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №60164857.

При цьому, як вбачається зі змісту поданих позивачем пояснень від 30.04.2020, а також за даними Автоматизованої системи виконавчого провадження, вимога №Ю-2108-25 У від 04.07.2016 вперше була пред`явлена органом ДФС до примусового виконання через Печерське РВ ДВС 09.08.2018.

Так, згідно постанови державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Нагайчука М.В. від 09.08.2018 відкрито виконавче провадження №56960038 з примусового виконання вимоги ГУ ДФС у м. Києві №Ю-2108-25 У від 04.07.2016 про стягнення з НВ ТОВ "Агро-Інтер" на користь держави суми коштів у розмірі 340 963,65 грн.

У подальшому, як зазначено позивачем у його поясненнях від 30.04.2020 та підтверджується доданою до них копією листа відповідача від 13.09.2019 №В/12, постановою державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 04.07.2019 ВП №56960038 зазначений виконавчий документ повернуто стягувачу (ГУ ДФС у м. Києві) відповідно до п. 2 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

З текстів письмових пояснень представника позивача, датованих 30.04.2020, суд встановив, що у провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва перебувала справа №826/14260/18 за позовом НВ ТОВ "Агро-Інтер" до Печерського РВ ДВС м. Київ ГТУ юстиції у м. Києві, за участю третьої особи - ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про відкриття виконавчого провадження від 09.08.2018 у виконавчому провадженні №56960038 з примусового виконання вимоги Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 04.07.2016 №Ю-2108-25 У щодо стягнення з НВ ТОВ "Агро-Інтер" на користь держави суми в розмірі 340 963,65 грн.

Зокрема, в ході розгляду цієї справи Окружний адміністративний суд міста Києва встановив, що надіслана органом ДФС на адресу НВ ТОВ "Агро-Інтер" разом із рекомендованим листом вимога від 04.07.2016 №Ю-2108-25 була отримана останнім 15.08.2016.

За результатами розгляду по суті справи №826/14260/18 Окружний адміністративний суд міста Києва ухвалив рішення від 04.03.2019 про відмову у задоволенні позову (текст цього рішення суду розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень, доступ до якого надано за наступним посиланням: http://reyestr.court.gov.ua/Review/80535086). Зі змісту цього рішення суду від 04.03.2019 вбачається, що Окружний адміністративний суд міста Києва дійшов до висновку про правомірність винесеної органом державної виконавчої служби постанови про відкриття виконавчого провадження від 09.08.2018 №56960038 з мотиву відповідності вимоги від 04.07.2016 №Ю-2108-25 У положенням ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження".

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.04.2019 таке рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.03.2019 у справі №826/14260/18 залишено без змін, та за даними Єдиного державного реєстру судових рішень рішення суду від 04.03.2019 набрало законної сили з 04.04.2019.

У силу приписів ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Головне управління ДФС у м. Києві повторно звернулося до Печерського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження, зазначивши підставу для відкриття вимогу про сплату боргу №Ю-2108-25 У від 04.07.2016.

27.09.2019 головним державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №6064857 щодо примусового виконання вимоги про сплату боргу №Ю-2108-25 У від 04.07.2016.

Так, позивач не погоджується з прийнятою відповідачем постановою про відкриття виконавчого провадження від 27.09.2019 ВП №6064857, з огляду на порушення, на його думку, пропуску встановленого строку пред`явлення документу до виконання.

У контексті наведеного вище, слід зазначити, що правомірність винесення органом державної виконавчої служби постанови про відкриття виконавчого провадження від 09.08.2018 №56960038 на підставі вимоги від 04.07.2016 №Ю-2108-25 вже була предметом розгляду в межах вищезазначеної адміністративної справи і підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили. Предметом розгляду даної адміністративної справи є виключно правомірність винесення головним державного виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Диких Олексія Олександровича постанови про відкриття виконавчого провадження від 27.09.2019 №60164857 після повторного пред`явлення вимоги від 04.07.2016 №Ю-2108-25 до виконання. А отже, враховуючи наведене, судом досліджуються обставини, пов`язані не з первинним пред`явленням вимоги до виконання, а правомірність дій виконавця при винесенні постанови від 27.09.2019, тобто за результатами повторного звернення із відповідною заявою до нього податкового органу.

Так, суд вважає помилковими твердження позивача про те, що станом на час пред`явлення виконавчого документу до виконання 27.09.2019, передбачений законодавством сплив, з огляду на наступне.

Відповідно до норм ч. 4 ст. 25 "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI (далі - Закон №2464-VI) (у редакції чинній станом на день прийняття вимоги про сплату боргу від 04.07.2016 №Ю-2108-25 У та оспорюваної постанови від 27.09.2019), орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження".

Так, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 №606-XIV (далі - Закон №606-XIV), що діяв до на момент складання вимоги про сплату боргу та втратив чинність 05.01.2017, державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Пунктом 8 ч. 2 ст. 17 Закону №606-XIV передбачалося, що відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу.

Відповідно до ст. 22 Закону №606-XIV (що діяв до 05.01.2017), виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для: 1) виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення; 2) виконання рішень комісій по трудових спорах - з дня видачі посвідчення на примусове виконання рішення; 3) інших виконавчих документів з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом.

Норма Закону №606-XIV саме в такій редакції діяла на час, коли вимогу було вперше пред`явлено стягувачем до виконання, а державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Однак, суд наголошує, що винесення саме цієї постанови не є предметом розгляду даної адміністративної справи.

На час повторного звернення податкового органу до відповідача діяла вже інша редакція Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон №1404-VIII в редакції, яка діяла на час повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання), яку в силу пункту 5 його Перехідних положень і слід застосовувати у межах спірних правовідносин.

Так, пункт 5 Перехідних положень Закону №1404-VIII передбачено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст.1 Закону №1404-VIII).

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону №1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Частиною 5 ст.12 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Як було встановлено судом, виконавчий документ було повернуто стягувачу (ГУ ДФС у м. Києві) постановою старшого державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 04.07.2019 ВП №56960038, відповідно до п. 2 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Отже, днем повернення, в контексті з наведеною вище нормою Закону, є 04.07.2019, а з наступного дня починається перебіг строку на пред`явлення даного виконавчого документу до виконання, згідно з ч. 5 ст.12 Закону №1404-VIII.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, а саме: те, що після повернення виконавчого документа стягувачу - 04.07.2019 - та його повторного пред`явлення стягувачем до виконання і винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 27.09.2019 - не минув тримісячний строк пред`явлення вимоги про сплату боргу від 04.07.2016 №Ю-2108-25 У до виконання, відповідач при винесенні оскаржуваного рішення діяв правомірно.

Аналогічна правова позиція щодо обрахунку строку пред`явлення виконавчого документа до виконання викладена у постанові Верховного Суду від 16.01.2020 у справі №260/904/19.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, перевіривши та проаналізувавши матеріали справи і наявні докази за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов до висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, при винесенні оскаржуваного рішення діяв правомірно, відтак, підстави для задоволення позовних вимог відсутні, як і відсутні підстави для присудження на користь позивача понесених ним судових витрат.

Керуючись ст.ст. 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 134, 139, 241 - 246, 250, 271, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" (, адреса: 01023, м. Київ, вул. Л. Первомайського, 11) до Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (, адреса: 01011, м. Київ, вул. Різницька, 11-б), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головного управління ДФС у м. Києві (, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 272 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням особливостей визначених ст. 272 цього Кодексу.

Суддя Т.О. Скочок