Справа № 640/1387/20
Суддя: Бабенко Костянтин Анатолійович
Дата ухвалення: 2020-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/1387/20 Суддя (судді) першої інстанції: Каракашьян С.К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів: Кузьмишиної О.М., Степанюка А.Г., секретаря Винокурової І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ярошенка Костянтина Юрійовича на Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 лютого 2020 року за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ярошенка Костянтина Юрійовича, за участю Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс інновація» про визнання протиправною та скасування Постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 лютого 2020 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить судове рішення суду першої інстанції скасувати.

Особливості повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду окремих категорій адміністративних справ, передбачених зокрема ст. 289 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частин першої, другої ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, визначених статтями 273 - 277, 280 - 283, 285 - 289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку; учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Учасникам справи направлено судову повістку-повідомлення про дату, час та місце розгляду справи разом з копією Ухвали про відкриття апеляційного провадження електронною поштою та засобами поштового зв`язку, яку ними отримано 29 квітня 2020 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи зворотними Повідомленнями про вручення рекомендованого поштового відправлення (а.с. 104-106). Крім того, судом було оприлюднено на веб-порталі судової влади України відповідну Ухвалу про відкриття провадження у справі, та повістку з датою, часом та місцем судового розгляду даної справи. Явка учасників справи в судове засідання обов`язковою не визнавалась.

Згідно з частиною третьою ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до п. 1 частини третьої ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Третя особа належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, проте про причини неявки її представника суд апеляційної інстанції не повідомлено, у зв`язку з чим, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду даної справи за відсутності представника Третьої особи.

Крім того, Третя особа належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи в суді першої інстанції, проте з невідомих причин участі в ньому також не брала.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників Сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а Рішення суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Виконавчим написом приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу від 19 грудня 2019 року, зареєстрованим в реєстрі за №8420 (надалі - Виконавчий напис), копія якого наявна в матеріалах справи (а.с. 39), запропоновано звернути стягнення у загальній сумі 13050,00 грн. заборгованості, в тому числі плати за вчинення виконавчого напису.

Третьою особою, як Стягувачем, подано до Відповідача Заяву про примусове виконання рішення, в якій вона просила відкрити виконавче провадження за Виконавчим написом про звернення стягнення заборгованості з Позивача (а.с. 36).

Постановою про відкриття виконавчого провадження Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва від 26 грудня 2019 року ВП №60937282 (а.с.43-44) відкрито виконавче провадження з виконання Виконавчого напису, виданого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. 19 грудня 2019 року №8420, щодо звернення стягнення з Позивача заборгованості перед ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс інновація» в загальній сумі 13050,00 грн.

Згідно з частиною першою ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VІІІ (надалі - Закон №1404-VІІІ), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 3 частини першої ст. 3 Закону №1404-VІІІ, примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Згідно з частиною першою ст. 5 Закону №1404-VІІІ, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частини другої ст. 5 Закону №1404-VІІІ, приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 цього Закону.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02 червня 2016 року № 1403-VIII (надалі - Закон № 1403-VIII), примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (надалі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

Відповідно до п. 4 частини другої ст. 23 Закону № 1403-VIII, у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Згідно з частинами першою, другою ст. 25 Закону № 1403-VIII, виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя; приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Як вбачається з Посвідчення приватного виконавця від 13 березня 2019 року №0320 (а.с.56), виконавчим округом Відповідача є територія м. Києва.

Як зазначав Відповідач в апеляційній скарзі та його представник в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, у Виконавчому написі та Заяві про відкриття виконавчого провадження адресою Позивача, як Боржника є: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим Постанова про відкриття зазначеного виконавчого провадження є правомірною. Крім того, місцем роботи Позивача є Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд», яке знаходиться в м. Києві по вул. Бутлерова, 1.

Проте, як вбачається з Договору від 21.02.2019 №-2, за яким Позивач є Боржником: адресою її реєстрації є: АДРЕСА_2 . Зазначена адреса реєстрації також підтверджується Паспортом Позивача серії НОМЕР_1 , про що вказав її представник в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Також, як на підставу задоволення апеляційної скарги представник Відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції зазначив, що відповідно до ст. 19 Закону №1404-VІІІ, право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця належить стягувачу, а згідно з частиною першою ст. 24 Закону №1404-VІІІ, право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, також належить стягувачу

Дійсно, відповідно до частини першої ст. 19 Закону №1404-VІІІ, зокрема право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.

Проте, згідно з частиною першою ст. 24 Закону №1404-VІІІ, виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

А відповідно до частини другої ст. 24 Закону № 1404-VIIІ, приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи.

Отже, дійсно право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання належить Стягувачу, проте, приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи саме за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, а не як зазначив в судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник Відповідача за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Згідно з частиною другою ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки адресою реєстрації Позивача, як Боржника є: АДРЕСА_2 ., а виконавчим органом Відповідача є територія м. Києва, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржена Позивачем Постанова Відповідача є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, за таких підстав, апеляційна скарга залишається без задоволення, а Рішення суду першої інстанції - без змін.

Згідно з частиною першою ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до частини першої ст. 271 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, визначених статтями 273 - 277, 280 - 289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.

Згідно з частиною четвертою ст. 272 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення суду апеляційної інстанції у справах, визначених статтями 280, 281, 287 та 288 цього Кодексу, можуть бути оскаржені до суду касаційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 272, 310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ярошенка Костянтина Юрійовича залишити без задоволення, а Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 лютого 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, але не менше ніж з дня, наступного за останнім днем строку дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Головуючий суддя Бабенко К.А.

Судді: Кузьмишина О.М.

Степанюк А.Г.