Справа № 640/12769/19
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2020-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 квітня 2020 року №640/12769/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта Лізинг» про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (також далі - суд) надійшла позовна заява Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (також далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта Лізинг» (далі - відповідач, ТОВ «Дельта Лізинг») про стягнення з відповідача штрафу у сумі 3400,00 грн.

Ухвалою суду від 25.09.2019 р. відкрито провадження в адміністративній справі №640/12769/19 (далі - справа), яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачем в порушення вимог законодавства не сплачено штрафні санкції, визначені постановою позивача про застосування штрафної санкції за правопорушення, вчинені на ринках фінансових послуг, від 06.03.2019 р. №55/157/16-3/13-П.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про судовий розгляд справи, письмового відзиву на позовну заяву до суду не подавав.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06.03.2019 р. №55/157/16-3/13-П застосовано до відповідача штрафну санкцію у розмірі 3400,00 грн та зобов`язано останнє повідомити Нацкомфінпослуг про виконання або про відмову від добровільного виконання постанови у термін до 27.03.2019 р. з одночасним наданням у разі сплати штрафу документів, що підтверджують його сплату.

Так, відповідно до пункту 10 частини 1 статті 28 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" від 12.07.2001 р. №2664-ІІІ (далі - Закон №2664-ІІІ), Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у межах своєї компетенції, у разі порушення законодавства про фінансові послуги та захист прав споживачів фінансових послуг, нормативно-правових актів національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу та накладає адміністративні стягнення.

Частиною 1 статті 39 Закону №2664-ІІІ передбачено, що у разі порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу відповідно до закону.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 40 Закону №2664-ІІІ, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг може застосовувати такі заходи впливу, зокрема, накладати штрафи в розмірах, передбачених статтями 41 і 43 цього Закону.

Відповідно до частини 3 статті 41 Закону №2664-ІІІ, штрафи, накладені Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг стягуються у судовому порядку.

Відповідно до пункту 2.4 розділу ІІ Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, затвердженого розпорядженням Нацкомфінпослуг від 20.11.2012 р. №2319, у разі несплати штрафу особою в добровільному порядку у строк, передбачений постановою, він стягується Нацкомфінпослуг у судовому порядку.

Матеріалами справи підтверджується факт належного повідомлення відповідача про прийняту постанову від 06.03.2019 р. №55/157/16-3/13-П про застосування штрафної санкції за правопорушення, вчинені на ринках фінансових послуг. При цьому, доказів щодо оскарження постанови Нацкомфінпослуг від 06.03.2019 р. №55/157/16-3/13-П або сплати визначеного цією постановою штрафу відповідачем суду не надано.

Враховуючи вищезазначене у сукупності, а також звертаючи увагу на те, що відповідачем не надано жодних доказів на спростування викладених у позовній заяві доводів позивача, суд прийшов до висновку про наявність підстав та необхідність стягнення заборгованості, яка обліковується за відповідачем, у судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 72, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з`ясованих судом обставин вбачається, що позов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта Лізинг» про стягнення коштів є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи те, що в ході судового розгляду справи позивач, як суб`єкт владних повноважень, не поніс судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, а тому судові витрати з відповідача не стягуються.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 72-77, 90, 139, 192, 241-246, 250, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Бориса Грінченка, 3; ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта Лізинг» (місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Шовковична, 42-44, офіс 315; ) про стягнення коштів задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельта Лізинг» до Державного бюджету України (на рахунок територіального управління Державної казначейської служби України за місцем знаходження платника на балансовий рахунок 3111 "Надходження до загального фонду державного бюджету", код бюджетної класифікації за доходами 21081100 "Адміністративні штрафи та інші санкції", символ звітності 106) штраф у сумі 3400,00 грн. (три тисячі чотириста гривень нуль копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Т. Шрамко