Справа № 440/952/20
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2020-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/952/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Удовіченка С.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Сендецької В.О.,

відповідача ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), -

В С Т А Н О В И В:

21 лютого 2020 року ОСОБА_2 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-2368-53 від 10 лютого 2020 року на суму 29 293,44 грн.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на обставини порушення його прав через безпідставну, як на його думку, вимогу відповідача сплатити борг з єдиного внеску, обов`язок зі сплати якого на позивача не поширюється. Наголошує, що підприємницька діяльність була припинена позивачем ще у 1999 році згідно діючого на той час законодавства, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (надалі - Реєстр), відповідно до якого за критерієм пошуку по реєстраційному номеру його облікової картки платника податків записів не знайдено. Зауважує, що раніше відносно нього вже виносилася вимога контролюючого органу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску від 13 листопада 2018 року №Ф-2368-53 на суму 15819,54 грн, яка визнана протиправною та скасована рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2019 року у справі №440/4741/18. При цьому, вказаним судовим рішенням встановлено, як преюдиційний факт, в розрізі вимог частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , не має статусу суб`єкта підприємницької діяльності, у зв`язку з чим останній не охоплюється колом платників єдиного внеску, наведеного у статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та відповідно не несе обов`язку, передбаченого абзацом 3 частини 8 статті 9 зазначеного Закону щодо сплати внеску. Крім того 05 листопада 2019 року ГУ ДПС у Полтавській області, в супереч вимог рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2019 року по справі № 440/4741/18 винесено вимогу про сплату боргу № Ф-2368-53 на суму 26 539,26 грн. Дана вимога була оскаржена до суду та рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 23 січня 2020 року по справі № 440/4704/19 скасована, як протиправна.

12 березня 2020 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшов відзив Головного управління ДПС у Полтавській області, в якому останнє проти задоволення позову заперечував. Відповідач зазначив, що з 01 січня 2018 року всі фізичні особи-підприємці (незалежно від обраної системи оподаткування), крім звільненої статтею 4 Закону № 2464 категорії страхувальників, зобов`язані сплачувати за себе єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок. При цьому, ОСОБА_2 не надано доказів вчинення дій направлених на припинення державної реєстрації ФОП. Відповідач наполягав на тому, що Витяг з ЄДРПОУ ніяким чином не підтверджує припинення підприємницької діяльності позивача, а лише свідчить про відсутність реєстраційної справи. При цьому, згідно пункту 10 норм Порядку державної реєстрації суб`єктів підприємницької діяльності № 740, що діяв у 1999 році орган державної реєстрації несе відповідальність за комплексність та зберігання реєстраційної справи (а.с. 29-31).

19 березня 2020 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшло клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи (а.с. 48).

20 березня 2020 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшла відповідь позивача на відзив, у якій останній наполягав на правомірності позовних вимог та протиправності оскаржуваної вимоги (а.с. 49-52).

Розгляд справи призначений на 24 березня 2020 року відкладено на 09 квітня 2020 року.

07 квітня 2020 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшло клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи (а.с. 61).

08 квітня 2020 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшло клопотання позивача про відкладення розгляду справи (а.с. 71).

Розгляд справи призначений на 09 квітня 2020 року відкладено на 30 квітня 2020 року.

24 квітня 2020 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшло клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи (а.с. 74).

29 квітня 2020 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи без його участі (а.с. 85).

Розгляд справи призначений на 30 квітня 2020 року відкладено на 14 травня 2020 року.

07 травня 2020 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшло клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи (а.с. 95).

14 травня 2020 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи без його участі (а.с. 99).

У судове засідання призначене на 14 травня 2020 року представник відповідача з`явився, під час розгляду справи проти задоволення позовних вимог заперечував.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Як встановлено в ході судового розгляду 13 листопада 2018 року ГУ ДФС у Полтавській області відносно ОСОБА_2 сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-2368-53 на суму 15819,54 грн.

ОСОБА_2 , не погодившись з вказаною вимогою та наполягаючи на тому, що він не має статусу суб`єкта підприємницької діяльності та не є платником єдиного внеску, оскаржив вказану вимогу в судовому порядку.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2019 року у справі №440/4741/18, що набрало законної сили 26 вересня 2019 року, позов ОСОБА_2 до ГУ ДФС у Полтавській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) задоволено. Визнано протиправною та скасовано вимогу ГУ ДФС у Полтавській області про сплату боргу (недоїмки) від 13 листопада 2018 року №Ф-2368-53.

У подальшому ГУ ДПС у Полтавській області 05 листопада 2019 року складено вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на суму 26 539,26 грн. № Ф-2368-53.

Не погодившись з вказаною вимогою та наполягаючи на тому, що ОСОБА_2 не має статусу суб`єкта підприємницької діяльності та не є платником єдиного внеску, оскаржив її в судовому порядку.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 23 січня 2020 року по справі № 440/4707/19 позов ОСОБА_2 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДПС у Полтавській області про сплату боргу (недоїмки) від 05 листопада 2019 року №Ф-2368-53.

10 лютого 2020 року ГУ ДПС у Полтавській області знову сформовано вимогу № Ф-2368-53 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на суму 29 293,44 грн (а.с. 15).

Не погоджуючись із вимогою про сплату боргу № Ф-2368-23 від 10 лютого 2020 року, позивач оскаржив її до суду.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_2 , суд виходить з наступного.

Відповідно до абзацу 3 пункту 8 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Аналогічно підпункт 2 пункту 6 розділу ІV Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року №449, визначає, що обчислення і строки сплати єдиного внеску платниками, зазначеними в підпункті 6 пункту 1 розділу II цієї Інструкції платники, визначені підпунктом 6 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, сплачують єдиний внесок один раз на квартал до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожен місяць такого кварталу.

Згідно з частиною четвертою статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Пунктом 4 розділу VІ Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування передбачено, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується під одним порядковим номером до повного погашення сум боргу.

Після формування вимоги про сплату боргу (недоїмки) та внесення даних до відповідного реєстру вимога надсилається (вручається) платнику. При надсиланні вимоги платнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення корінець вимоги залишається в органі доходів і зборів. При врученні вимоги платнику під підпис така вимога залишається у платника, а корінець вимоги, на якому платник проставляє свій підпис, - в органі доходів і зборів.

Якщо платник частково сплатив суми недоїмки, та/або фінансових санкцій, та/або пені, зазначені у вимозі, до завершення строку остаточного узгодження, до органів державної виконавчої служби/органів Казначейства вимоги, які набрали чинності, пред`являються з урахуванням погашених сум боргу на дату пред`явлення.

Якщо протягом наступного базового звітного періоду сума боргу (недоїмки) платника зросла, після проходження відповідних процедур узгодження та оскарження вимога про сплату боргу (недоїмки) подається до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства тільки на суму зростання боргу (недоїмки).

Як слідує з матеріалів справи, підставою для винесення оскаржуваної вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 10 лютого 2020 року № Ф-2368-53 слугувала наявність в інтегрованій картці ОСОБА_2 , як платника єдиного внеску за кодом платежу 71040000 (для фізичних осіб-підприємців, у тому числі, які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність) станом на 31 грудня 2019 року заборгованості в сумі 29 293,44 грн.

При цьому, контролюючим органом не заперечується та обставина, що на частину з вказаної заборгованості в розмірі 15 819,54 грн позивачу вже виставлялася вимога про сплату боргу (недоїмки) від 13 листопада 2018 року №Ф-2368-53, яка визнана протиправною та скасована в судовому порядку 09 квітня 2019 року з набранням рішення законної сили 26 вересня 2019 року та в розмірі 26 539,26 грн, згідно вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 05 листопада 2019 року № Ф-2368-53, яка визнана протиправною та скасована в судовому порядку 23 січня 2020 року з набранням рішення законної сили 02 квітня 2020 року (а.с. 88-94).

Слід зазначити, що відповідно до розділу 4 "Відображення в інформаційній системі органів ДФС результатів адміністративного та/або судового оскарження донарахованих сум з відповідним перенесенням до ІКП" Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07 квітня 2016 року №422, працівники підрозділів адміністративного/судового оскарження органу ДФС, до компетенції яких належать розгляд скарг при проведенні процедури адміністративного оскарження або супроводження справ у судах при проведенні процедури судового оскарження прийнятих податкового повідомлення-рішення / рішення / вимоги та/або рішення щодо єдиного внеску, в установленому порядку відповідно до вимог регламентів використання відповідних інформаційних систем забезпечують внесення даних до інформаційних систем, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, у день отримання чи складання відповідних документів або отримання інформації з подальшим збереженням даних та встановленням зв`язків записів зазначених інформаційних систем із записами підсистеми, що відображає результати КПР.

Відображенню в інформаційній системі органів ДФС підлягають матеріали, які зареєстровані в інформаційних системах, що забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, та мають безпосередній зв`язок з матеріалами, внесеними до підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи в ході виконання її функцій.

Такими матеріалами є: скарга (заява) платника податків; рішення про результати розгляду скарги (заяви); ухвала суду про відкриття провадження; рішення суду, прийняте по суті.

Залежно від інформації, яка завантажена в інформаційну систему органів ДФС з інформаційних систем, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, в підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, одночасно змінюється статус повідомлень-рішень / рішень / вимог та/або рішень щодо єдиного внеску та в ІКП відображається така інформація щодо оскарження донарахованих сум та прийнятих рішень відповідними органами, зокрема:

- інформація з рішення суду, прийнятого по суті.

Статус повідомлень-рішень / рішень / вимог та/або рішень щодо єдиного внеску змінюється відповідно до суті рішення (постанови) ("Скасовується в судовому порядку" / "Вручено, судовий розгляд" / "Анульовано").

Отже, з викладеного слідує, що сума заборгованості ОСОБА_2 по сплаті єдиного внеску у розмірі 15819,54 грн, яка визначена вимогою про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску від 13 листопада 2018 року №Ф-2368-53, та у розмірі 26 539,26 грн, яка визначена вимогою про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску від 05 листопада 2019 року №Ф-2368-53 вважаються анульованими.

При цьому, суд зауважує, що приймаючи рішення від 09 квітня 2019 року у справі №440/4741/18 про визнання протиправною та скасування вимоги ГУ ДФС у Полтавській області про сплату боргу (недоїмки) від 13 листопада 2018 року №Ф-2368-53, яке набрало законної сили 26 вересня 2019 року, суд встановив, що документальні докази щодо наявності в ОСОБА_2 статусу суб`єкта підприємницької діяльності відсутні, а тому останній не охоплюється колом платників єдиного внеску, наведеним у статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та відповідно не несе обов`язку, передбаченого абзацом 3 частини 8 статті 9 вказаного Закону щодо сплати внеску.

Таким чином, за висновками суду в справі №440/4741/18 у контролюючого органу були відсутні правові підстави для нарахування ОСОБА_2 сум єдиного внеску за 2017 рік та за І-ІІІ квартали 2018 року в загальному розмірі 15819,54 грн, та, як наслідок, оформлення вимоги від 13 листопада 2018 року №Ф-2368-53 про сплату боргу (недоїмки) на вказану суму єдиного соціального внеску.

За викладених обставин, суд вважає формування Головним управлінням відносно позивача вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 10 лютого 2020 року № Ф-2368-53, до якої увійшли суми заборгованості за попередніми вимогами про сплату боргу (недоїмки) від 13 листопада 2018 року № Ф-2368-53 та від 05 листопада 2019 року № Ф-2368-53, які визнані протиправними та скасовані в судовому порядку та має бути анульована контролюючим органом, безпідставною та такою, що суперечить Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування і, як наслідок, призводить до повторного нарахування контролюючим органом ОСОБА_2 суми єдиного внеску за наявності судових рішень про відсутність правових підстав для нарахування ОСОБА_2 сум єдиного внеску за спірні періоди.

Таким чином, з огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд доходить висновку, що вимога про сплату боргу (недоїмки) від 10 лютого 2020 року № Ф-2368-53 підлягає визнанню протиправною та скасуванню.

Таким чином, позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

За змістом статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Полтавській області про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на суму 29 293,44 грн від 10 лютого 2020 року № Ф-2368-53.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області () на користь ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03 жовтня 2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (з урахуванням положень пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України).

Повний текст рішення виготовлено 15 травня 2020 року

Суддя С.О. Удовіченко