Справа № 200/11491/19-а
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2020-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2020 року справа №200/11491/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді доповідача Ястребової Л. В., суддів Гаврищук Т.Г., Компанієць І.Д.,

секретар Сізонов Є.С.,

за участі представника позивача Мороз О.О.,

представника відповідача Сенникова А.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Старо-Кримський кар`єр» на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 січня 2020 року у справі №200/11491/19-а (головуючий І інстанції Голошивець І.О., повний текст складено 28.01.2020р. в м. Слов`янськ Донецької області) за позовом Головного управління ДПС у Донецькій області до Приватного акціонерного товариства «Старо-Кримський кар`єр» про стягнення податкового боргу, -

УСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року Головне управління ДПС у Донецькій області (далі позивач, податковий орган) звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Приватного акціонерного товариства «Старо-Кримський кар`єр» (далі відповідач, ПАТ «Старо-Кримський кар`єр», в якому просило: стягнути кошти з рахунків у банківських установах, які обслуговують Приватне акціонерне товариство «Старо-Кримський кар`єр» (код за ) в рахунок погашення податкового боргу на загальну суму 1417347,22 грн.

Позов обґрунтовано тим, що за відповідачем утворився податковий борг з земельного податку в сумі 1417347,22 грн. Контролюючим органом сформовано податкову вимогу, яку було вручено платнику податків. Проте вжиті заходи не призвели до погашення податкового боргу.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28 січня 2020 року позов задоволено. Стягнуто кошти з рахунків у банківських установах, які обслуговують Приватне акціонерне товариство «Старо-Кримський кар`єр» в рахунок погашення податкового боргу на загальну суму 1417347,22 грн.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду, прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що в позові та рішенні суду зазначено підставу виникнення податкового боргу декларація з орендної плати за землю за 2017 рік та сума зобов`язань визначена в ній. Зазначає, що відповідач в березні 2017 року уточнив показники, де визначено самостійно податкове зобов`язання з орендної плати на 2017 рік шляхом зменшення. Інших підстав в підтвердження боргу, який заявлений до стягнення позивачем не зазначено. Звертає увагу суду, що задоволена до стягнення з розрахункових рахунків відповідача сума пені в розмірі 183556,17 грн. взагалі не обґрунтована ні в позовній заяві, ні в судовому рішенні.

Під час апеляційного розгляду представник відповідача підтримала доводи апеляційної скарги, проти чого заперечував представник позивача.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Приватне акціонерне товариство «Старо-Кримський кар`єр» є юридичною особою, зареєстровано у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 26.12.1996 за №1000352, ідентифікаційний код № 00292215, зареєстроване за юридичною адресою: 87591, Донецька область, м. Маріуполь, Іллічівський р-н, смт. Старий Крим, перебуває на податковому обліку в Маріупольській ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області з 04.07.1994 (а.с. 8-9).

14.02.2017 року ПАТ «Старо-Кримський кар`єр» було подано до контролюючого органу податкову декларацію з плати за землю за період 2017 року, де самостійно визначив податкові зобов`язання за звітний період у сумі 1345953,87 грн. (а.с. 17-19).

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, за ПАТ «Старо-Кримський кар`єр» рахується податковий борг, у розмірі 1417347,22 грн., а саме:

- код класифікації доходів бюджету 18010600 (орендна плата з юридичних осіб) в сумі 1233791,05 грн., який виник в термін 30.03.2017 року з причини несплати згідно податкового розрахунку з земельного податку № від 14.02.2017 ;

- залишок несплаченої пені в сумі 183556,17 грн.

Надаючи правову оцінку спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 15 Податкового кодексу України на платників податків покладений обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

За змістом п.п.16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України на платників податків покладений обов`язок сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно пункту 36.1 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Пунктом 286.2 ст. 286 ПК України визначено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому ст.46 Податкового кодексу України, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій.

Згідно пункту 287.3 статті 287 Податкового кодексу України, податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

За приписами п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений ПКУ строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному Податковим кодексом України.

Підпунктом 14.1.152 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України погашення податкового боргу зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

Згідно п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених п. 126.2 ст. 126 ПКУ) протягом строків, визначених ПКУ, таких платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати грошового зобов`язання, - у розмірі 10% погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати грошового зобов`язання, - у розмірі 20% погашеної суми податкового боргу.

Як визначено п.п. 129.1.3 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України, нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного, зокрема, платником податків, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до ст. 50 ПКУ, - після спливу 90 календарних днів (270 календарних днів у разі здійснення платником податків самостійного коригування відповідно до п.п. 39.5.4 п. 39.5 ст. 39 ПКУ), наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

Згідно абзацу другому п. 129.4 ст. 129 Податкового кодексу України на суми грошового зобов`язання, визначеного п.п. 129.1.3 п. 129.1 ст. 129 ПКУ (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), нараховується пеня за кожний календарний день прострочення у його сплаті, починаючи з 91 календарного дня (з 271 календарного дня у разі здійснення платником податків самостійного коригування відповідно до п.п. 39.5.4 п. 39.5 ст. 39 ПКУ), що настає за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання, із розрахунку 100% річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Таким чином, якщо податкове зобов`язання з плати за землю, самостійно визначене платником в податковій декларації, не сплачено протягом строків, визначених ПКУ, а погашення податкового боргу відбулося внаслідок подання уточнюючої декларації зі зменшенням суми раніше нарахованого зобов`язання, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу, передбаченого у п. 126.1 ст. 126 ПКУ, з урахуванням загального строку затримки сплати суми податкового боргу.

Після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового боргу нараховується пеня відповідно до норм ст. 129 ПКУ.

Матеріали справи свідчать, що за відповідачем обліковується борг, який виник раніше, та стягнення якого не є предметом спору у цій справі. Наслідком подання уточнюючих декларацій з орендної плати за 2017 рік стало зменшення саме цього боргу за хронологією виникнення.

Як вбачається з інтегрованої картки платника податків, відповідачем фактично було зменшено суму податкового боргу з 2817106,38 до 1417344,22 грн., у зв`язку з невиконанням обов`язку щодо сплати грошових зобов`язань, по раніше поданих деклараціях з орендної плати.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, тому підстави для їх задоволення та скасування постанови суду не вбачається.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Старо-Кримський кар`єр» залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 січня 2020 року у справі № 200/11491/19-а залишити без змін.

Повне судове рішення складено 12 травня 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України .

Головуючий суддя Л.В. Ястребова

Судді Т.Г. Гаврищук

І.Д. Компанієць