Справа № 1.380.2019.005591
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.005591
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2020 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Клименко О.М., за участю секретаря судового засідання Надич М.О., та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача - не з`явився

відповідача: представник - не з`явився

третьої особи-1: представник - не з`явився

третьої особи-2: представник - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, АТ «Дельта Банк» про зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, АТ «Дельта Банк», в якому просить:

- зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Матвієнко Андрія Анатолійовича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зміни та/або доповнення до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами ПАТ «Дельта Банк» за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, включивши до цих змін та/або доповнень рахунок ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) № НОМЕР_2 за договором банківського рахунку №002-13110-041-1114 від 04.11.2014 року укладеного з ПАТ «Дельта Банк» з сумою вкладу у розмірі 3,532 дол. США (три тисячі п`ятсот тридцять два долари США).

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04 листопада 2014 року уклав договір банківського рахунку з ПАТ «Дельта Банк» №002-13110-041114, на підставі якого на його ім`я відкритий поточний рахунок в доларах США № НОМЕР_2 .

Зазначає, що особисто здійснював зняття коштів та поповнення свого банківського рахунку № НОМЕР_2 через касу банку згідно договору банківського вкладу від 04 листопада 2014 року, що підтверджується квитанціями №46638945, №46556890, №46486150, №46555996, №46358291, №46297165, №46208886, №46163172, №46415582. Вказує, що частину грошових коштів, які перебували на його поточному рахунку він отримав, а сума коштів у розмірі 3,532 долари США продовжують знаходитись на цьому рахунку.

22 травня 2019 року позивач звернувся з письмовою заявою до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» з проханням надати інформацію про те, які дії вчинені Уповноваженою особою щодо договору банківського рахунку №002-13110-041114 від 04 листопада 2014 року, чи визнавався він нікчемним та де знаходяться грошові кошти, які були на цьому рахунку.

26 червня 2019 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» листом надала позивачу відповідь про те, що інформація по банківському рахунку № НОМЕР_2 не включена до переліку вкладників ПАТ «Дельта Банк».

Неподання Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» інформації щодо рахунку позивача до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як вкладника, який має право на відшкодування гарантованої суми вкладу, позивач вважає протиправним з огляду на те, що оскільки ПАТ «Дельта Банк» перебуває в процедурі ліквідації, то Фонд гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» зобов`язаний виплатити позивачу гарантовану суму вкладу та нараховані проценти.

Позивач зазначає, що відповідач порушив його право на отримання гарантованої суми вкладу у разі ліквідації банку та вважає, що захист порушеного права можливий шляхом зобов`язання Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зміни та/або доповнення до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами ПАТ «Дельта Банк» за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, включивши до цих змін та/або доповнень рахунок № НОМЕР_2 за договором банківського рахунку №002-13110-041-1114 від 04 листопада 2014 року, укладеного з ПАТ «Дельта Банк»

У зв`язку з вищенаведеним адміністративний позов просить задоволити у повному обсязі.

Позивач в судове засідання, призначене на 12 травня 2020 року не з`явився.

12 травня 2020 року від представника позивача через канцелярію суду надійшла заява (вх. №23535), у якій просить суд розгляд справи провести без участі позивача та його представника.

Відповідачем відзиву на позовну заяву не подано. В ухвалі судді від 15 листопада 2019 року про відкриття загального позовного провадження в адміністративній справі відповідачу роз`яснено його право на подання відзиву на позовну заяву та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, а також документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів позивачу, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, проте, відповідач таким правом не скористався.

Частиною шостою статті 162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи наведене, суд у відповідності до вимог частини шостої статті 162 КАС України вирішує справу на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №024, явки уповноваженого представника в судове засідання, призначене на 12 травня 2020 року не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи без участі від нього не надходило.

Від третіх осіб, які не які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та АТ «Дельта Банк» пояснень щодо позову або відзиву на адресу суду не надходило, хоча про таке право їм було роз`яснено в ухвалі судді від 15 листопада 2019 року про відкриття загального позовного провадження в адміністративній справі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується даними відстеження з сайту Укрпошти, трек номер 008, явки уповноваженого представника в судове засідання, призначене на 12 травня 2020 року не забезпечила, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи без участі від неї не надходило.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - АТ «Дельта Банк», належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №032, явки уповноваженого представника в судове засідання, призначене на 12 травня 2020 року не забезпечила, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи без участі від неї не надходило.

Згідно з пунктом третім частини третьої статті 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою судді від 01 листопада 2019 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді від 15 листопада 2019 року відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання. Залучено Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та АТ «Дельта Банк» в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року скасовано та прийнято постанову, якою справу №1.380.2019.005591 направлено для продовження розгляду.

Ухвалою судді від 28 лютого 2020 року прийнято адміністративну справу №1.380.2019.005591 до провадження для продовження розгляду та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 14 квітня 2020 року замінено сторону відповідача - Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Матвієнка Андрія Анатолійовича на правонаступника - Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича. Підготовче провадження у справі № 1.380.2019.005591 закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Також вказаною ухвалою роз`яснено відповідачу, що усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини:

13 лютого 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (Банк) та ОСОБА_1 (Вкладник) укладено Договір №025-13113-130215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у доларах США.

Відповідно до пункту 1.2 зазначеного Договору сума вкладу складає 3350,00 доларів США.

Пунктом 1.3 вказаного Договору передбачено, що вклад залучається на строк із моменту зарахування Вкладу на рахунок, вказаний в п.1.6 цього Договору та по 12 серпня 2015 року включно.

Пунктом 2.10 Договору №025-13113-130215 передбачено, що вкладник підтверджує, що Банк до укладання цього Договору з Вкладником надав Вкладнику інформацію, зазначену в статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року № 4452-VI щодо умов гарантування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за цим Вкладом. Сума граничного розміру відшкодування коштів за цим Вкладом, включаючи відсотки, не може бути більшою граничного розміру відшкодування коштів, що становить 200 тис. грн. для одного вкладника в одному банку.

Пунктом 1 додаткової угоди №1 до Договору №025-13113-130215 від 13 лютого 2015 року банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у доларах США передбачено, що сторони домовились викласти пункт 1.8 статті 1 Договору в наступній редакції: « 1.8 Зарахування Вкладу на Рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку Вкладника, відкритого в Банку, або шляхом перерахування з відкритого в Банку поточного рахунку іншої фізичної особи - резидента, або готівкою через касу Банку в день укладання Сторонами цього Договору. Виключно для цілей цього Договору Сторони домовились, що умови п. 5.11. Правил до відносин, що виникають на підставі цього Договору, не застосовуються. У разі якщо в день укладання Сторонами цього Договору не буде здійснено зарахування/перерахування коштів, що становлять суму Вкладу на Рахунок, цей Договір вважається таким, що не був укладений».

Відповідно до пункту 3 зазначеної угоди ця Додаткова угода є невід`ємною частиною Договору та діє протягом терміну його дії.

Згідно із пунктом 1.10 договору № 025-13113-130215 у разі закінчення строку залучення Вкладу, зазначеного в п. 1.3 даного Договору, або в разі дострокового припинення дії цього Договору Вклад виплачується шляхом зарахування на поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися із використанням електронних платіжних засобів № НОМЕР_2 , відкритий на ім`я Вкладника в установі Банку.

З матеріалів справи суд встановив, що позивач мав поточний рахунок номер НОМЕР_2 відкритий на його ім`я відповідно до договору банківського рахунку №002-13110-041114 від 04 листопада 2014 року, який невизнаний недійсним і наслідки нікчемності до нього не застосовувались. 19 лютого 2015 року позивачем розірвано договір банківського вкладу від 13 лютого 2015 року №025-13113-130215, після чого частина грошових коштів, яка перебувала на поточному рахунку № НОМЕР_2 , була отримана позивачем, а сума в розмірі 3,523 долари США продовжують знаходитись на поточному рахунку. Вказані обставини підтверджуються також наявними у матеріалах справи копіями постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2018 року у справі №813/2972/17 та постанови Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі №813/2972/17.

ОСОБА_1 здійснював зняття та поповнення свого банківського рахунку № НОМЕР_2 через касу банку згідно договору банківського рахунку, що підтверджується наявними в матеріалах справи квитанцією №46555996 від 27 лютого 2020 року та заявами на видачу готівки №46638945 від 02 березня 2015 року, №46556890 від 27 лютого 2015 року, №46486150 від 26 лютого 2015 року , №46358291 від 26 лютого 2015 року, №46415582 від 25 лютого 2015 року, №46297165 від 23 лютого 2015 року, №46208886 від 20 лютого 2015 року, №46163172 від 19 лютого 2015 року, (а.с.16-20), а також випискою по рахунку ОСОБА_1 №/1001 (рахунок № НОМЕР_2 ) за розрахунковий період з 04 листопада 2014 року по 08 травня 2015 року (а.с.14-15).

Згідно вказаної виписки по рахунку ОСОБА_1 №/1001 (рахунок № НОМЕР_2 ) за розрахунковий період з 04 листопада 2014 року по 08 травня 2015 року, кінцевий залишок суми коштів позивача на рахунку № НОМЕР_2 становить 3532,02 долари США.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 02 березня 2015 року №150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 березня 2015 року № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк». Тимчасову адміністрацію в ПАТ «Дельта Банк» запроваджено на три місяці з 03 березня 2015 року по 02 червня 2015 року включно.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 08 квітня 2015 року №71 строк здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» продовжено до 02 вересня 2015 року включно.

В подальшому, 02 жовтня 2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про ліквідацію ПАТ «Дельта Банк». Процедура ліквідації розпочата 05 жовтня 2015 року. Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» призначено Кадирова Владислава Володимировича строком на 2 роки з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року включно.

Також на сайті банку опубліковано оголошення про те, що з 08 жовтня 2015 року ПАТ «Дельта Банк» починає виплати коштів вкладникам до 18 листопада 2015 року включно, які будуть здійснюватися через Акціонерне товариство «Укрексімбанк».

22 травня 2019 року позивач звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича із заявою, у якій зазначив про те, що є вкладником ПАТ «Дельта Банк» та на момент прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку на його рахунку у ПАТ «Дельта Банк» знаходились грошові кошти у розмірі 3352 долари США згідно договору банківського рахунку №002-13110-041114 від 04 листопада 2014 року. Вказав про те, що був повідомлений ПАТ «Дельта Банк» про визнання нікчемним договору банківського вкладу №025-13113-130215 від 13 лютого 2015 року, проте на даний час йому невідомо наступне:

- чи був визнаний нікчемним його договір банківського рахунку №002-13110-041114 від 04 листопада 2014 року;

- чи застосовувались до його договору банківського рахунку №002-13110-041114 від 04 листопада 2014 року наслідки нікчемності правочину;

- на якому банківському рахунку на даний час знаходяться грошові кошти у розмірі 3352 долари США, які перебували на його рахунку у ПАТ «Дельта Банк»;

- якщо кошти з його банківського рахунку перераховувались на інший банківський рахунок, просив вказати кому і в якому розмірі були перераховані вказані кошти;

- якщо кошти у розмірі 3352 долари США продовжують перебувати на його банківському рахунку просив вказати відповідну правову підставу не включення його даних в реєстр вкладників ПАТ «Дельта Банк» за договором банківського рахунку від 04 листопада 2014 року.

Листом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича №05-3412514 від 26 червня 2019 року позивача на його заяву від 22 травня 2019 року повідомлено про те, що «за результатами проведеної перевірки на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними було виявлено, що Договір №026-13113-130215 банківського вкладу (депозиту) від 13.02.2015 року, укладений між Вами та Банком (нараховані проценти за вкладом та суму вкладу було зараховано на поточний рахунок № НОМЕР_2 , відкритий згідно Договору №002-13110-041114 від 04.11.2014 року) є нікчемним відповідно до п.7 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», про що Ви були повідомлені відповідним листом Банку. Згідно статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін. Таким чином, інформацію по рахунку № НОМЕР_2 не включено до переліку вкладників АТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Відповідно до частини 4 статті 38 Закону Фонд протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів. При цьому, звертаємо Вашу увагу, що процес ліквідації АТ «Дельта Банк» триває, а отже, з боку уповноваженої особи Фонду на ліквідацію АТ «Дельта Банк» вчинятимуться дії відповідно до вимог чинного законодавства України».

Предметом спору у даній справі є оцінка наявності чи відсутності підстав для зобов`язання відповідача подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зміни та/або доповнення до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами ПАТ «Дельта Банк» за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, включивши до цих змін та/або доповнень рахунок позивача № НОМЕР_2 за договором банківського рахунку №002-13110-041114 від 04 листопада 2014 року, укладеного з ПАТ «Дельта Банк».

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року № 4452-VI (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 4452-VI) встановлено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Управління поточною діяльністю Фонду здійснює виконавча дирекція Фонду (частина перша статті 11 Закону № 4452-VI).

Повноваження виконавчої дирекції Фонду визначені в статті 12 Закону № 4452-VI. Зокрема, відповідно до пунктів 2, 4 частини третьої цієї статті виконавча дирекція Фонду у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Згідно з пунктом четвертим частини першої статті 2 Закону № 4452- VI вкладник - це фізична особа (крім фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Пунктом третім частини першої статті 2 Закону № 4452- VI визначено, що вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти

Відповідно до абзацу третього частини першої статті 26 Закону № 4452- VI гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (частина друга статті 26 Закону № 4452- VI).

Таким чином, законодавством у галузі гарантування вкладів фізичних осіб регламентовано чіткий порядок, відповідно до якого вкладнику відшкодовується гарантована сума коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру.

Водночас, суд зауважує, що підставою для поширення на особу гарантій, передбачених Законом №4452-VI щодо відшкодування вкладу, є наявність у такої особи залишку коштів на банківському рахунку, що відкритий на її ім`я, тобто наявність вкладу та статусу вкладника у особи. При цьому вкладниками є особи, які уклали або на користь яких укладено або договір банківського вкладу (депозиту), або банківського рахунку, або які є власниками іменного депозитного сертифіката. Слід також зазначити, що положення чинного законодавства не пов`язують визначення статусу вкладника банку та виникнення у нього права на отримання гарантованої суми відшкодування вкладу із походженням на відповідному вкладному (депозитному, поточному) рахунку коштів.

Отже, під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі статті 26 Закону №4452-VI підпадають особи, які є вкладниками у розумінні приписів статті 2 Закону №4452-VI, вклади яких розміщено на рахунку у відповідному банку до запровадження у ньому тимчасової адміністрації.

Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 802/351/16-а.

Як слідує з матеріалів справи, у позивача наявний поточний рахунок номер НОМЕР_2 , відкритий на його ім`я у ПАТ «Дельта Банк», відповідно до договору банківського рахунку №002-13110-041114 від 04 листопада 2014 року.

Згідно з частиною першою статті 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Частинами першою-третьою статті 1068 Цивільного кодексу України передбачено, що банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом.

Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Відповідно до наявної у матеріалах справи виписки по рахунку ОСОБА_1 №/1001 (рахунок № НОМЕР_2 ) за розрахунковий період з 04 листопада 2014 року по 08 травня 2015 року, за вказаний період по вищезазначеному рахунку позивача проведено наступні операції:

- 06 листопада 2014 року (дата сплати 06 листопада 2014 року) - поповнення поточного рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_2 на суму 215 доларів США;

- 07 листопада 2014 року (дата сплати 10 листопада 2014 року) - поповнення поточного рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_2 на суму 360 доларів США;

- 17 грудня 2014 року (дата сплати 17 грудня 2014 року) - виплата коштів з поточного рахунку фізичної особи на суму 40 доларів США;

- 17 лютого 2015 року (дата сплати 17 лютого 2015 року) - виплата коштів з поточного рахунку фізичної особи на суму 500 доларів США;

- 18 лютого 2015 року (дата сплати 18 лютого 2015 року) - виплата коштів з поточного рахунку фізичної особи на суму 40 доларів США;

- 19 лютого 2015 року (дата сплати 19 лютого 2015 року) - повернення депозиту, угода 025-13113-130215 на суму 3349,96 долари США;

- 19 лютого 2015 року (дата сплати 19 лютого 2015 року) - виплата коштів з поточного рахунку фізичної особи на суму 500 доларів США;

- 20 лютого 2015 року (дата сплати 20 лютого 2015 року) - виплата коштів з поточного рахунку фізичної особи на суму 545 доларів США;

- 23 лютого 2015 року (дата сплати 23 лютого 2015 року) - виплата коштів з поточного рахунку фізичної особи на суму 500 доларів США;

- 24 лютого 2015 року (дата сплати 24 лютого 2015 року) - виплата коштів з поточного рахунку фізичної особи на суму 525 доларів США;

- 25 лютого 2015 року (дата сплати 25 лютого 2015 року) - виплата коштів з поточного рахунку фізичної особи на суму 530 доларів США;

- 26 лютого 2015 року (дата сплати 26 лютого 2015 року) - виплата коштів з поточного рахунку фізичної особи на суму 530 доларів США;

- 27 лютого 2015 року (дата сплати 27 лютого 2015 року) - повернення депозиту, угода 026-13113-130215 на суму 3349,81 долари США;

- 27 лютого 2015 року (дата сплати 27 лютого 2015 року) - виплата коштів з поточного рахунку фізичної особи на суму 499 доларів США;

- 27 лютого 2015 року (дата сплати 27 лютого 2015 року) - поповнення поточного рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_2 на суму 998 доларів США;

- 02 березня 2015 року (дата сплати 02 березня 2015 року) - виплата коштів з поточного рахунку фізичної особи на суму 540 доларів США.

Згідно вказаної виписки кінцевий залишок суми коштів позивача на рахунку № НОМЕР_2 становить 3532,02 долари США.

Факт здійснення вищезазначених операцій по рахунку позивача № НОМЕР_2 підтверджується також наявними в матеріалах справи квитанцією №46555996 від 27 лютого 2020 року та заявами на видачу готівки №46638945 від 02 березня 2015 року, №46556890 від 27 лютого 2015 року, №46486150 від 26 лютого 2015 року , №46358291 від 26 лютого 2015 року, №46415582 від 25 лютого 2015 року, №46297165 від 23 лютого 2015 року, №46208886 від 20 лютого 2015 року, №46163172 від 19 лютого 2015 року.

Отже, з наведеного випливає, що договір банківського рахунку №002-13110-041114 від 04 листопада 2014 року, згідно якого на ім`я позивача в ПАТ «Дельта Банк» відкрито поточний рахунок номер НОМЕР_2 укладений, а поповнення та зняття коштів з такого рахунку здійснені до введення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» (03 березня 2015 року).

Таким чином, позивач є вкладником у розумінні частини першої статті 2 Закону України № 4452-VI, а тому, у зв`язку із прийняттям Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» набув право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом за рахунок коштів Фонду.

Відповідно до статті 27 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур`єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з частиною першою статті 28 Закону № 4452-VI Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх представникам та спадкоємцям у національній валюті України в готівковій або безготівковій формі не пізніше семи днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Частиною шостою статті 27 Закону № 4452-VI передбачено, що уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Як слідує з матеріалів справи, уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» інформацію по рахунку № НОМЕР_2 не включено до переліку вкладників АТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з підстав визнання правочину, а саме Договору №025-13113-130215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у доларах США від 13 лютого 2015 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ОСОБА_1 нікчемним відповідно до пункту сьомого частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до положень статей 37, 38 Закону № 4452-VI Фонд або його уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів, тобто мають право здійснити перевірку таких правочинів стосовно їх нікчемності, прийняти відповідне рішення про виявлення факту нікчемності правочину і повідомити про це сторін правочину, а також вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності правочинів.

Частина третя статті 38 Закону № 4452-VI (в редакції, чинній на дату укладення договору банківського рахунку) визначає, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»;

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Відповідно до частини четвертої статті 38 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

З аналізу вищенаведених норм права слідує, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб дійсно наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних.

Разом з тим, відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 826/1476/15, якщо внаслідок проведених операцій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а не банку, завдані збитки (штучно збільшена сума гарантованих державою виплат), то стаття 38 Закону № 4452-VI не може бути застосована, а Фонд має звертатися до суду з вимогою про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину на підставі статті 228 Цивільного кодексу України. Лише за наявності рішення суду можна застосовувати до позивача будь-які наслідки недійсності нікчемного правочину за цією статтею.

Окрім того, згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у цій же постанові, при виявленні нікчемних правочинів Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу банку, підписаного уповноваженою особою Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону незалежно від того, чи була проведена передбачена частиною другою статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» перевірка правочинів банку і виданий згаданий наказ. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ банку не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом банку, який підписано уповноваженою особою Фонду - особою, що здійснює повноваження органу управління банку.

Слід зазначити, що у даній адміністративній справі позивач звернувся з позовною заявою до суду із вимогою зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Матвієнко Андрія Анатолійовича, якого ухвалою суду від 14 квітня 2020 року в порядку процесуального правонаступництва замінено на правонаступника на цій посаді - Кадирова Владислава Володимировича , подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зміни та/або доповнення до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами ПАТ «Дельта Банк» за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, включивши до цих змін та/або доповнень рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_2 за договором банківського рахунку №002-13110-041114 від 04 листопада 2014 року, укладеного з ПАТ «Дельта Банк».

З цього приводу суд звертає увагу на те, що вищевказаний договір банківського рахунку № 002-13110-041114 від 04 листопада 2014 року відповідно до якого на ім`я позивача в ПАТ «Дельта Банк» відкрито поточний рахунок номер НОМЕР_2 , інформацію щодо якого відповідачем не включено до переліку вкладників АТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, не визнаний нікчемним, матеріали справи відповідного рішення суду не містять, а тому, за таких обставин відсутні передбачені законом підстави для застосування до позивача будь-яких наслідків недійсності нікчемного правочину за статтею 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». При цьому, жодних інших правових підстав для не включення інформації по рахунку позивача № НОМЕР_2 до переліку вкладників ПАТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до приписів Закону №4452-VI відповідачем не наведено, а судом під час розгляду справи не встановлено.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивач є вкладником у розумінні приписів статті 2 Закону №4452-VI, договір банківського рахунку №002-13110-041114 від 04 листопада 2014 року відповідно до якого на ім`я позивача в ПАТ «Дельта Банк» відкрито поточний рахунок номер НОМЕР_2 укладений до запровадження тимчасової адміністрації, а тому підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі статті 26 Закону №4452-VI. Разом з тим, відмова відповідача включити інформацію по рахунку № НОМЕР_2 до переліку вкладників ПАТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є порушенням права позивача, передбаченого статтею 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на гарантоване відшкодування коштів за вкладом, а тому таке право підлягає захисту в судовому порядку.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Суд враховує, що відповідно до підпункту першого пункту шостого розділу ІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №14 від 09 серпня 2012 року уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує та надає до Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку такі переліки: перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з додатком 4 до цього Положення.

Абзацом восьмим пункту шостого розділу ІІ цього ж Положення передбачено, що протягом дії тимчасової адміністрації та/або ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та/або доповнення до переліків.

За такого правового регулювання, суд вважає, що в даному випадку ефективним способом захисту порушених прав, свобод чи інтересів позивача буде зобов`язання відповідача подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зміни та/або доповнення до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, включивши до змін та/або доповнень рахунок ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) № НОМЕР_2 за договором банківського рахунку №002-13110-041114 від 04 листопада 2014 року, укладеного з ПАТ «Дельта Банк».

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (частина друга статті 77 КАС України).

У свою чергу, відповідно до приписів частини другої статті 2 КАС України суди у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, встановлені у справі обставини підтверджують обґрунтованість позовних вимог позивача, натомість відповідач, всупереч встановленому частиною першою статті 77 КАС України обов`язку доказування правомірності його бездіяльності не довів, а відтак позов належить задоволити повністю.

Відповідно до пункту п`ятого частини першої статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша статті 132 КАС України).

Відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з пунктом 17 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Відповідно до пункту першого частини третьої статті 16 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» позови, подані проти працівників Фонду, вважаються позовами, поданими проти Фонду.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно квитанції № ПН1204454 від 24 жовтня 2019 року за подання позовної заяви до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 768,40 грн.

З огляду на те, що судом зобов`язано саме Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зміни та/або доповнення до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, включивши до змін та/або доповнень рахунок ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) № НОМЕР_2 за договором банківського рахунку №002-13110-041114 від 04 листопада 2014 року укладеного з ПАТ «Дельта Банк», слід дійти висновку, що судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень, п.3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича (бульвар Тараса Шевченка, 33-Б, м. Київ, 01032), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (вул. Січових Стрільців, 17, м. Київ, 04053), АТ «Дельта Банк» (вул. Щорса, 36-Б, м. Київ, 01133) про зобов`язання вчинити дії - задоволити повністю.

Зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зміни та/або доповнення до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, включивши до змін та/або доповнень рахунок ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) № НОМЕР_2 за договором банківського рахунку №002-13110-041114 від 04 листопада 2014 року, укладеного з ПАТ «Дельта Банк».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (вул. Січових Стрільців, 17, м. Київ, 04053, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) 768,40 грн. сплаченого судового збору відповідно до квитанції № ПН1204454 від 24 жовтня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» та п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» цього Кодексу.

Повне рішення складено 18 травня 2020 року.

Суддя Клименко О.М.