Справа № 160/2161/20
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2020 року Справа № 160/2161/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Верба І.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
1. 24.02.2020 засобами поштового зв`язку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач просить суд:
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 стосовно ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2016 по 01.10.2018 включно.
2. Ухвалою суду від 02.03.2020 прийнято адміністративний позов до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
3. 28.04.2020 на електронну пошту суду та 04.05.2020 засобами поштового зв`язку від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов.
щодо строку розгляду справи
4. Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2019 № 211, з урахуванням внесених змін, установлено з 12.03.2020 до 22.05.2020 на всій території України карантин.
5. Відповідно до пункту 3 Розділу VI Прикінцеві положення КАС України, в редакції чинній з 02.04.2020, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки розгляду адміністративної справи продовжуються на строк дії такого карантину.
6. Судом додержано встановлений законом строк розгляду справи.
7. 17.09.2018 ОСОБА_1 був звільнений з військової служби та з 01.10.2018 виключений зі списків військової частини і знятий з усіх видів грошового забезпечення.
8. На день звільнення позивач не отримав у повному обсязі кошти, на які мав право за час проходження військової служби, а саме не була виплачена індексація грошового забезпечення за період з 01.03.2016 по 01.10.2018.
9. У січні 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про нарахування та виплату індексації, на яку отримав відмову.
10. Індексація грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення та є однією з гарантій щодо оплати праці. Проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх роботодавців, незалежно від форм власності та виду юридичної особи.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
11. Відповідач проти позову заперечив повністю, зазначив, що проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.
12. Порядок № 1078 не передбачає механізму виплати сум індексації у поточному році за минулі періоди.
13. Звільнення позивача з військової служби відбулось законно, у повній відповідності до вимог чинного законодавства України. Наказ про своє звільнення позивач не оскаржував.
14. У межах наявного фінансового ресурсу можливості виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України у березні 2016 року жовтні 2018 року у Міноборони не було.
15. Позивач пропустив строк звернення до суду, оскільки дізнався про невиплату грошового забезпечення 01.10.2018, а із цим позовом звернувся у лютому 2020 року.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
16. На підставі наказу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 17.09.2018 № 420 підполковника ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» за підпунктом «к» (які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, та які служили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду).
17. Наказом т.в.о. командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.10.2018 № 228 визначено:
- підполковника ОСОБА_1 , заступника начальника відділу радіаційного, хімічного, біологічного захисту управління оперативного забезпечення штабу, звільненого наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 17.09.2018 № 420 у запас, відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», за підпунктом «к» (які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду), з правом носіння військової форми одягу, вважати, що справи та посаду здав. Направити для зарахування на військовий облік до Центрально-Чечелівського ОРВК Дніпропетровської області;
- з 01.10.2018 виключити із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення;
- вислуга років у Збройних Силах становить: календарна 24 роки 02 місяці 00 днів, пільгова 11 місяців 12 днів;
- виплатити щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 27% посадового окладу; надбавку за особливості проходження служби у розмірі 10% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років; надбавку за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 15% до посадового окладу по 01.10.2018;
- припинити доступ до роботи з відомостями, що містять державну таємницю;
- щорічну відпустку за 2018 рік використав в кількості 45 діб, грошову допомогу на оздоровлення отримав;
- відрахувати із грошового забезпечення за 11 днів відпустки, що були використані в рахунок цієї частини щорічної відпустки за 2018 рік, яка залишилась після звільнення;
- матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2018 рік не отримав;
- виплатити одноразову грошову допомогу по звільненню за 24 календарних роки.
18. 20.01.2020 позивач звернувся із заявою до командира Військової частини НОМЕР_1 , у якій просив:
- надати інформацію про виплату (або невиплату) за період проходження служби по день звільнення індексації грошового забезпечення, а саме з 01.03.2016 по день звільнення з лав Збройних Сил України;
- у разі невиплати індексації грошового забезпечення провести її нарахування та виплату.
19. На заяву ОСОБА_1 Військовою частиною НОМЕР_1 надано відповідь від 05.02.2020 за вих. № 1314/8/38, у якій відповідач зазначив наступне:
- правила проведення індексації грошових доходів визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078;
- відповідно до статті 51 Бюджетного кодексу України керівники бюджетних установ здійснюють фактичні видатки на грошове забезпечення лише в межах фонду грошового забезпечення;
- відповідно до статті 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», пункту 6 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, індексація грошових доходів населення здійснюється в межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів;
- відповідно до роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 26.03.2018 № 248/1485 в період 01.01.2016 по 28.02.2018 у межах наявного фінансового ресурсу можливості виплати грошового забезпечення військовослужбовцям у міністерства оборони України не було;
- виходячи з вищевикладеного індексація грошового забезпечення за період з 01.06.2016 по 01.10.2018 заявнику не нараховувалась та не виплачувалась.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
20. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
21. Статтею 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (далі Закон № 2011-ХІІ) визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.
22. Частиною першою статті 9 Закону № 2011-ХІІ обумовлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Частиною другою вказаної статті встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
23. Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України врегульовано Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 № 1282-ХІІ (далі Закон № 1282-ХІІ).
24. Статтею 1 Закону № 1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення трудових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
25. Згідно частини першої статті 2 Закону № 1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії, стипендії, оплата праці (грошове забезпечення), оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника; розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі.
26. Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення (частина п`ята статті 2 Закону № 1282-ХІІ).
27. Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (частина перша статті 4 Закону № 1282-ХІІ).
28. Статтею 6 Закону № 1282-ХІІ передбачено, що у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
29. Індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів (частина перша статті 9 Закону № 1282-ХІІ).
30. Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 № 2017-ІІІ визначено, що індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі статтею 19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
31. Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників визначає «Порядок проведення індексації грошових доходів населення», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі Порядок № 1078).
32. Згідно із абзацом п`ятим пунктом 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру:
- грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
33. Відповідно до підпункту 2 пункту 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню:
- підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.
34. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.
35. Згідно із абзацом 8 пункту 4 Порядку № 1078 у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
36. Суд погоджується з доводами позивача щодо порушення його права на нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2016 по 01.10.2018.
37. Сума індексації грошового забезпечення військовослужбовців є однією з основних державних соціальних гарантій, а проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
38. Проте, як встановлено з матеріалів справи та підтверджено відповідачем, позивачу за період з 01.03.2016 по 01.10.2018 не нараховувалась та не виплачувалась індексація грошового забезпечення, що свідчить про протиправну бездіяльність відповідача, оскільки будь-які дії стосовно вказаних виплат ним не вчинялись.
39. Правомірність своїх дій відповідач обґрунтовує посиланням на роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України та Міністерства соціальної політики України.
40. Суд зауважує, що подібні роз`яснення мають інформаційний характер та не є нормативно-правовими актами. Відповідач має діяти відповідно до Закону № 1282-ХІІ, вимоги якого є обов`язковими, а не керуватися зазначеними роз`ясненнями, які не є нормативними документами.
41. Відповідно до положень статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
42. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Кечко проти України» зауважував, що реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.
43. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 825/874/17 та від 19.06.2019 у справі № 825/1987/17.
44. При цьому, не може визнаватися правомірною відмова відповідача у нарахуванні та виплаті сум індексації з мотивів відсутності коштів на такі потреби.
46. Отже, відсутність у відповідача належного фінансового забезпечення у спірний період, у тому числі для покриття витрат з індексації грошового забезпечення військовослужбовців, не може впливати на наявність або відсутність у позивача права на отримання такої індексації, оскільки відповідне право гарантується законом, а проведення індексації у зв`язку із зростанням споживчих цін є безумовним обов`язком роботодавця.
VІІ. ВИСНОВОК СУДУ
47. Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
48. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
49. Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
50. У розглянутому випадку належним способом захисту порушеного права є оскарження бездіяльності, а не дій відповідача щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення, у зв`язку із чим вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог.
51. Відтак, суд визнає бездіяльність відповідача в частині непроведення індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2017 по 21.09.2018 протиправною, а тому задоволенню підлягає й похідна вимога щодо зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за вказаний період.
52. Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
щодо строку звернення до суду
53. Частиною першою статті 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
54. За загальним правилом, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга статті 122 КАС України).
55. Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, що дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій.
56. Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених законодавством певних процесуальних дій.
57. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
58. Одним із елементів права на суд є право на доступ до суду, який означає, що особа повинна мати можливість подати справу на розгляд, а суд повинен розглянути її без зайвих та неналежних правових чи практичних перешкод. Таке право покладає на державу як негативний обов`язок, - тобто утриматися від створення неналежних процесуальних перешкод для доступу до суду, - так і позитивний, тобто забезпечити практичний та ефективний доступ до суду.
59. Крім того, суд зазначає, що за правилами статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
60. Частиною другою статті 233 КЗпП України встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
61. Отже, право на заробітну плату не обмежується будь-яким строком щодо судового захисту і такий висновок прямо випливає з указаної норми.
62. Оскільки норми частини другої статті 233 КЗпП України є спеціальними, прямо встановлюють предмет (заробітна плата) судового захисту, то вони мають пріоритет над нормами КАС України, які є загальними і з них не можна прямо зробити висновок стосовно строків звернення до суду для захисту права на заробітну плату (грошове забезпечення тощо).
63. Невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, суд також виходить з того, що у триваючих правовідносинах суб`єкт владних повноважень протягом певного проміжку часу ухиляється від виконання своїх зобов`язань (триваюча протиправна бездіяльність) або допускає протиправну поведінку (триваюча протиправна діяльність) по відношенню до фізичної або юридичної особи.
64. З огляду на викладене, враховуючи, що бездіяльність відповідача щодо є триваючою, а строк позовної давності щодо захисту права на виплати грошового забезпечення не застосовується, суд приходить до висновку про відсутність пропущеного строку звернення до суду.
щодо розподілу судових витрат
65. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 07.07.2011 № 3674-VI як учасник бойових дій.
66. Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
67. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
68. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_4 щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 у період з 01.03.2016 по 01.10.2018.
69. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2016 по 01.10.2018 включно.
70. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
71. Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України. Цей строк продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).
Суддя І.О. Верба