Справа № 540/128/20
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2020-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2020 р.м.ОдесаСправа № 540/128/20

Головуючий в 1 інстанції: Ковбій О.В.

Дата і місце ухвалення: 19.02.2020р., м. Херсон

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді : Бойка А.В.,

суддів: Федусика А.Г.,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не виплати ОСОБА_1 пенсії у зв`язку з втратою годувальника за період з січня 2019 року до травня 2019 року включно та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області виплатити ОСОБА_1 заборгованість по пенсії в розмірі 33 108,19 грн.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо не виплати ОСОБА_1 пенсії у зв`язку з втратою годувальника за період з січня 2019 року до травня 2019 року включно.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області виплатити ОСОБА_1 заборгованість по пенсії за період з січня по травень 2019 року включно в розмірі 33 108,19 грн.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1681,60 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 03.03.2020 року Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області подало апеляційну скаргу, обґрунтовану посиланням на не правильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Зокрема, в апеляційній скарзі апелянт зазначає, що з січня 2019 року виплату пенсії ОСОБА_1 припинено на підставі рішення Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам Скадовської районної державної адміністрації (протокол від 20.12.2018р. №30) у зв`язку з не підтвердженням фактичного місця проживання ОСОБА_1 (акт обстеження матеріально-побутових умов від 17.12.2018р. №2976). За особистою заявою ОСОБА_1 від 12.05.2019р. виплату пенсії поновлено з 01.03.2019р., в поточному режимі пенсія виплачується з червня 2019 року; для поновлення виплати пенсії з більш раннього строку відсутні підстави.

Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що в органах Пенсійного фонду на особовому рахунку ОСОБА_1 обліковуються нараховані, але не виплачені пенсійні кошти за період з січня по травень 2019 року на загальну суму 33108,19 грн. Виплата вказаних пенсійних коштів можлива лише після прийняття окремого порядку, визначеного постановою Кабінету Міністрів України. У зв`язку з цим, наразі відсутні підстави для перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 за період з 01.01.2019р. по 01.05.2019р.

У зв`язку з цим, Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області просить скасувати рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року з прийняттям нового судового рішення - про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що з 01.01.2015р. ОСОБА_1 перебуває на обліку в Скадовському сервісному центрі Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області та отримує пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

01.03.2017 року Управлінням праці та соціального захисту населення Скадовської РДА Херсонської області ОСОБА_1 видано довідку № 6511-128306 про взяття її на облік як особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення.

Відповідно до вказаної довідки зареєстрованим місцем проживання позивача є: АДРЕСА_1 ; фактичним місцем проживанням є: АДРЕСА_2 .

Листом від 19.11.2019 року №925/З-99-1 ГУ ПФУ в Херсонській області повідомило ОСОБА_1 , що в грудні, відповідно до Порядку здійснення верифікації та моніторингу достовірності інформації, поданої фізичними особами для нарахування та отримання соціальних виплат, пільг, субсидій, пенсій, заробітної плати, інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року №136, та статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» щодо ОСОБА_1 отримано рекомендації Міністерства фінансів України щодо зупинення або припинення державних виплат через тривалу (понад 60 днів) відсутність за фактичним місцем проживання. Враховуючи акт обстеження матеріально - побутових умов від 17.12.2018 року №2976 (про не підтвердження фактичного місця проживання), на підставі рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам Скадовської районної державної адміністрації (протокол від 20.12.2018 року № 30) виплату пенсії припинено з 01.01.2019 року. За заявою ОСОБА_1 від 12.05.2019 року щодо поновлення виплати пенсії та рішенням Комісії (протокол від 06.05.2019 року № 11) поновлено виплату пенсії з 01.03.2019 року. З червня 2019 року виплата пенсії здійснюється у поточному режимі.

Також, відповідач зазначив. що виплата пенсій внутрішньо переміщеним особам здійснюється з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року № 788 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» до постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року №637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», яка набрала чинності 21.08.2019 року. Пунктом 1 постанови КМУ №637 визначено, що суми пенсій, які не виплачено за період до місяця їх відновлення, обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. На сьогодні відповідний порядок КМУ не прийнято.

Аналогічні відомості щодо підстав припинення пенсії та порядку її виплати ГУ ПФУ в Херсонській області зазначило в надісланому ОСОБА_1 листі від 21.12.2019р. №1104/З-99-1.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати пенсії за період з січня по травень 2019 року ОСОБА_1 звернулася з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов ОСОБА_1 , виходив з того, що наведений в частині першій статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» перелік підстав для припинення виплати пенсії за рішенням територіальних органів ПФУ є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, прямо передбачених законом. При цьому, рішення комісій з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам не є підставою, передбаченою Законом, для припинення виплати пенсії особі. Таким чином, оскільки рішення про припинення пенсійних виплат позивачці з 01.01.2019 року органами Пенсійного фонду України, яке передбачене саме Законом №1058-IV, не приймалось, суд першої інстанції дійшов висновку, що у ГУ ПФУ в Херсонській області були відсутні, встановлені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», підстави для припинення пенсійних виплат ОСОБА_1 з 01.01.2019 року. Наслідком протиправної бездіяльності відповідача щодо не виплати пенсії ОСОБА_1 за період з січня по травень 2019 року, за висновками суду першої інстанції, є зобов`язання відповідача виплатити позивачці заборгованість з пенсії за вказаний період.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV.

Частиною третьою статті 4 Закону №1058-IV встановлено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 Закону №1058-IV передбачено, що дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, визначених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів ПФУ та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Отже, нормативно-правовим актом, яким визначено підстави припинення пенсійних виплат (які є складовою порядку пенсійного забезпечення), є Закон №1058-IV. Інші нормативно-правові акти у сфері правовідносин, врегульованих Законом №1058-IV, можуть застосовуватися виключно за умови, якщо вони не суперечать цьому Закону.

Відповідно до частини першої статті 47 Закону № 1058-IV пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Згідно із частиною першою статті 49 Закону № 1058-IV виплата пенсії за рішенням територіальних органів ПФУ або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України (положення пункту 2 частини першої статті 49 втратили чинність як такі, що є неконституційними, на підставі Рішення Конституційного Суду України від 07 жовтня 2009 року № 25-рп/2009); 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Наведений перелік підстав для припинення виплати пенсії за рішенням територіальних органів ПФУ є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, прямо передбачених законом.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, конституційне поняття «закон України», не підлягає розширеному тлумаченню, це - нормативно-правовий акт, прийнятий Верховною Радою України в межах її повноважень. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, а тому не можуть обмежувати права громадян, які встановлено законами.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи копій листів ГУ ПФУ в Херсонській області від 19.11.2019 року №925/З-99-1 та від 21.12.2019р. №1104/З-99-1 виплата пенсії позивачу була припинена на підставі інформації комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам Скадовської районної державної адміністрації з підстав відсутності ОСОБА_1 за фактичним місцем проживання понад 60 діб, відповідно до постанови КМУ № 637.

Водночас, Закон №1058-IV не передбачає такої підстави припинення або призупинення виплати пенсії, як проведення перевірки місця фактичного проживання пенсіонера та встановлення факту відсутності останнього за цією адресою або повернення до покинутого місця проживання.

Конституційний Суд України у рішенні від 07 жовтня 2009 року № 25-рп/2009 зазначив, що виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, в Україні чи за її межами.

Суд наголошує, що право на пенсію та її одержання не може пов`язуватися з місцем проживання людини. Такий підхід можна поширити не тільки на громадян, що виїхали на постійне місце проживання до інших держав, а й на внутрішньо переміщених осіб, які мають постійне місце проживання на непідконтрольній Уряду України території. У контексті справи, що розглядається, правовий зв`язок між державою і людиною, який передбачає взаємні права та обов`язки, підтверджується фактом набуття громадянства. Свобода пересування та вільний вибір місця проживання гарантується статтею 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 припинена виплата пенсії з 01.01.2019 року на підставі рішення комісії та протоколу від 20.12.2018 року №30.

Ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанції Головним управлінням ПФУ в Херсонській області не надано доказів наявності рішень пенсійного органу щодо припинення виплати пенсії позивачу, що дає підстави дійти висновку, що такого рішення відповідачем не приймалось.

У зв`язку з цим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що виплата пенсії ОСОБА_1 припинена з підстав, не передбачених Законом №1058-IV.

Постановою Кабінету Міністрів України №365 від 08 червня 2016 року «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» затверджено, зокрема, Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, який визначає механізм здійснення контролю за проведенням виплати внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування (п.1 Порядку).

Відповідно до п.15 наведеного Порядку орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з матеріалів справи, ГУ ПФУ в Херсонській області не заперечує наявність права у ОСОБА_1 на виплату їй пенсії за спірний період, розмір якої складає 33108,19 грн.

Однак, апелянт, з посиланням на п.15 Постанови Кабінету Міністрів України №365 від 08.06.2016 року, зазначає, що пенсійні кошти за січень-травень 2019 року на загальну суму 33108,19 грн. будуть виплачені ОСОБА_1 за умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Колегія суддів звертає увагу, що на момент розгляду даної справи відповідний окремий порядок виплати пенсії внутрішньо переміщеній особі за минулий час Кабінетом Міністрів України не визначено, однак відсутність відповідного нормативно-правового документу, що визначає механізм реалізації права на отримання невиплаченої суми пенсії за минулий період не може бути визнано обґрунтованою підставою для позбавлення особи такого права.

Посилання відповідача на те, що пенсія позивачу буде виплачуватись на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України, прямо суперечить ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та свідчить про застосування до позивача, як до внутрішньо переміщеної особи, дискримінаційного підходу, порівняно з іншими пенсіонерами, в той час, коли наявний єдиний механізм виплати пенсій громадянам України за минулий час згідно діючого законодавства.

Більше того, за змістом конституційних норм (статті 113, 116, 117 Конституції України) Кабінет Міністрів України не наділений правом вирішувати питання, які належать до виключної компетенції Верховної Ради України, так само як і приймати правові акти, які підміняють або суперечать законам України.

Конституційний Суд України у своїх рішеннях № 20-рп/2011 від 26 грудня 2011 року та № 2-рп-99 від 02 березня 1999 року висловив позицію, згідно з якою Кабінет Міністрів України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення, захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Особливу увагу варто звернути на те, що у преамбулі до Закону № 1058-IV зазначено, що зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Колегією суддів встановлено, що жодних змін у вказаний Закон з приводу особливостей виплати заборгованості пенсіонерам, які є внутрішньо переміщеними особами, Верховною Радою не приймались.

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, колегія суддів вважає, що відповідачем протиправно не вчинено відповідних дій, спрямованих на виплату ОСОБА_1 пенсії за період з січня по травень 2019 року, внаслідок чого наявні підстави для зобов`язання відповідача здійснити виплату недоотриманої пенсії на користь позивача.

Доводи апеляційної скарги ГУ ПФУ в Херсонській області висновків суду не спростовують.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягають.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд апеляційної інстанції

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлено та підписано 13.05.2020 року.

Головуючий суддя Бойко А.В.
Судді Федусик А.Г. Шевчук О.А.