Справа № 240/9990/19
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2020-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2020 року м. Житомир справа № 240/9990/19

категорія 108020200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Романченка Є.Ю.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просить визнати протиправним та скасувати рішення Житомирської митниці ДФС України про відмову в митному оформленні автомобіля, оформлене карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA101070/2019/00194 від 14.02.2019.

В обґрунтування позову зазначив, що 05.01.2019 ввіз на митну територію України легковий автомобіль, придбаний у Німеччині за ціною 5500 євро, у зв`язку з чим, через декларанта подав до Житомирської митниці митну декларацію із зазначенням фактично сплаченої та, на думку позивача, документально підтвердженої ціни товару 5500 євро. Однак, 14.02.2019 відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товару, відповідно до якого за резервним методом визначено митну вартість автомобіля 12800 євро, на підставі чого, відповідачем оформлена картка відмови в митному оформленні, яку позивач вважає протиправною. Зазначив, що оскільки оскаржив до суду рішення про коригування митної вартості товарів № UA101000/2019/200074/2 від 14.02.2019 та вважає його таким, що порушує його законні права та інтереси, то для ефективного захисту прав, звернувся до суду із позовом щодо скасування і картки відмови.

Ухвалою суду вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання у справі на 17.10.2019.

Житомирською митницею ДФС, на виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі, надано до суду відзив на позов, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову повністю. Заперечуючи проти пред`явлених позовних вимог відповідач стверджує, що 04.01.2019 позивачем до митного посту "Житомир-Центральний" була подана електронна декларація на товар-легковий автомобіль, однак під час проведення консультації декларантом не надано додаткової інформації (документів), що підтверджують заявлену митну вартість товару. У зв`язку з чим, внаслідок неподання на вимогу органу доходів і зборів додаткових документів, що підтверджують заявлену митну вартість, митницею прийнято рішення про коригування митної вартості від 14.02.2019 та, відповідно, складено картку відмови з причин, що митна декларація не може бути оформлена, оскільки декларантом заявлена митна вартість товару не підтверджена документально, на письмову вимогу митного органу не надано додаткових документів, які підтверджують заявлену митну вартість, чим порушено вимоги ст.ст.52,53 МК України. Відповідач зауважив, що дії органу доходів і зборів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості відповідають приписам законодавства з питань державної митної справи, а тому підстави для скасування картки відмови відсутні.

17.10.2019 підготовче засідання не відбулося, призначено нове на 06.11.2019.

Ухвалою суду від 13.11.2019 клопотання позивача про зупинення провадження в справі задоволено та зупинено провадження в адміністративній справі № 240/9990/19 до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № 240/6714/19.

Ухвалою суду від 27 грудня 2019 року поновлено провадження в адміністративній справі № 240/9990/19 та продовжено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 15 січня 2020 року об 11:00 із повідомленням учасників справи про його проведення.

Позивач в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Також у заяві вказав, що позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити.

Представник відповідача прибув до суду та подав клопотання, в якому вказав, що не заперечує щодо розгляду справи в порядку письмового провадження.

Ухвалою суду від 15.01.2020 закрито підготовче провадження і призначено дану адміністративну справу до судового розгляду в письмовому провадженні, без виклику учасників справи та проведення судового засідання, на підставі матеріалів справи у строки, встановлені ст. 193 Кодексу адміністративного судочинства України.

Перевіривши матеріали справи, усебічно й повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов і відзив, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Встановлено, що 12.02.2019 декларантом, з метою здійснення митного оформлення товару, подано митному органу митну декларацію №UA101070/2019/009916, у якій визначено вартість транспортного засобу в розмірі 5500 Євро.

На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації №UA101070/2019/009916 митної вартості транспортного засобу та обраного методу її визначення, разом з декларацією декларант надав митному органу документи, які посвідчують підстави придбання товару, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування, а саме: рахунок-фактуру №б/н від 04.01.2019; договір купівлі-продажу від 04.01.2019 б/н; акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UA205010/2019/410133 від 05.01.2019; технічний паспорт на автомобіль НОМЕР_1 ; довідка про транспортні витрати від 17.01.2019; паспортний документ фізичної особи, що дає право на перетин державного кордону України № НОМЕР_2 від 23.03.2017; довідка фізичної особи, що містить інформацію про місце постійного або тимчасового проживання на території України НОМЕР_7 від 01.12.2017.

За результатами аналізу поданої декларантом позивача до митного оформлення митної декларації №UA101070/2019/009916 від 12.02.2019 та долучених документів, автоматизованою системою аналізу та управління ризиками (АСАУР) в автоматичному режимі було згенеровано ряд ризиків, зокрема, щодо контролю правильності визначення митної вартості товарів; витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів; перевірка поданих товаросупровідних та товаротранспортних документів. За результатами опрацювання згенерованих профілів ризику відповідачем встановлено, що митна вартість товару нижча митної вартості ідентичних товарів. Обов`язкове направлення запиту до спеціалізованого підрозділу, а також звернення до підрозділу ДФС для визначення митної вартості за VIN - кодами: НОМЕР_3 , валюта - EUR, вартість - 12800 Євро.

Також, під час опрацювання митним органом документів, які подані декларантом, встановлено:

- до митного оформлення не подано документ, який свідчить про те, що оцінюваний товар належить особі, що склала рахунок-фактуру №б/н від 04.01.2019, що викликає сумніви у достовірності правочину, у т.ч. у праві власності ОСОБА_2 на оцінюваний товар та праві ОСОБА_2 розпоряджатися оцінюваним товаром та визначати ціну продажу транспортного засобу;

- у свідоцтві про право власності на транспортний засіб власником зазначено особу, відмінну від тієї, що склала рахунок-фактуру (інвойс) №б/н від 04.01.2019;

- у довідці про витрати на транспортування транспортного засобу від 17.01.2019 не вказано його маршрут слідування, що позбавляє орган доходів і зборів можливості перевірити достовірність декларування витрат на транспортування, що є складовою митної вартості оцінюваного товару.

На виконання вимог ч.3 ст. 53 Митного кодексу України декларанту надіслано повідомлення про необхідність надання додаткових документів, що підтверджують заявлену митну вартість товару, а саме: договору (угоди/контракту) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товару; рахунку про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); висновку про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; копії митної декларації країни відправлення.

Після встановлення розбіжностей у поданих документах та при спрацюванні ризиків, що стосуються митної вартості задекларованого товару, митним органом була проведена процедура консультацій з декларантом у відповідності до вимог розділу 2 Методичних рекомендацій. Використання довідкової інформації під час роботи з аналізу виявлення та оцінки ризиків, регламентовано положеннями розділу 5 Методичних рекомендацій.

На вимогу митного органу декларантом надано копію митної декларації країни відправлення від 04.01.2019 №19DЕ65Е4. Зазначена митна декларація взята відповідачем до уваги. Однак, вказано що вона не може бути використана, як документ що підтверджує митну вартість товару, у зв`язку з тим, що не підтверджує числові значення заявленої митної вартості.

За результатами опрацювання документів та проведення консультацій, митним органом прийнято рішенням про коригування митної вартості товарів №UA101000/2019/200074/2 від 14 лютого 2019 року та скориговано митну вартість товару: "легковий автомобіль, марка "BMW", модель - НОМЕР_4 , номер кузова - НОМЕР_3 ; тип двигуна - дизель; колір - синій; робочий об`єм циліндрів двигуна - 2993 см3"; календарний рік виготовлення - 2011", з 5500 Євро на 12800 Євро.

14.02.2019 митним органом оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, якою декларанта повідомлено про відмову у митному оформленні (випуску) товарів.

Не погоджуючись із вказаною карткою та вважаючи її протиправною, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом ураховано наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами частини 1 статті 1 Митного кодексу України від 13 березня 2012 року №4495-VI (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - МК України) визначено, що законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відповідно до частини 1 статті 246 МК України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Положеннями частини 1 статті 248 МК України визначено, що митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно із ч. 6 ст. 257 МК України, умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів (ч. 7 ст. 257 МК України).

Відповідно до частини першої статті 256 МК України, відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

Згідно із ч. 2 вказаної статті МК України, у рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.

Рішення про відмову у митному оформленні приймається в межах строку, відведеного статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення. Неприйняття такого рішення протягом зазначеного строку є бездіяльністю, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому главою 4 цього Кодексу (ч. 3 ст. 256 МК України).

Відповідно до п. 7.1 розділу VII Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 N 631, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10 серпня 2012 р. за N 1360/21672 (зі змінами та доповненнями, далі - Порядок № 631), у всіх випадках відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення оформлюється картка відмови за формою, наведеною в додатку 2 до цього Порядку. Картка відмови складається за допомогою АСМО у межах строку, відведеного статтею 255 Кодексу для завершення митного оформлення, посадовою особою органу доходів і зборів, якою прийнято рішення про відмову.

Пунктом 7.2 вказаного розділу Порядку № 631 передбачено, що у картці відмови зазначаються причини відмови, наводяться вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також вказується інформація про порядок оскарження рішення про відмову.

У свою чергу, в картці відмови в митному оформленні (випуску) товарі від 12.02.2019 № UA101070/2019/00194 вказано, що митна декларація не може бути оформлена, оскільки декларантом заявлена митна вартість товару не підтверджена документально, на письмову вимогу митного органу не надано додаткових документів, які підтверджують заявлену митну вартість, чим порушено вимоги ст.ст. 52, 53 Митного кодексу України. У зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості товару №UA101000/2019/200074/2 від 14.02.2019, дані графи 45 і 47 митної декларації не можуть бути використані для здійснення митного контролю і оформлення товару, а крім того, це може призвести до несплати встановлених законодавством митних платежів в повному обсязі, чим порушено вимоги ст. 266,289,293 МКУ та ст. 57 Податкового кодексу України.

Одночасно в оскаржуваній картці відмови контролюючим органом роз`яснено, що для митного оформлення необхідно подати належним чином оформлену митну декларацію відповідно до рішення про коригування митної вартості №UA101000/2019/200074/2 від 14.02.2019, сплатити платежі в повному обсязі.

Статтею 49 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною 1 статті 54 МК України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно із ч. 2 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 54 МК України визначено, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

За змістом положень частини першої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм законодавства в контексті визначених в оскаржуваній картці підстав для відмови декларанту у митному оформленні (випуску) товарів свідчить на користь висновку, що фактичною підставою для оформлення оскаржуваної картки відмови стало прийняття контролюючим органом рішення про коригування митної вартості №UA101000/2019/200074/2 від 14.02.2019.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , не погодившись із рішенням Житомирської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості товарів UA101000/2019/200074/2 від 14.02.2019, звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом про визнати протиправним та скасування такого рішення, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 04.09.2019 в справі № 240/6714/19 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Житомирської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії відмовлено.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.11.2019 в справі № 240/6714/19 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено повністю. Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житомирської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії скасовано, прийнято нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Житомирської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості товарів UA101000/2019/200074/2 від 14.02.2019. Зобов`язано Житомирську митницю Державної фіскальної служби здійснити митне оформлення автомобіля ВМW 530XD 2011 року виготовлення, кузов № НОМЕР_5 за заявленою митною вартістю 5500 євро та повернути повну суму гарантій, внесених відповідно до митної декларації UA101070/2019/011435.

Відповідно до ч. 1 ст. 325 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Згідно із ч. 2 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У частині 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За наведених обставин, суд вважає, що встановлені судом у межах розгляду справи №240/6714/19 обставини протиправності рішення відповідача про коригування митної вартості UA101000/2019/200074/2 від 14.02.2019, яке було підставою для оформлення Житомирською митницею ДФС України картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA101070/2019/00194 від 14.02.2019, що є предметом оскарження у даній справі №240/9990/19, мають преюдиційне значення при розгляді та вирішенні останньої.

Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем необґрунтовано відмовлено позивачу у митному оформленні (випуску) товару, а саме автомобіля, за митною декларацією №UA101070/2019/009916 від 12.02.2019, за заявленою у вказаній митній декларації митною вартістю, а тому оформлена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за № UA101070/2019/00194 від 14.02.2019 підлягає скасуванню як протиправна.

Таким чином, позов ОСОБА_1 необхідно задовольнити в повному обсязі.

З огляду на висновок суду та положення ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати понесені позивачем у даній справі в сумі 768,40 грн судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 257, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_6 ) до Житомирської митниці ДФС (вул. Перемоги, 25, м. Житомир, 10003; ) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Житомирської митниці ДФС України про відмову в митному оформленні автомобіля, оформлене карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA101070/2019/00194 від 14.02.2019.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської митниці ДФС на користь ОСОБА_1 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.Ю. Романченко