Справа № 234/6354/20
Суддя: Фоміна Ю. В.
Дата ухвалення: 2020-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 234/6354/20
Провадження № 2-а/234/112/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2020 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Фоміної Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Коніної К.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу № 234/6354/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до капрала поліції 1 роти 1 батальйону патрульної поліції в м. Краматорську та Слов`янську Попченка Івана Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Краматорського міського суду Донецької області звернулася з адміністративним позовом ОСОБА_1 до капрала поліції 1 роти 1 батальйону патрульної поліції в м. Краматорську та Слов`янську Попченка Івана Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, який обґрунтовує тим, що постановою капрала поліції 1 роти 1 батальйону патрульної поліції в м. Краматорську та Слов`янську Управління патрульної поліції в Донецькій області Попченко Івана Сергійовича серія ЕАк № 2369567 від 10.04.2020 року її притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч.1 ст. 126 КУпАП за те, що 10.04.2020 року о 17.29 год. у м. Краматорськ по вул. Михайла Силаєва, 38, керуючи транспортним засобом AUDI А3 номерний знак НОМЕР_1 , була непристебнута ременем безпеки, чим порушила п.п. 2.3в ПДР України, ч.5 ст. 121 КУпАП та водій керував транспортним засобом без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чим порушив п.п. 2.1г ПДР України, ч.1 ст. 126 КУпАП. Вважає, що постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною з наступних підстав.

Згідно з п. 21.2 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» чітко вказано: контроль за наявністю договорів обов`язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод. Інших причин складання протоколу про відсутність страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності у поліції немає. Отже, є лише два випадки, коли працівник поліції може перевірити страховий поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності та виписати протокол за його відсутність: при складанні протоколу щодо порушень правил дорожнього руху; при оформленні дорожньо-транспортної пригоди. Тобто, якщо водій нічого не порушив і на нього не складається протокол, то штрафувати його за відсутність полісу страхування працівник поліції не має права.

10.04.2020 року щодо позивача не складалось протоколу щодо порушень правил дорожнього руху та не оформлялись матеріали щодо дорожньо-транспортної пригоди, а поліцейський після зупинки авто позивача відразу повідомив, що згідно наявної у нього інформації, на авто, яким керувала позивач відсутній поліс страхування.

Таким чином, обов`язок водія пред`являти на вимогу поліцейського для перевірки поліса страхування виникає лише у випадках складання відносно даного водія протоколу.

Статтею 32 Закону України «Про національну поліцію» передбачено вичерпаний перелік підстав, що надають поліцейському право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи. Аналогічно статтею 35 Закону України «Про національну поліцію» передбачений вичерпаний перелік підстав зупинення транспортного засобу працівниками поліції.

Жодного доказу існування будь-якої з підстав, що викладенні у вимогах закону та давали право працівникам поліції застосовувати щодо позивача превентивні поліцейські заходи, надано не було. В оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення, не зважаючи на невизнання своєї вини, працівником поліції не зазначено жодного доказу наявності вини позивача щодо непристебнутого ним ременя безпеки, як підстави для зупинки транспортного засобу та перевірки наявності полісу страхування, що фактично є порушенням права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Також, позивач вважає, що поліцейський незаконної розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу, чим суттєво порушив його права. Поліцейський не надав позивачу можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП у повному обсязі, та проігнорував вимоги ч. 2 ст. 33 КУпАП. Своїми діями відповідач грубо порушив вимоги ст.ст. 278, 279 КУпАП.

Позивач просить суд скасувати постанову капрала поліції 1 роти 1 батальйону патрульної поліції в м. Краматорську та Слов`янську Управління патрульної поліції в Донецькій області Попченко Івана Сергійовича серії ЕАк № 2369567 від 10.04.2020 року, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю.

В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, направив суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що вважають вимоги безпідставними, оскільки 10.04.2020 року відповідачем під час патрулювання 10.04.2020 року було виявлено порушення правил дорожнього руху позивачем ОСОБА_1 , а саме вона не була пристебнута ременем безпеки, чим порушила п. 2.3 в) ПДР України. Після зупинки транспортного засобу відповідач підійшов до водія позивача, представився, пояснив причину зупинки та попросив пред`явити документи, а саме: посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на підставі п.2 ч.1 ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 а) ПДР України. Під час перевірки документів у водія ОСОБА_1 був відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п.п. 2.3 в) та 2.1 ґ) ПДР України, було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення щодо водія ОСОБА_1 . Позивачу було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності: ст.ст. 268,287-289,307-309 КУпАП, ст.ст. 55,56,59,63 Конституції України. Згідно зі ст. 285 КУпАП позивача було ознайомлено зі змістом постанови, запропоновано поставити підпис в графі про отримання копії документу.

Позивач, подавши позов, обґрунтував свою позицію, проте жодного доказу на обґрунтування своєї позиції до суду не надав. Позивач не оспорює факт вчинення ним адміністративного правопорушення, а саме п.п. 2.3в), та зазначає, що постанову було неправомірно винесено, оскільки у поліцейського патрульної поліції в даному випадку були відсутні повноваження здійснювати контроль за наявністю полісів (договорів) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Підставою для зупинки автомобіля позивача стало те, що водій ОСОБА_1 керуючи зазначеним транспортним засобом, обладнаним засобом пасивної безпеки, була не пристебнута ременем безпеки, чим порушила п. 2.3 в) ПДР України. Відповідно до ст.ст. 32, 35 Закону України «Про Національну поліцію», п.п. 2.1 ґ) ПДР України, відповідач мав право перевіряти наявність у позивача полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв`язку з чим накладення штрафу відбулося у межах вимог чинного законодавства. Сама по собі недоведеність відповідачем законності та підстав зупинки позивача, не спростовує факту адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, об`єктивна сторона якого полягає, зокрема, у непред`явленні відповідного договору на вимогу працівників поліції.

Щодо тверджень позивача про те, що поліцейським неправомірно було розглянуто справу на місці вчинення адміністративного правопорушення. Жодним НПА не передбачено розгляд справи безпосередньо за місцем знаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Як вже зазначалося раніше, позивачу були роз`ясненні її права. ОСОБА_1 скористалася своїми правами, про що свідчить подання нею позову до суду про оскарження постанови.

Крім того, при складанні постанови поліцейським було враховано всі обставини для розгляду справи, та абсолютно правомірно винесено постанову. Просить позовну заяву залишити без задоволення.

Дослідив письмові докази, надані позивачем, відзив на позов, та відеозапис наданий відповідачем, суд,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАк № 2369567 від 10.04.2020 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.126 ч. 1 КУпАП та застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн., за те що, ОСОБА_1 10.04.2020 року о 17:29:08 у м. Краматорську по вул. Михайла Силаєва, 38, керувала транспортним засобом AUDI А3, номерний знак НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки та був непристебнутий ременем безпеки, чим порушила п.п 2.3в ПДР України, ст. 121 ч.5 КУпАП та водій керував транспортним засобом без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чим порушив п.2.1ґ ПДР України, ст. 126 ч.1 КУпАП.

Дана постанова складена Поліцейським капралом поліції 1 роти 1 батальйону БПП в м. Краматорську та Слов`янську УПП в Донецькій області Попченко Іваном Сергійовичем.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно ч.3 ст.258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто на місці зупинки транспортного засобу. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи.

Відповідно до ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто за місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) відповідно до ст.280 КУпАП зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови про притягнення до адміністративної відповідальності має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283,284 КУпАП, зокрема, вона повинна містити найменування органу (посадової особи), що виніс постанову, опис обставин, установлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення. При цьому повинні бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст.285 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом 3 днів вручається або висилається особі щодо якої її винесено.

П.1 ст.247 КУпАП визначає обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності - наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відносно доводів позивача, стосовно розгляду справи на місці зупинки, а ні за місцем знаходження органу, суд зазначає.

Інспектором було розглянуто адміністративну справу за місцем вчинення адміністративного правопорушення, відповідно до ст. 276 КУпАП та Рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015, в якому суд вирішив, що положення ч.1 ст.276 КУпАП, необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 133 Конституції України систему адміністративно-територіального устрою України складають: Автономна Республіка Крим, області, райони, міста, райони в містах, селища і села.

Місто Краматорськ є окремою адміністративно-територіальною одиницею, на яку поширюється юрисдикція Управління, щодо розгляду відповідної категорії справ про адміністративні правопорушення посадовими особами Управління. Тобто вищезазначені доводи позивача, не ґрунтуються на законі.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках:

1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи;

2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення;

3) якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю;

4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо;

5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події;

6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв;

10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Аналізуючи надані докази, а саме відеозапис, наданий відповідачем, на якому факт порушення Правил дорожнього руху позивачем, а саме керування ТЗ без використання ременя безпеки, не зафіксовано, а отже у відповідач не довів законність підстав для зупинення транспортного засобу позивача та відповідно, не довів законність правих підстав для перевірки документів.

Згідно ст.62 Конституції України звинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви про винність особи трактуються на її користь.

З огляду на вищезазначене суд прийшов до висновку про недоведеність вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАСУ, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин постанова серії ЕАк № 2369567, винесена 10 квітня 2020 року Поліцейським капралом поліції 1 роти 1 батальйону БПП в м. Краматорську та Слов`янську УПП в Донецькій області Попченко Іваном Сергійовичем, винесена із суттєвим порушенням норм матеріального права у зв`язку з чим, постанова підлягає скасуванню, а справа закриттю у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9 КАС України, ст.ст. 247, 280, 288, 289, 293 КУпАП, керуючись ст.ст. 77, 246, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до капрала поліції 1 роти 1 батальйону патрульної поліції в м. Краматорську та Слов`янську Попченка Івана Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАк № 2369567, винесену 10 квітня 2020 року Поліцейським капралом поліції 1 роти 1 батальйону БПП в м. Краматорську та Слов`янську УПП в Донецькій області Попченко Іваном Сергійовичем, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не були вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Краматорського міського суду Ю. В. Фоміна