Справа № 540/570/20
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2020-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/570/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі про визнання протиправним та скасування наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовною заявою до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (далі - відповідач), в якій просить визнати протиправним та скасувати наказ від 24.01.2020 р. № 126 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 )".

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що оскаржуваний наказ прийнято за відсутності визначених податковим законодавством підстав. Протягом 2018-2020 років не отримував від податкового органу жодного запиту з питань надання пояснень по дотриманню податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2018 р. по 31.12.2018 р. Проте, спірним наказом призначено перевірку саме з цього питання.

Ухвалою від 05.03.2020 р. позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви.

У встановлений суддею строк позивач усунув недоліки позовної заяви і ухвалою від 13.03.2020 р. відкрито спрощене провадження у справі та призначено судове засідання на 08.04.2020 р. на 09:00 год.

01.04.2020 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позову. Вказує на те, що контролюючим органом позивачу було направлено запит від 17.10.2019 р. № 798/ФОП/21-22-51-05 "Про надання документальних підтверджень та пояснень" щодо розбіжностей, виявлених в ході доперевірочного аналізу наданої позивачем звітності за 2018 рік та баз даних ДРФО, який отримано 22.10.2019 р. На вказаний запит ФОП ОСОБА_1 надано відповідь від 31.10.2019 р. Зміст наказу від 24.01.2020 р. № 126 повністю відповідає вимогам п.81.1 ст.81 ПК України. Вимогами до оформлення наказу не передбачено включення до нього інформації щодо надісланого запиту. Таким чином, відповідачем дотримано приписи та норми діючого законодавства при прийнятті оскаржуваного наказу.

07.04.2020 р. від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій вказує на безпідставність викладених у відзиві доводів. Зокрема, у відповідача не було підстав для проведення перевірки, так як на запит контролюючого органу від 17.10.2019 р. № 798/ФОП/21-22-51-05 була надана своєчасна відповідь від 31.10.2019 р. з документами на 112 аркушах. У контролюючого органу є право на оцінку наданих пояснень і їх документальних підтверджень. Якщо ці пояснення необґрунтовані або документально не підтверджені, перевірка може бути призначена. Але відповідачем не було заявлено про таке та не надано суду відповідних доказів. Отже, у наказі не зазначено підстави, які стали фактичною передумовою для прийняття рішення про призначення перевірки. Згідно пп.78.1.2 п.78.1 ст.78 ПК України підставою для проведення позапланової перевірки є неподання платником податків в установлений законом строк податкової декларації, розрахунку, звіту про контрольовані операції або документації з ціноутворення, якщо їх подання передбачено законом. Проте у спірному наказі не вказано ні факту неподання або подання з порушенням строків декларації ФОП ОСОБА_1 , та навіть не зазначено ні форми декларації (річна, квартальна, місячна), ні строків подання, ані жодного виду податку, з якого вона повинна бути подана. Також зазначає, що запит від 17.10.2019 р. № 798/ФОП/21-22-51-05 складено з порушенням п.73.3 ст.73 ПК України, оскільки його підписано не керівником чи заступником керівника податкового органу, а заступником начальника одного із управлінь податкового органу.

Ухвалою від 08.04.2020 р. за клопотанням представника відповідача відкладено розгляд справи на 13.05.2020 р. на 09:00 год.

В поданих до суду 07.04.2020 р. запереченнях на відзив, а також у поданій 13.05.2020 р. заяві позивач та представник позивача просять розглянути справу в письмовому провадженні без їх участі.

07.05.2020 р. від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження.

Згідно ч.3 ст.194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

За таких обставин суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 17.10.2019 р. Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі направлено ФОП ОСОБА_1 запит № 798/ФОП/21-22-51-05 "Про надання документальних підтверджень та пояснень", в якому відповідач просив позивача надати документальне пояснення щодо розбіжностей, встановлених за наслідками податкового контролю при аналізі податкової звітності за 2018 рік та відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДПС України про суми виплачених доходів, та належним чином завірені копії документів за період січень-грудень 2018 року.

Вказаний запит отримано позивачем 22.10.2019 р., про що свідчить його особистий підпис.

На запит контролюючого органу ФОП ОСОБА_1 надано відповідь від 31.10.2019 р. за вих. № 1, в якій вказано про обсяг отриманих коштів за період січень-грудень 2018 року та надано пояснення щодо їх призначення. Також до відповіді долучено копії документів на 112 аркушах.

24.01.2020 р. на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.1, 78.1.2, 78.1.4 п.78.1 ст.78 ПК України, відповідачем прийнято наказ № 126 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 )" з 26.02.2020 р. тривалістю 3 робочих дні за період діяльності з 01.01.2018 р. по 31.12.2018 р. з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

На підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.1, пп.78.1.2, пп.78.1.4 ст.78 та ст.79 ПК України, Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", наказу Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі від 24.01.2020 р. № 126 посадовою особою відповідача в період з 26.02.2020 р. по 28.02.2020 р. проведено документальну невиїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти відображення та сплати податків та зборів за період з 01.01.2018 р. по 31.12.2018 р., дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2018 р. по 31.12.2018 р.

За результатами перевірки складено довідку від 06.03.2020 р. № 206/21-22-33-06/ НОМЕР_1 , згідно якої порушень не виявлено.

Вважаючи наказ про проведення перевірки протиправним, позивач звернувся з позовною заявою до суду.

При вирішенні даного спору, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно пп.16.1.5 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання.

Відповідно до пп.20.1.2 п.20.1 ст.20 ПК України для здійснення функцій, визначених законом, контролюючі органи мають право: отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов`язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом.

Як встановлено пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Абзацом 1 пункту 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

В силу пп.75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Згідно п.79.1 ст.79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки (п.79.2 ст.79 ПК України).

Статтею 78 ПК України передбачено порядок проведення документальних позапланових перевірок.

Відповідно до пп.78.1.1, 78.1.2, 78.1.4 п.78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин:

- отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту;

- платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звіт про контрольовані операції або документацію з трансфертного ціноутворення, якщо їх подання передбачено законом;

- виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Таким чином, документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться на підставі наказу керівника контролюючого органу та за наявності підстав для її проведення; у свою чергу можливість для прийняття наказу про проведення документальної позапланової перевірки на підставі пп.78.1.1, 78.1.2, 78.1.4 п.78.1 ст.78 ПК України виникає за наявності таких умов: отримання податкової інформації, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства; неподання платником податків податкової декларації, розрахунків; виявлення недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; ненадання платником пояснень та їх документального підтвердження на запит контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня отримання запиту, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію.

Зазначені у пп.78.1.1, 78.1.2, 78.1.4 п.78.1 ст.78 ПК України обставини є юридичними фактами, з настанням яких законодавець пов`язує подальшу реалізацію контролюючим органом свого права на проведення документальної позапланової перевірки.

Отже, лише дотримання цих вимог може бути належною підставою для призначення та проведення перевірки.

Відповідно до пп.16.1.5, 16.1.7 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний: подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів; подавати контролюючим органам інформацію в порядку, у строки та в обсягах, встановлених податковим законодавством.

Згідно п.73.3 ст.73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити: 1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.

Проаналізувавши зміст запиту відповідача від 17.10.2019 р. № 798/ФОП/21-22-51-05, судом встановлено, що такий містить: підстави для його надіслання (виявлення розбіжностей за наслідками податкового контролю при аналізі податкової звітності за 2018 рік та відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДПС України про суми виплачених доходів); в ньому зазначено інформацію, яка це підтверджує (згідно податкової інформації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за 2018 рік обсяги отриманого доходу складають 764747 грн., але згідно відомостям бази даних ДРФО за 2018 рік щодо доходів за ознакою "157" - 1516772 грн.); перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати (книги обліку доходів; видаткові, прибуткові то товарно-транспортні накладні; угоди, контракти, укладені з постачальниками товарів (робіт та послуг); фінансово-господарські документи, що підтверджують сплату коштів за вчиненим правочином (а саме: платіжні доручення, виписки банківських установ, прибуткові та видаткові касові ордери, чеки РРО та інші); документи, що підтверджують наявність власних або орендованих виробничих потужностей, складських приміщень; договорів з найманими працівниками).

З приводу доводів позивача про те, що запит підписано не уповноваженою особою суд зазначає наступне.

Зі змісту п.73.3 ст.73 ПК України слідує, що право підпису запиту належить керівникові, його заступнику або уповноваженій особі.

Запит від 17.10.2019 р. № 798/ФОП/21-22-51-05 підписано заступником начальника управління Носенко С.

На виконання вимог ухвали від 08.04.2020 р. відповідачем надано до суду:

- наказ від 22.08.2019 р. № 206-о про призначення з 23.08.2019 р. Носенка С.М. на посаду заступника начальника управління - начальника відділу податків і зборів з юридичних осіб Херсонського управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі, у порядку переведення з Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі; покладення на Носенка С.М. виконання обов`язків начальника Херсонського управління Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі з 23.08.2019 р.;

- наказ від 03.10.2019 р. № 206, згідно якого Носенка С.М. уповноважено на виконання певних функцій (підпис документів), передбачених ПК України, законодавством з питань сплати єдиного внеску, законодавством з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема на: підписання запитів на безоплатне отримання від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідок, копій документів, засвідчених підписом платника або його посадовою особою та скріплених печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, пов`язаної з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, а також фінансової і статистичної звітності у порядку та на підставі, визначених законом (пп.20.1.2 п.20.1 ст.20 ПК України) за погодженням керівників управлінь податків і зборів з юридичних осіб та фізичних осіб у відповідності до функціональних повноважень; підписання письмових запитів платникам податків та іншим суб`єктам інформаційних відносин про надання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань та її документального підтвердження (п.73.3 ст.73 ПК України) за погодженням керівників управлінь податків і зборів з юридичних осіб та фізичних осіб у відповідності до функціональних повноважень.

З викладеного вбачається, що Носенко С.М. (заступник начальника управління) має повноваження на підписання запиту про надання документальних підтверджень та пояснень, а тому запит від 17.10.2019 р. № 798/ФОП/21-22-51-05 підписано уповноваженою особою.

За таких обставин, враховуючи, що запит відповідача відповідає вимогам п.73.3 ст.73 ПК України, суд дійшов висновку про те, що у платника податку виник обов`язок щодо надання інформації та її документального підтвердження.

Надіслання позивачу запиту про надання інформації переслідувало певну мету - перевірити факти щодо його господарської діяльності, про які стало відомо контролюючому органу, на предмет недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, оскільки обсяги доходу, вказані позивачем у декларації за 2018 рік (764747 грн.) відрізнялися від отриманого ним доходу за ознакою "157" згідно бази даних ДРФО за 2018 рік.

Як вже зазначалося, однією з підстав для проведення документальної позапланової перевірки згідно пп.78.1.1, 78.1.4 п.78.1 ст.78 ПК України є ненадання (надання не в повному обсязі) платником податків обґрунтованого пояснення та відповідних документів на обов`язковий запит контролюючого органу.

З наведеної норми вбачається, що виявлені факти, які свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, можуть бути підставою для проведення перевірки лише у випадку, коли сумніви не усунуті наданими поясненнями та документальними підтвердженнями.

За таких обставин у контролюючого органу є право на оцінку пояснень і їх документальних підтверджень. Якщо ці пояснення не обґрунтовані або документально не підтверджені, перевірка може бути призначена.

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.11.2018 р. у справі № П/811/824/17 (К/9901/31381/18).

Дійсно позивачем на запит контролюючого органу 31.10.2019 р. направлено пояснення та документи на 112 аркушах. Однак запитувані документи (виписки з банківського рахунку, книги доходів та витрат, акти здачі-прийняття виконаних робіт, договори на транспортні послуги, міжнародні транспортні накладні, рахунки-фактури, заявки на транспортно-експедиційні послуги, рахунки на оплату) та обґрунтовані пояснення позивач надав фактично на власний розсуд не у повній відповідності до всієї запитуваної інформації.

Дослідивши надані позивачем документи (а.с.70-125) суд зазначає, що позивачем не надано (а в поясненнях не зазначено про відсутність) документів, що підтверджують наявність власних або орендованих виробничих потужностей, складських приміщень, завірені копії договорів з найманими працівниками, при тому що згідно податкового розрахунку форми № 1 ДФ позивач використовував працю найманих працівників (а.с.67).

Відтак, оскільки платником податків на надано в повному обсязі пояснень та їх документального підтвердження на запит контролюючого органу, суд приходить до висновку про наявність у відповідача підстав для призначення перевірки.

Твердження позивача про те, що він не отримував запиту є безпідставними та спростовуються як особистим підписом ФОП ОСОБА_1 , датованим 22.10.2019 р., на запиті від 17.10.2019 р. № 798/ФОП/21-22-51-05 про його отримання, так і відповіддю позивача на запит від 31.10.2019 р. вих. № 1 (а.с.37, 38).

Вимоги до змісту наказу про проведення перевірки визначено п.81.1 ст.81 ПК України. Так у наказі про проведення перевірки зазначаються: дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

Дослідивши наказ від 24.01.2020 р. № 126, суд зазначає, що він фактично відповідає вищевказаним вимогам п.81.1 ст.81 ПК України. Суд погоджується з твердженнями позивача щодо відсутності конкретної підстави для проведення перевірки, оскільки у наказі зазначено три різні за суттю підстави - пп.78.1.1, 78.1.2, 78.1.4 п.78.1 ст.78 ПК України.

В той же час суд звертає увагу на наступне.

Згідно пп.17.1.7 п.17.1 ст.17 ПК України платник податків має право оскаржувати в порядку, встановленому цим Кодексом, рішення, дії (бездіяльність) контролюючих органів (посадових осіб), а відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Виходячи з наведеного, платниками податків до суду можуть бути оскаржені рішення, дії, бездіяльність суб`єктів владних повноважень, які порушують права, свободи та інтереси. При цьому, ці рішення, дія або бездіяльність у будь-якому випадку повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин. Отже, задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті позовні вимоги, які відновлюють фактично порушені права, свободи та інтереси особи у сфері публічно-правових відносин.

Верховним Судом сформульована правова позиція, що позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень (у тому числі наказів про призначення перевірки), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки. Тобто, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки. Наказ є актом одноразового застосування та вичерпує свою дію фактом його виконання, а отже, задоволення позову не може призвести до відновлення порушених прав платника податків.

Зазначений висновок викладений у постановах Верховного Суду від 13.03.2018 р. у справі № 804/1113/16 (К/9901/19326/18), від 30.11.2018 р. у справі № 808/1641/15 (К/9901/6626/18), від 07.11.2018 р. у справі № 811/824/17, від 24.01.2019 р. у справі № 826/13963/16, від 18.12.2018 р. у справі № 826/3014/16, від 15.01.2019 р. у справі № 822/28/15, від 05.03.2020 р. у справі № 825/1110/17.

Як вже зазначалося, на підставі наказу від 24.01.2020 р. № 126 відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 , за результатами якої складено довідку від 06.03.2020 р. № 206/21-22-33-06/ НОМЕР_1 , згідно якої порушень не встановлено.

Отже, контролюючим органом фактично реалізована його компетенція на проведення перевірки та оформлення результатів такої перевірки, у зв`язку з чим оспорюваний наказ на час його оскарження до суду не є таким, що порушує права позивача та інтереси шляхом обмежень у реалізації його прав чи безпідставного покладення на нього необґрунтованих обов`язків, а відтак, задоволення позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу не призведе до поновлення прав позивача, оскільки, по-перше, такий наказ відповідача на теперішній час не є юридично значимим для позивача, по-друге, за результатами проведеної перевірки ФОП ОСОБА_1 не встановлено жодних порушень.

Згідно ч.ч.1, ч. 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд -

вирішив:

Відмовити в задоволенні позовної заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (73026, м.Херсон, просп.Ушакова, 75, ) про визнання протиправним та скасування наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до пп.15.5 п.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Відповідно до внесених Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 р. № 540-ІХ змін у розділ VI "Прикінцеві положення" КАС України, строк на апеляційне оскарження продовжується на строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню короновірусної хвороби (COVID-19).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не було подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.І. Бездрабко

кат. 111010000