Справа № 540/2349/19
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2020-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2020 р.м.ОдесаСправа № 540/2349/19
Головуючий в 1 інстанції: Войтович І.І.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Шляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,

при секретарі П`ятіній В.В.,

за участю: представника позивача Мовчана В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 13 січня 2020 року по справі № 540/2349/19 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень рішень,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У листопаді 2019 року ФОП ОСОБА_1 звернулась з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 01.07.2019 № №03211405, №03201405 про застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 40800,00 грн та 01,00 грн відповідно за проведення розрахункових операцій без застосування РРО та за здійснення роздрібної торгівлі пива в пляшках без наявності ліцензії.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що позивачка отримала податкові повідомлення - рішення від 01.07.2019 винесені Головним управлінням ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі за №03211405, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штраф в розмірі 40800,00 грн. за порушення статті 15, статті 15-3 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та №03201405, яким до позивачки застосовано штраф у розмірі 1 грн. за порушення Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Оскаржувані податкові повідомлення рішення були прийняті за результатами проведеної перевірки магазину ІНФОРМАЦІЯ_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_1 вважає оскаржувані податкові повідомлення рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки прийняті контролюючим органом з порушенням вимог податкового законодавства, а саме, позивачка не здійснювала продажу алкогольних напоїв та цигарок, направлення на перевірку та наказ не отримувала. Також посилається на те, що будівля магазину ІНФОРМАЦІЯ_1 здана в оренду ФОП ОСОБА_2 (а.с.11) з 02.01.2019, яка і здійснює в даному приміщенні підприємницьку діяльність.

Відповідач, заперечуючи проти позову, посилався на те, що на підставі наказу Головного управління ДФС у Херсонській області від 03.05.2019 №592 Про проведення фактичних перевірок, направлень від 10.05.2019 №414 та №415 була проведена фактична перевірка позивачки з 15.05.2019 (тривалістю 10 днів), з метою здійснення контролю, щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів. Також зазначив, що після контрольної розрахункової операції посадові особи відповідача надали наказ від 03.05.2019 №592 Про проведення фактичних перевірок, направлення від 10.05.2019 №414 та №415 (а.с. 46,47) та пред`явили свої службові посвідчення особисто позивачу. Після пред`явлення вказаних документів позивач відмовилася від отримання направлення на проведення перевірки та наказу, ознайомлення з службовим посвідченнями, про що перевіряючими було складено акт (відмови) від 15.05.2019 №033/21/22 від отримання та підпису вищевказаних документів(а.с.16). Факт реалізації алкогольних напоїв та тютюнових виробів на суму 59,75 грн. у перевіряємому магазині встановлено співробітниками Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі 15.05.2019 о 15:40 шляхом проведення контрольної розрахункової операції на підставі підпункту 20.1.11 пункту 20.1 статті 20 ПКУ, про що складено акт проведення контрольної розрахункової операції від 15.05.2019 №032/21/22, який є додатком до акту фактичної перевірки. Також представник відповідача зазначив, що твердження позивачки про те, що вона не здійснює у вказаному магазині свою діяльність не відповідає дійсності, оскільки була присутня особисто при перевірці, що підтверджується матеріалами справи. За результатами проведеної перевірки та отриманої інформації з інформаційної системи контролюючого органу, було складено акт від 15.05.2019 №0181/21/22/РРО/ НОМЕР_1 фактичної перевірки. На підставі висновків акту перевірки контролюючим органом, 01.07.2019, винесені податкове повідомлення - рішення за №03211405, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штраф в розмірі 40800,00 грн. за порушення статті 15, статті 15-3 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та податкове повідомлення рішення №03201405, яким до позивачки застосовано штраф у розмірі 1 грн. за порушення Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Також, представник відповідача заперечив проти твердження позивачки, що в магазині ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснює свою підприємницьку діяльність її орендар ФОП ОСОБА_2 (згідно договору оренди від 02.01.2019), оскільки фактична перевірка проводилася за адресою: АДРЕСА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в присутності особисто позивача, що підтверджується наданими ревізором фотокартками. Крім цього, звертає увагу суду на те, що після проведеної фактичної перевірки позивачка, 28.06.2019, отримала в контролюючому органі ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та зареєструвала реєстратор розрахункових операцій за адресою: АДРЕСА_1 (магазин ІНФОРМАЦІЯ_1 ), що підтверджується витягом з бази даних відповідача. Вважає, що оскаржувані податкові повідомлення рішення прийняті відповідно до вимог чинного законодавства та скасуванню не підлягають.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Херсонський окружний адміністративний суд рішенням від 13.01.2020 адміністративний позов задовольнив повністю.

Визнав протиправними та скасував податкові повідомлення-рішення №03211405 від 01.07.2019, про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 40800,00 грн, № 03201405 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 01,00 грн.

Стягнув на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати у сумі 768,40 коп. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Херсонській області.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, Головне управління Державної податкової служби у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального права, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

- суд першої інстанції не врахував ту обставину, що позивач була присутня під час проведення фактичної перевірки контролюючим органом, однак відмовилась від будь-яких пояснень та отримання будь-яких документів;

- у відповідача були всі законні підстави для проведення фактичної перевірки, а сама перевірка здійснена з додержанням вимог чинного законодавства.

- інші доводи апеляційної скарги відтворюють зміст відзиву до позову.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Обставини справи.

Головне управління ДПС у Херсонській області, керуючись статтею 20, підпункту 75.13, пункту 75.1 статті 75, пунктів 80.2.2, 80.2.3, 80.2.5, 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, з метою дотримання суб`єктами господарювання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів на території Херсонської області видало наказ від 03.05.2019 №592 Про проведення фактичних перевірок.

Також затверджено перелік суб`єктів та/або об`єктів, які перевіряються шляхом проведення фактичних перевірок, у відповідно до вимог статті 80 Податкового кодексу України. Відповідно до даного переліку, було здійснено перевірку відносно ФОП ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) АДРЕСА_1 .

На підставі наказу Головного управління ДПС у Херсонській області від 03.05.2019 №592 Про проведення фактичних перевірок, виданих направлень від 10.05.2019 №414 та №415 було проведено фактичну перевірку позивачки з 15.05.2019 (тривалістю 10 днів), з метою здійснення контролю, щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів.

15.05.2019, перевіряючими було придбано пляшку пива торгівельної марки Янтар, об`ємом 0,5 л. (4,5% алк.) за ціною 16,75 грн. та цигарки Chesterfield за ціною 43,00 грн.

За результатами контрольної розрахункової операції було складено акт від 15.05.2019 №032/21/22 , акт (відмова) №033/21/22 від отримання та підпису вищевказаних документів (а.с.16,17).

За результатами проведеної перевірки та отриманої інформації з інформаційної системи контролюючого органу, було складено акт від 15.05.2019 №0181/21/22/РРО/ НОМЕР_1 фактичної перевірки (а.с.14-15).

Відповідно до акту фактичної перевірки було встановлено : здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії; здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами без наявності відповідної ліцензії; здійснення продажу алкогольних напоїв у місці торгівлі, які не обладнані реєстраторами розрахункових операцій; проведення розрахункової операції без застосування реєстратора розрахункових операцій.

На підставі висновків акту фактичної перевірки, контролюючим органом, 01.07.2019, винесені податкові повідомлення рішення:

- №03211405, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штраф в розмірі 40800,00 грн. за порушення статті 15, статті 15-3 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;

- №03201405, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 1 грн. за порушення Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

ФОП ОСОБА_1 оскаржила зазначені податкові повідомлення-рішення та звернулася із скаргами до Державної податкової служби України. Рішеннями про результати розгляду скарги від 30.09.2019 №3854/6/99-00-08-05-05 та від 30.09.2019 №3812/6/99-00-08-05-05, оскаржувані податкові повідомлення рішення залишені без змін, а скарги без задоволення (а.с.22-24).

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що контролюючим органом не в повному обсязі досліджені фактичні обставини при перевірці, а реалізація продукції, в даному випадку здійснювалася не ФОП ОСОБА_1 , а ФОП ОСОБА_2 , отже відповідачем не доведено встановлених під час проведення фактичної перевірки порушень чинного законодавства саме позивачкою.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", Податкового кодексу України.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Пунктом 61.1 статті 61 Податкового кодексу України (далі ПК України) визначено, що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин (підпункт 62.1.3 пункту 62.2 статті 62 ПК України).

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Як передбачено підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичних перевірок визначений у статті 80 ПК України.

У пункті 80.1 статті 80 ПК України закріплено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Згідно з пунктом 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, зокрема в разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 Податкового Кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що у наказі №592 від 03.05.2019 зазначена не повна адреса об`єкта , перевірка якого проводилася, а саме: у наказі зазначено АДРЕСА_1 (магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») (а.с.19,об.).

В суді першої інстанції представник відповідача зазначив, що копія наказу та направлення на фактичну перевірку були пред`явлені 15.05.2019 особисто ФОП ОСОБА_1 , проте остання відмовилася від їх отримання. На підтвердження цього факту надав роздруківки фотознімків (а.с.49-50).

Після пред`явлення копії наказу на перевірку та направлень відмовилася від їх отримання, ознайомлення з службовим посвідченнями, про що перевіряючими було складено акт (відмови) від 15.05.2019 №033/21/22 від отримання та підпису вищевказаних документів. У зв`язку з чим, контролюючим органом, листом від 22.05.2019 №2065/ФОП/21-22-14-05-14 Про направлення матеріалів, засобами поштового зв`язку було направлено позивачці документи фактичної перевірки, які відмовилася отримувати під час проведення такої перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи та дослідженого акта (довідка) фактичної перевірки від 15.05.2019 №0181/21/22/РРО/ НОМЕР_1 у пункті 1.6 від платника податків зазначено ФОП ОСОБА_1 , підпис відсутній.

13.01.2020 під час судового засідання у Херсонському окружному адміністративному суді будо допитано свідків ( ОСОБА_3 , ОСОБА_2 ), які спростували твердження представника відповідача про особисту присутність ФОП ОСОБА_1 при проведенні фактичної перевірки та контрольної розрахункової операції.

Так, свідок ОСОБА_2 підтвердила, що на фото, яке зроблене під час фактичної перевірки 15.05.2019 зображена саме вона, а не ФОП ОСОБА_1 . Також пояснила, що відповідно до договору оренди будівлі від 02.01.2019 , укладеного між ОСОБА_1 та нею (ФОП ОСОБА_2 ), вона орендує та користується нежитловим приміщенням магазину, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за плату, з метою роздрібна торгівля, термін дії даного договору 2 роки 11 місяців.

На підтвердження цього факту, до суду першої інстанції надано копію податкової декларації від 08.01.2020 платника єдиного податку фізичної особи підприємця ОСОБА_2 , в якій зазначено податкову адресу: АДРЕСА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.88-89) .

Також до суду апеляційної інстанції під час судового засідання надано Витяг з реєстру платників єдиного податку, яким підтверджується місце провадження господарської діяльності ФОП ОСОБА_2 : АДРЕСА_2 (а.с.145). Та відповідно до цього Витягу здійснює господарську діяльність за місцем проведення перевірки.

Саме на підставі сукупності вищенаведених доказів суд відхиляє доказ наданий податковим органом (а.с.73-74), як такий, який не відповідає критерію достатності в розумінні статті 76 КАС України.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що контролюючим органом під час перевірки були пред`явлені документи не ФОП ОСОБА_1 , а ФОП ОСОБА_2 , яка і була зображена на фото, яке долучено представником відповідача до матеріалів справи.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що контролюючим органом помилково встановлено суб`єкта господарювання, відповідно якого проведена фактична перевірка.

З огляду на вищевикладене, у зв`язку з тим, що ФОП ОСОБА_1 не була присутня під час проведення перевірки та не могла ознайомлюватися з відповідними документами на проведення фактичної перевірки, суд першої інстанції вірно встановив, що контролюючим органом порушено порядок проведення фактичної перевірки позивача.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (частина 1 статті 90 КАС України).

З огляду на вищевикладене суд зазначає, що акт фактичної перевірки не можна розглядати як належний доказ по справі у розумінні статті 74 КАС України.

При цьому суд першої інстанції правильно зазначив, що податковий орган, який є суб`єктом владних повноважень, не надав суду належних та допустимих доказів того, що було проведено фактичну перевірку підприємницької діяльності саме ФОП ОСОБА_1 .

Враховуючи, що податкове-повідомлення рішення приймається на підставі порушень, що повинні бути встановлені посадовими особами органів ДФС в ході перевірки та бути відображені в акті такої перевірки, то визнання акту такої перевірки неналежним доказом автоматично нівелює правове значення прийнятого за результатами такої перевірки податкового повідомлення-рішення.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, що викладена в постанові від 24.10.2019 у справі № 420/6544/18, згідно з якою достатньою підставою для скасування результатів перевірки суб`єкта господарювання контролюючим органом є порушення порядку проведення такої перевірки.

Отже, на підставі вищевикладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач не довів правомірність прийнятих податкових повідомлень-рішень, а відтак, зазначені податкові-повідомлення рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Доводи апеляційної скарги.

Доводи апелянта, що під час проведення фактичної перевірки позивач був присутнім та надавав перевіряючим документи, але в подальшому відмовився від підпису та ознайомлення з актом перевірки, колегія суддів відхиляє, адже наведені факти спростовуються показами свідків, які були допитані у суді першої інстанції та доказами, дослідженими у судовому засіданні: копією податкової декларації від 08.01.2020 платника єдиного податку (а.с.88-89), копією Витягу з реєстру платників єдиного податку фізичної особи підприємця ОСОБА_2 (а.с.145).

Інші доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Отже, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 13 січня 2020 року по справі № 540/2349/19 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Дата складення та підписання повного тексту судового рішення 15 травня 2020 року.

Головуючий суддя Шляхтицький О.І.
Судді Семенюк Г.В. Домусчі С.Д.