Справа № 301/893/20
Суддя: Золотар М. М.
Дата ухвалення: 2020-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 301/893/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" травня 2020 р.

Іршавський районний суд

Закарпатської області

в складі:

головуючого - судді Золотар М.М.

при секретарі - Фанта А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Іршава справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 3 роти УПП в Закарпатській області Огорілко Віталія Зіновійовича про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

30 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернувся в Іршавський районний суд з адміністративним позовом до інспектора 1 батальйону 3 роти УПП в Закарпатській області Огорілко Віталія Зіновійовича про скасування постановипро накладення адміністративного стягнення.

Посилається на те, що 25 лютого 2020 року відповідачем інспектором 1 батальйону 3 роти УПП в Закарпатській області Огорілко В. З. про скасування постановивинесено постанову серії ЕАК № 2156995 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в сумі 255 гривень. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 25.02.2020 року о 10.12 годині по вулиці Духновича, 46 в місті Ужгород, керуючи транспортним засобом, не виконав вимоги дорожнього знака, чим порушив пункт 8.4 ПДР України.

Позивач вважає дану постанову незаконною і такою, що підлягає скасуванню, з наступних підстав.

Зазначає, що 25.02.2020 року причиною зупинки транспортного засобу була вимушена зупинка, яка зумовлена несправністю транспортного засобу; позивачем було увімкнено аварійну світлову сигналізацію. Відповідно до ПДР України «вимушена зупинка» - припинення руху транспортного засобу через його технічний стан або небезпеку, що створюється вантажем, який перевозиться, станом водія (пасажира) або перешкодою на дорозі. На місці зупинки категорично заперечив стосовно вчиненого ним правопорушення. Усні пояснення позивача щодо непорушення правил дорожнього руху інспектор не взяв до уваги, натомість виніс постанову. Права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст .268 КУпАП, ОСОБА_1 роз`яснено не було. Копію постанови про накладення на нього адміністративного стягнення інспектор не надав, зауважив, що отримає поштою. Із змістом оскаржуваної постанови ознайомився тільки після надіслання 23.04.2020 р. йому копії головним державним виконавцем Іршавського РВ ДВС Король І.І., а тому просить поновити строк звернення до суду.

Всупереч вимогам ч. 1 ст. 268 КУпАП ОСОБА_1 було позбавлено можливості надати особисті пояснення по справі, знайомитися з матеріалами справи, подавати докази, заявляти клопотання, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою адвоката або іншого фахівця у галузі права. Оскаржувана постанова була винесена відповідачем без повного, всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи в їх сукупності і в постанові не наведено доказів на підтвердження вини позивача. Просив позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити (а. с. 15).

Відповідач інспектор 1 батальйону 3 роти УПП в Закарпатській області Огорілко Віталій Зіновійович в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений (а. с. 13, 14), причини неявки суду не повідомив. В порядку ч. 3 ст. 205 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача і постановити рішення на підставі наявних у справі доказів. Всупереч ст. 77 КАС відповідач не скористався обов`язком щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що відповідно до оскаржуваної постанови серії ЕАК № 2156995 ОСОБА_1 25.02.2020 року о 10.12 годині по вулиці Духновича, 46 в місті Ужгород, керуючи транспортним засобом, не виконав вимоги дорожнього знака, чим порушив пункт 8.4 ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАПУкраїни (а. с. 3).

Згідно ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Всупереч даної норми ОСОБА_1 було позбавлено можливості скористатися своїми правами щодо ознайомлення з матеріалами справи, надання пояснень, подачі доказів, заявлення клопотань та можливості скористатися юридичною допомогою адвоката або іншого фахівця у галузі права.

Зі змісту постанови вбачається, що позивач відмовився від підпису, а копію постанови не отримав, бо інспектор зауважив, що таку надішлють йому поштою.

Однак, ні доказів направлення копії постанови позивачу, ні її отримання ОСОБА_1 відповідачем надано не було.

З позовної заяви вбачається, що з копією постанови позивач оознайомився лише 23 квітня 2020 року шляхом надіслання йому поштою головним державним виконавцем Іршавського районного відділу ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Король І.І. одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження. До суду з даним адміністративним позовом позивач звернувся 30 квітня 2020 року, тому вважає, що строк на оскарження постанови пропущено з поважних причин і такий слід поновити.

Оскільки позивач не був присутній при розгляді справи про адміністративні правопорушення, тому всупереч вимогам ч.1 ст. 268 КУпАП його було позбавлено можливості скористатися своїми правами щодо ознайомлення з матеріалами справи, надання пояснень, подачі доказів, заявлення клопотань та можливості скористатися юридичною допомогою адвоката або іншого фахівця у галузі права.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. ст. 252 та 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Однак при винесенні оскаржуваної постанови вказані вимоги дотримані не були. В матеріалах справи відсутні будь-які докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення. У постанові про накладення адміністративного стягнення також не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вину ОСОБА_1 . Ні протоколу про адміністративне правопорушення, ні будь-яких інших доказів на підтвердження вини позивача суду не надано.

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Отже, при винесенні постанови відповідачем не з`ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винний ОСОБА_1 в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності, передбаченій за ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідно до ст. 77 КАС України ним не доведено правомірність своїх дій та прийнятого рішення, належними доказами не спростовані доводи, викладені у позовній заяві.

За цих обставин, суд вважає, що підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності не має, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення слід скасувати, а провадження в справі закрити.

Керуючись ст. ст. 2, 42, 77, 90, 123, 205, 242-246, 286 КАС України, ст. ст. 247, 251, 280, 288 та 293 КУпАП, суд, -

Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Поновити пропущений строк на оскарження постанови серії ЕАК № 2156995 від 25 лютого 2020 року по справі про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Постанову серії ЕАК № 2156995 від 25 лютого 2020 року про накладення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень скасувати, а провадження в справі про адміністративні правопорушення закрити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого адміністративного апеляційного суду.

Головуючий : М. М. Золотар