Справа № 536/1347/19
Суддя: Колотієвський О. О.
Дата ухвалення: 2020-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 536/1347/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2020 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі:

Головуючого - судді - Колотієвського О.О.,

при секретарі - Коваль В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 Батальйону патрульної поліції у м. Кременчук Управління патрульної поліції у Полтавській області лейтенанта поліції Шпак Віталії Василівни, третя особа: Департамент патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтував зокрема тим, що постановою у справі про адміністративні правопорушення серія ЕАК №1533126 від 18.09.2019 року, яка винесена інспектором роти №1 батальйону патрульної поліції у м. Кременчук УПП у Полтавській області сержантом поліції Шпак Віталією Василівною, його притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

В мотивувальній частині постанови серії ЕАК №1533126 від 18.09.2019 року зазначено, що 18.09.2019 року о 16 год. 05 хв. м. Кременчук, водій рухався в м. Кременчук зі швидкістю 73 км/год., при цьому перевищив встановлену швидкість руху в населеному пункті на 23 км/год., зафіксовано на прилад Trucam TC000693, чим порушив п.12.4. ПДР - Порушення швидкісного режиму в населених пунктах ( дозволена швидкість не більше 50 км/год)

Так, 18.09.2019 року він їхав на автомобілі MAZDA 6 д.н.з. НОМЕР_1 по проспекту Лесі Українки в м. Кременчук та на вимогу працівників патрульної поліції, серед яких був інспектор роти №1 батальйону патрульної поліції у м. Кременчук УПП у Полтавській області лейтенант поліції Шпак Віталія Василівна здійснив вимушену зупинку.

Інспектор роти №1 батальйону патрульної поліції у м. Кременчук УПП у Полтавській області лейтенант поліції Шпак В.В. повідомила йому про те, що під час руху ним допущено перевищення дозволеної швидкості руху в населеному пункті, чим порушено п.12.4 Правил дорожнього руху України та скоєно адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. За словами інспектора, про даний факт свідчить покази приладу TruCam LTI 20/20 №ТС000693.

Він надав пояснення інспектору, що жодним чином не порушував правила дорожнього руху, під час керування транспортним засобом їхав зі швидкістю, меншою ніж 70 км/год, за що відповідальності згідно КУпАП не настає, окрім того він їхав у колоні автомобілів, попереду нього їхав автомобіль Славута, на який і був направлений пристрій TruCam і швидкість якого була зафіксована даним приладом, а не швидкість його автомобіля. Проте його доводи залишились поза увагою інспектора патрульної поліції.

Шпак В.В. дійшла до висновку про порушення з боку ОСОБА_1 п.12.4 Правил дорожнього руху, покладаючись виключно на покази засобу вимірювання швидкості TruCam LTI 20/20 №ТС000693. При цьому покази цього приладу викликають великі сумніви, з огляду на те, що по автомобільній дорозі рухалися поруч з його транспортним засобом інші автомобілі, та сам прилад вимірювання швидкості не відповідає встановленим вимогам Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність».

Вказаний тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM», який зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12, затверджений сертифікатом №UA-MI/1-2903-2012, виданим Міністерством економічного розвитку і торгівлі України 29.08.2012 року.

Наказом Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України №100 від 19.02.2002 року, зареєстрованим в Мінюсті України 04.03.2002 року за №222/6510, який втратив чинність на підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі №972 від 14.06.2016 року, затверджено Порядок оформлення та видачі сертифікатів затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки, згідно якому -

п.2.5 сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки та свідоцтва оформлюються на типи засобів вимірювальної техніки, які занесено під одним реєстраційним номером до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки (далі Державний реєстр);

п.2.6 сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки та свідоцтва про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки чинні до вилучення відповідних типів засобів вимірювальної техніки з Державного реєстру.

Під час дії вищевказаного Положення наказом Міністерством економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року №1362 були внесені зміни до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, а саме, згідно п.1 були виключені з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки певні типи засобів вимірювальної техніки, унесені до нього за відповідними номерами, зокрема У3197-12.

Тобто, тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM», який зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12, є виключеним з Державного реєстру на підставі наказу Міністерством економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року №1362 та сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки №UA-MI/1-2903-2012 від 29.08.2012 року є не чинним з 02.11.2015 року.

Таким чином, покази даного приладу не можуть вважатися правильними та достовірними результатами вимірювання, адже сертифікат затвердження типу засобу вимірювальної техніки є нечинним з 02.11.2015, а сам вимірювальний приклад не включений до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки. Отримані покази цього засобу є недопустимим доказом та не можуть бути покладені в основу доведення винуватості особи в пред`явленому звинуваченні у адміністративному правопорушенні.

На підставі вищевикладеного просив суд ухвалити рішення, яким:

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАК №1533126 від 18.09.2019, про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 225,00 гривень, прийняту інспектором роти №1 батальйону патрульної поліції у м. Кременчук УПП у Полтавській області сержантом поліції Шпак Віталією Василівною.

20 січня 2020 року від представника третьої особи надійшло пояснення на позов, які обґрунтовані зокрема тим, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. за те, що водій ОСОБА_1 18.09.2019 року о 16 год. 05 хв. м. Кременчук, водій рухався в м. Кременчук зі швидкістю 73 км/год., при цьому перевищив встановлену швидкість руху в населеному пункті на 23 км/год., зафіксовано на прилад Trucam TC000693, чим порушив п.12.4. ПДР - Порушення швидкісного режиму в населених пунктах ( дозволена швидкість не більше 50 км/год)

Відповідно до п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Термін «населений пункт» наведений в п. 1.10 ПДР України має значення як забудована територія, в`їзд на яку і виїзди з якої позначаються дорожніми знаками 5.45, 5.46,5.47, 5.48.

На підставі викладеного просив суд ухвалити рішення, яким відмовити в задоволені позову.

20 січня 2020 року від відповідача надійшов відзив на позов, в якому просила відмовити в задоволенні позову зокрема з підстав викладених в поясненнях третьої особи.

Позивач в судове засідання не з`явився. На адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився.

Суд, дослідивши позов та докази, яким він обґрунтовується, дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що постановою у справі про адміністративні правопорушення серія ЕАК №1533126 від 18.09.2019 року, яка винесена інспектором роти №1 батальйону патрульної поліції у м. Кременчук УПП у Полтавській області сержантом поліції Шпак Віталією Василівною, ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

В мотивувальній частині постанови серії ЕАК №1533126 від 18.09.2019 року зазначено, що 18.09.2019 року о 16 год. 05 хв. м. Кременчук, водій рухався в м. Кременчук зі швидкістю 73 км/год., при цьому перевищив встановлену швидкість руху в населеному пункті на 23 км/год., зафіксовано на прилад Trucam TC000693, чим порушив п.12.4. ПДР - Порушення швидкісного режиму в населених пунктах ( дозволена швидкість не більше 50 км/год)

Позивач цю обставину заперечував та вказував, що їхав з допустимою швидкістю. Суд, досліджуючи матеріали справи та надаючи оцінку поясненням, перевіривши їх доказами, приходить до наступного висновку.

Так, позивач вказував щодо неможливості використання вимірювача швидкості «TruCam» з огляду на те, що він є виключеним з Державного реєстру на підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року №1362 та сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки №UA-MI/1-2903-2012 від 29.08.2012 року є не чинним з 02.11.2015 року.

Доводи позивача в цій частині не заслуговують на увагу з огляду на те, що Лазерний вимірювач швидкості LTI 20/20 TruCam отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № UА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У З197-12.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 05 квітня 2012 № 437 пристрій TruCam був виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки за № У3197-12.

Дана процедура проведення державних приймальних випробувань типів вимірювальної техніки з подальшою реєстрацією таких типів вимірювальної техніки в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки і видачею Сертифікатів затвердження типу засобів вимірювальної техніки була передбачена положенням Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 11 лютого 1998 року № 113/98-ВР, який втратив чинність 01 січня 2016 року та іншими підзаконними нормативно-правовими актами, які наразі втратили чинність.

Відповідно до п. 1.3 «Порядку оформлення та видачі сертифікатів затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки», затвердженого наказом Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України № 100 від 19 лютого 2000 року (втратив чинність 14 червня 2016 року) сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки видаються на підставі позитивних результатів державних приймальних або державних контрольних випробувань засобів вимірювальної техніки іноземними виробниками засобів вимірювальної техніки або їхнім офіційним представником в Україні для офіційного підтвердження затвердження типу засобів вимірювальної техніки і можливості їх вивезення на територію України партіями. Таким чином, процедура проводилась виключно відносно тих засобів вимірювальної техніки, які планувалося серійно виробляти в Україні або ввозити на територію України партіями.

На виконання вищевказаних нормативно-правових актів, які на даний час втратили чинність, здійснювалися державні приймальні випробування приладу TruCAM з подальшою реєстрацією останнього в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки і видачею сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки.

Так, Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02 листопада 2015 року № 1362 пристрій TruCam був виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки. Тобто, виходячи з вищевказаних положень, у разі виключення затвердженого типу засобів вимірювальної техніки із Державного реєстру заборонялося їх серійне виробництво або ввезення на територію України.

Але засоби вимірювальної техніки, які були ввезені на територію України та введені в експлуатацію до моменту їх виключення із даного Державного реєстру, дозволяється застосовувати, оскільки в даному випадку закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Крім того, відповідно до п. 3 Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 липня 2016 року № 1161, який є чинним, зберігання інформації про затверджені типи засобів вимірювальної техніки, внесені в установленому порядку до набрання чинності Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, як і формування та ведення вказаного реєстру, здійснювалося до 01 січня 2019 року. При цьому, прилад TruCam було введено в експлуатацію в період його перебування в Державному реєстрі, відповідно його подальша експлуатація жодним чином не обмежена нормами чинного законодавства.

Наразі єдиною та визначальною вимогою діючого законодавства у сфері метрології та метрологічної діяльності до засобів вимірювальної техніки, які вже введено в експлуатацію, є необхідність здійснення їх повірки.

Відповідно до ст. 17 «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05 червня 2014 року № 1314-VI, який набрав чинності 01 січня 2016 року, засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

При цьому вищевказаним Законом не передбачено повторного проходження процедури сертифікації для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію.

Згідно наданого відповідачем свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/13354, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 14 грудня 2018 року та чинного до 14 грудня 2019 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів LTI20/20 № ТС000693, є придатним до застосування.

В той час, суд не погоджується з висновком відповідача щодо можливості застосування технічного приладу TruCam під час виконання посадових обов`язків з огляду на наступне.

Статтею 31 ЗУ «Про національну поліцію» визначені превентивні поліцейські заходи

1. Поліція може застосовувати зокрема такі превентивні заходи: 9) застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Застосування пункту 9 ч.1 ст.31 цього закону регламентується статтею 40 ЗУ «Про національну поліцію» відповідно до якої поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

З аналізу цієї статті слід виділити такі види фіксації:

1.) закріплення автоматичної фото- і відеотехніки на форменому одязі;

2.) монтування/розміщення автоматичної фото- і відеотехніки по зовнішньому периметру доріг і будівель;

3.) отримувати дані із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні.

Також, відповідно до пункту 9 частини першої статті 31, статті 40 Закону України «Про Національну поліцію», з метою забезпечення організації застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, на підставі наказу МВС № 1026 від 18.12.2018 року, затверджено інструкцію із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Ця Інструкція регулює застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів.

Ця Інструкція не поширюється на здійснення працівниками поліції фото- і кінозйомки, відеозапису процесуальних дій відповідно до вимог статті 107 Кримінального процесуального кодексу України, негласних слідчих (розшукових) дій, оперативно-розшукових заходів, застосування в системі фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 10 листопада 2017 року № 833 «Про функціонування системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі».

У згаданій інструкції передбачені такі порядки застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису:

1. Порядок застосування портативних відеореєстраторів та карт пам`яті до них, їх облік, зберігання та видача відеозаписів.

Відповідно до ст.3 цієї інструкції - портативний відеореєстратор - пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського.

Під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках.

2. Порядок застосування відеореєстраторів, встановлених на службових транспортних засобах.

Відповідно до ст.3 цієї інструкції - відеореєстратор - пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації.

Відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія.

3. Порядок застосування автомобільних систем

Відповідно до ст.3 цієї інструкції - автомобільна система технічних приладів і технічних засобів фото- і кінозйомки, відео-, аудіозапису - технічний комплекс, що встановлюється на службових транспортних засобах Національної поліції України, а саме автомобілях ситуаційних центрів, командно-штабних автомобілях, спеціальному автотранспорті для перевезення затриманих та взятих під варту осіб (далі - автомобільна система).

Автомобільні системи встановлюються на службових транспортних засобах ситуаційних центрів, командно-штабних автомобілях, спеціальному автотранспорті для перевезення затриманих та взятих під варту осіб.

4. Порядок застосування стаціонарних систем

Відповідно до ст.3 цієї інструкції - стаціонарна система технічних приладів і технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису - технічний комплекс, установлений в органах, підрозділах поліції та призначений для здійснення фото- і кінозйомки, відеозапису з метою забезпечення публічної безпеки та порядку, також може бути використаний у деяких службових приміщеннях органів, підрозділів поліції, у тому числі спеціальних приміщеннях, призначених для утримання затриманих та взятих під варту осіб (далі - стаціонарна система).

Стаціонарні системи органів, підрозділів поліції працюють у цілодобовому режимі.

5. Порядок застосування засобів фото- та відеозапису на БпЛА.

Відповідно до ст.3 цієї інструкції - безпілотний літальний апарат (далі - БпЛА) - повітряне судно, призначене для виконання польоту без пілота на борту, керування польотом якого і контроль за яким здійснюються за допомогою спеціальної станції керування, що розташована поза повітряним судном.

Також, відповідно до наказу МВС № 1395 від 07.11.2015 року, затверджено інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, але ця інструкція також не визначає порядок фіксування перевищення встановлених обмежень швидкості руху та застосування для виявлення такого порушення спеціальних технічних засобів, зокрема TruCam.

З аналізу вищевикладеного вбачається, відсутність порядку щодо застосування засобів вимірювальної техніки для фіксування правопорушень не в автоматичному режимі, зокрема вимірювача швидкості TruCam, тому застосування такого відповідно до цих інструкції неможливо.

З метою з`ясування належного порядку застосування вимірювача швидкості TruCam, судом досліджено також Постанову КМУ № 833 від 10 листопада 2017 року, якою затверджено порядок функціонування системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі.

Цим Порядком визначаються вимоги до функціонування системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі.

Відповідно до ст.7 цієї постанови, за допомогою системи фіксуються порушення Правил дорожнього руху, зокрема перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів.

У ст.9 зазначено, що до складу автоматичної системи фіксації входить мережа технічних засобів (приладів контролю), які монтуються/розміщуються по зовнішньому периметру доріг на об`єктах вулично-дорожньої інфраструктури і будівель, службових транспортних засобах та забезпечують в автоматичному режимі фотозйомку або відеозапис подій, що містять ознаки адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розпізнавання номерних знаків транспортних засобів та передачу інформації про зафіксовані події телекомунікаційними мережами до автоматизованої системи обробки даних МВС.

У згаданій інструкції передбачені такі порядки застосування технічних приладів і технічних засобів автоматичної системи фіксації:

- монтування/розміщення по зовнішньому периметру доріг на об`єктах вулично-дорожньої інфраструктури і будівель;

- монтування/розміщення на службових транспортних засобах.

З аналізу вищевикладеного вбачається, відсутність порядку щодо застосування засобів вимірювальної техніки для фіксування правопорушень в автоматичному режимі, зокрема вимірювача швидкості TruCam, оскільки він в розумінні цього порядку не входить до мережі автоматичної системи фіксації, тому застосування такого відповідно до цих інструкції неможливо.

Суд зауважує, що відповідно до згаданої вище статті 31 ЗУ «Про національну поліцію», якою визначено превентивні заходи, зокрема застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, а саме до ч.2 цієї статі встановлено, що під час проведення превентивних поліцейських заходів поліція зобов`язана повідомити особі про причини застосування до неї превентивних заходів, а також довести до її відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи.

З аналізу цієї статті впливає, що обов`язкова умова щодо застосування певного превентивного заходу є наявність нормативно-правових актів, на підставі яких застосовуються такі заходи, в той час з усього вищевикладеного вбачається, що жодним нормативно-правовим актом не передбачено використання працівниками поліції технічного приладу - вимірювача швидкості TruCam.

Крім цього, не зважаючи на те, що лазерний вимірювач швидкості TruCam отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № UА-МІ/1-2903-2012. а тому є сертифікованим та таким, що може використовуватися, але за певних умов наведених нижче.

Так, відповідно до ст.3 ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність», до сфери законодавчо регульованої метрології належать зокрема такі види діяльності: 5) контроль безпеки дорожнього руху та технічного стану транспортних засобів.

В той час, ст.7 цього Закону передбачено, що методики вимірювань у сфері законодавчо регульованої метрології, що є обов`язковими до застосування, визначаються в нормативно-правових актах або в нормативних документах, на які є відповідні посилання в нормативно-правових актах.

Повноваження центральних органів виконавчої влади, інших державних органів уповноважувати підприємства та організації, їх відокремлені підрозділи та фізичних осіб - підприємців на проведення певних вимірювань, не пов`язаних з оцінкою відповідності продукції, процесів та послуг, у сфері законодавчо регульованої метрології визначаються законом.

З аналізу вказаної ст.7 слід дійти висновку, щодо необхідності існування двох умов для застосування технічних засобів для вимірювання:

1. Визначення методики вимірювань, які визначаються в нормативно-правових актах або в нормативних документах, на які є відповідні посилання в нормативно-правових актах.

2. Наявність повноважень на проведення певних вимірювань, які визначаються законом.

Більш того, ст.8 вказаного Закону, визначено, що експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології (законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки), здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.

Тобто необхідною умовою експлуатації засобів вимірювальної техніки - наявність правил застосування таких засобів встановлених у нормативно-правових актах.

Як вже встановлено судом вище, використання працівниками поліції приладу «TruCam», як засобу вимірювальної техніки для визначення швидкості руху, не передбачено жодним нормативно-правовим актом, в той час єдиним НПА в якому є посилання на можливість такого вимірювання - Постанова КМУ № 833 від 10 листопада 2017 року, якою затверджено порядок функціонування системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі, де вказано, шо за допомогою системи фіксуються такі порушення Правил дорожнього руху, зокрема перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів.

Але відповідно до цього порядку є визначення терміну «система» - система фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі (далі - система) - взаємопов`язана сукупність технічних засобів (приладів контролю), програмних і апаратних засобів обробки отриманих за допомогою технічних засобів (приладів контролю) інформаційних файлів та метаданих, обміну з використанням телекомунікаційних мереж інформацією, необхідною для реалізації організаційних і процесуальних заходів під час здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, що функціонує в єдиній інформаційній системі МВС.

Суд вважає слушним для більш детального дослідження виниклого питання, звернути увагу, що ЗУ «Про міліцію», який втратив чинності, а саме ст.11 визначалося, що міліції для виконання покладених на неї обов`язків надається право використовувати передбачені нормативно-правовими актами технічні засоби, в тому числі засоби фото- і відеоспостереження, для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього рух.

Наказом МВС України № 33 від 01 березня 2010 року, що втратив чинності, затверджено Перелік технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, в якому зокрема зазначено, що одним із спеціальних технічних засобів, які працюють в автоматичному режимі, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису є - лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів "TruCAM".

Тобто наразі наявна ситуація щодо відсутності правового регулювання питання використання технічного приладу TruCam у чинному законодавстві, та наявність правового регулювання такого технічного приладу у законодавстві що втратило чинності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

В той час, ст.74 КАС України передбачено, що докази повинні бути допустимими.

Недопустимі є такі докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Аналіз ст. 251 КУпАП дає підстави вважати, що доказами є фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку встановлює наявність або відсутність правопорушення.

В той час, аналіз ст.74 КАС України, вказує на те, що докази повинні отримуватися у порядку, встановленого законом.

Отже, останніми відомими нормативно-правовими актами визначалось зокрема те, що прилад "TruCAM" - є спеціальним технічним засобом, який працює в автоматичному режимі.

Доречним є те, що у випадку правового регулювання використання TruCam у чинному законодавстві відповідно до положень законодавства що втратило чинності, можливо припустити, що прилад "TruCAM" міг бути віднесеним до використання на підставі Постанови КМУ № 833 від 10 листопада 2017 року, якою затверджено порядок функціонування системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі.

Але в такому випадку, не зважаючи на процедуру притягнення за таким порядком, слід було б застосовувати стягнення у виді штрафних балів з огляду на таке.

Відповідно до ст.122 КУпАП, за вчинення правопорушення що виразилося у перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Статтею 24 КУпАП передбачено, що за вчинення адміністративних правопорушень можуть застосовуватись зокрема такі адміністративні стягнення:

2) штраф;

2-1) штрафні бали;

Відповідно до ст.27-1 КУпАП, штрафні бали є стягненням, що накладається на громадян за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, установлені цим Кодексом.

Кожному громадянину, який має право керування транспортним засобом, щороку з початку року (з дня отримання права керування транспортним засобом) і до кінця року нараховується 150 балів.

Відповідно до ч.1 ст.27 КУпАП, штраф є грошовим стягненням, що накладається на громадян, посадових та юридичних осіб за адміністративні правопорушення у випадках і розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

В той час, штраф за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, може бути накладено на громадянина після використання ним балів, передбачених статтею 27-1 цього Кодексу.

Тобто, якщо б фіксування здійснювалось в автоматичному режимі, як це передбачалось в законодавстві що втратило чинність, в даному випадку штраф можливо було б накласти після використання 150 штрафних балів.

Але наразі вбачаються суттєві недоліки щодо регулювання питання з використання працівниками поліції технічного засобу «TruCam», яке було визначено у законодавстві що втратило чинності та не передбачено у чинному законодавстві.

З усталеної практики ЄСПЛ одним із важливих принципів у демократичній державі є принцип правової (юридичної) визначеності, який відіграє надважливе значення у формуванні та функціонуванні системи права демократичної держави. Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово робив висновок, що принцип правової визначеності є одним з фундаментальних аспектів верховенства права (рішення у справах «Брумареску проти Румунії», «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» та ін.).

Венеціанська комісія у своїй доповіді від 04 квітня 2011 року "Верховенство права" вказала, що правова визначеність є елементом верховенства права та є істотно важливою для питання довіри до судової системи. Аби досягти цієї довіри, держава повинна зробити текст закону легко доступним, закон має бути сформульований з достатньою мірою чіткості, аби особа мала можливість скерувати свою поведінку. Як вказав Європейський Суд у рішенні по справі «Ольссон проти Швеції», норма національного закону не може розглядатися як право, якщо її не сформульовано з достатньою точністю так, щоб громадянин мав змогу, якщо потрібно, з відповідними рекомендаціями, до певної міри передбачити наслідки своєї поведінки. Згідно з усталеною практикою Європейського суду поняття "якість закону" означає, що національне законодавство повинне бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на права осіб (рішення у справах «Олександр Волков проти України», «C.G. та інші проти Болгарії» та ін).

Окрім того, Європейський суд зазначає, що відповідальність за подолання недоліків законодавства, правових колізій, прогалин, інтерпретаційних сумнівів лежить, в тому числі, і на судових органах, які застосовують та тлумачать закони (рішення у справах «Вєренцов проти України», «Кантоні проти Франції»).

Довіра до правової та судової системи держави буде знівельована у тому випадку, якщо законотворча діяльність держави буде свавільною, а громадяни - позбавлені можливості знати про внесені законодавчі зміни та передбачати їх результати

З урахуванням всього вищезазначеного, правова визначеність являє собою сукупність вимог до діяльності органів державної влади, змісту правових актів, здійснення судочинства та правозастосовної діяльності в цілому. Реальне існування правової визначеності зумовлює довіру суспільства до діяльності держави, до судової системи, належне ставлення до права та закону.

Отже, усі вище викладені обставини свідчать про прогалини в законодавстві щодо застосування технічних засобів, тому враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, приймаючи оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення діяв не у спосіб, що встановлений чинним законодавством України, при цьому, відповідно до ст. 77 КАС України, не надав доказів правомірності свого рішення.

Таким чином, оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню.

Керуючись ч.1 ст.122 КУпАП, ст.ст. 9, 72-77, 160, 161, 241-246, 250, 251, 255, 293-295 КАС України, «Правилами дорожнього руху України», -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №1 Батальйону патрульної поліції у м. Кременчук Управління патрульної поліції у Полтавській області лейтенанта поліції Шпак Віталії Василівни, третя особа: Департамент патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення- задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАК №1533126 від 18.09.2019 року, про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 225,00 гривень, прийняту інспектором роти №1 батальйону патрульної поліції у м. Кременчук УПП у Полтавській області сержантом поліції Шпак Віталією Василівною.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за постановою серії ЕАК №1533126 від 18.09.2019 року - закрити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного адміністративного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом 10 днів з дня її проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО. О. Колотієвський