Справа № 520/4346/2020
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2020-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

13 травня 2020 р. № 520/4346/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кухар М.Д., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (пл. Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків,61022, ) про визнання рішення протиправним та його скасування, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень від 13.04.2020, просить суд:

-визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 647 від 18.02.2020 року про відмову у призначенні пенсії;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до пільгового стажу по Списку №1 період роботи у ВАТ «Мереф`янський скляний завод» від 30.09.1996 року оператором пульту управління електропечей від 23.07.1997 року в якому заявник працював слюсарем-ремонтником та помічником майстра;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 починаючи з 14.02.2020 року (з дати звернення із заявою про призначення пенсії).

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 647 від 18.02.2020 року про відмову у призначенні пенсії прийняте відповідачем без урахування усіх наданих заявником документів, відтак є протиправним та підлягає скасуванню.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 14.04.2020 відкрито спрощене позовне провадження.

Запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання копії ухвали про відкриття спрощеного провадження у справі подати до суду відзив на адміністративний позов разом з усіма доказами, що обґрунтовують доводи, які в ньому наведені або заяву про визнання позову.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, згідно змісту якого зазначив, що оскаржуване рішення прийнято у спосіб та у межах наданих Законом повноважень, таким чином позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З огляду на вказане вище, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 14.02.2020 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах (список №1) відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням відділу з питань перерахунку пенсії № 674 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 18 лютого 2020 року, позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах (список №1).

Рішення вмотивоване тим, що пенсія за віком на пільгових умовах за списком №1 призначається за результатами атестації робочого місця (п. 2 постанови КМУ «Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» від 01.08.1992 року №442. Зарахувати ОСОБА_1 , до пільгового стажу за списком №1 період роботи з 20.05.1991 по 28.02.2001 в ВАТ «Мереф`янський скляний завод» неможливо, оскільки невірно оформлені документи, які підтверджують пільговий стаж, а саме, в переліку атестації робочих місць №262 від 30.09.1996 року не відображений структурний підрозділ - відділ головного метролога, в якому заявник працював оператором пульту управління електропечей згідно запису в трудовій книжці; -в переліку атестації робочих місць №186 від 23.0719997 року не відображений структурний підрозділ цеху №456 (участок №4), в якому заявник працював слюсарем-ремонтником та помічником майстра згідно запису в трудовій книжці. Враховуючи вищевикладене вирішено відмовити в призначенні ОСОБА_1 , пенсії за віком на пільгових умовах (список №1) відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного стажу, передбаченого статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Не подужуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з даним позовом.

Відповідно до ст. ст. 21, 22 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Конституційні права і свободи людини і громадянина, гарантуються і не можуть бути скасовані.

Нормами ч. 1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій є Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058.

Пунктом 1 статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058 визначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно оскаржуваного рішення відповідачем не зараховані наступні періоди роботи:

запис №8 від 20.05.1991 р. «переведен оператором пульта управления электропечей 3 разраяда отдела» (наказ №123 від 16.05.1991 р.);

запис №9 від 23.10.1991 р. «переведен оператором пульта управления электропечей этого отдела» (наказ №306 від 23.10.1991 р);

запис №10 від 29.04.1997 р. «переведен в цех №456 (участок №4) слесарем- ремонтником 4 разряда» (наказ №89 від 22.10.1991 р);

запис №11 від 27.08.1997 р. «присвоена вторая профессия помощник мастера 5 разряда» (наказ №186 від 27.08.1997 р);

запис №12 від 14.10.1997 р «переведен помощником мастера 5 разряда этого цеха» (наказ №222 від 14.10.1997 р).

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

При цьому у відповідності до виданої уточнюючої довідки №9 від 11.01.2018 року ВАТ «Мереф`янський скляний завод» підтверджені відповідні періоди роботи позивача до записів трудової книги:

наказ №123 від 16.05.1991 по 29.04.1997, наказ №89 від 22.04.1997 року оператор пульта управління електропечей по цеху №4 у виробництві скловолокна як робітник постійно зайнятий у технологічному процесі зазначених виробництві список 1 розділу XV підрозділу 2 та код 1150102а-17531 затвердженого Постановою Кабінет Міністрів України від 11.03.1994 року №162;

наказ №891 від 22.04.1997 по 14.10.1997, наказ №222 від 14.10.1997 слюсар-ремонтник у виробництві скловолокна слюсар ремонтник, як робітник зайнятий у технологічному процесі виробництва скловолокна список 1 розділ XV підрозділ 2 код 1150102а-177531 затверджено Постановою кабінету Міністру України від 11.03.1994 №162;

наказ №222 від 14.10.1997 по 28.02.2001, наказ №30 від 01.03.2001 помічник майстра у виробництві скловолокна помічник майстра цеху робітник зайнятий у технологічному процесі виробництва скловолокна.

Список 1 розділ XV підрозділу 32 на код. 1150102ф-17531 затвердженого Постановою КМУ від 11.03.1994 №162 професія помічник майстра належить до категорії робочих згідно тарифно-кваліфікаційного довідника робіт та професій робочих затвердженого Державним Комітетом Ради Міністрів СРСР від 13.02.60 р., та штатного розкладу.

Відносно посилання відповідача в переліку атестації робочих місць №186 від 23.0719997 року не відображений структурний підрозділ цеху №456 (участок №4), в якому заявник працював слюсарем-ремонтником та помічником майстра згідно запису в трудовій книжці, суд зазначає наступне.

На ім`я позивача видано довідку якою визначено, що відповідно до наказу №193 від 01.08.1997 року здійснено на базі цеху №4, №5, №6 підприємства від ПП «Скловолокно», яке не є самостійною структурною одиницею, а входить в склад ВАТ «Мереф`янський скляний завод». В цілях по взаємній ефективності виробництва і конкуренції здібностей виготовленні продукції в ПП «Скловолокно» по штатному розпису цеха №4, №5, №6 був об`єднаний в цех 456, що не несе за собою ніяких змін в умовах праці пов`язаного з атестацією проведеного в 1996 року. Також у довідці вказано, що позивач працював оператором пульта управління електропечей обслуговував цех №4, №5, №6 по виробництву скловолокна. Повний робочий день був зайнятий в цеху з шкідливими умовами праці по обслуговуванню цього обладнання відповідно до посадової інструкції. Тривалість робочого дня становила 6 годин.

Отже, при прийнятті рішення відповідач не взяв до уваги підтвердженні відомості та пояснення надані у уточнюючих довідках.

Пунктом «а» ч. 1ст. 13 Закону №1788-ХІІ передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - засписком№1 виробництв, робіт, професій, посад і показників (461-2016-п), затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 2.5 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяці в на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Відповідно до ст. 114 вищевказаного Закону на пільгових умовах пенсія за віком 4 призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18 листопада 2005 року № 383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

При цьому встановлено, що посади на якій перебував позивач - віднесені до Списку №1.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком № 442 та Методичними рекомендаціями.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку №442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку №442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку №442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

За змістом пунктів 8 та 9 Порядку №442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Згідно до п. 3 Порядку застосування Списків, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Так, Верховний Суд України, переглядаючи судові рішення, постановою у справі №21- 519а14 від 25.11.2014 року роз`яснив, що за комплексним аналізом норм Закону №1788- XII та Порядку проведення атестації робочих місць, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону №1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу. Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу. Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, також у постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року (справа № 21-183а13).

Крім того, у постанові Верховного Суду України від 10.02.2016 року у справі №21- 5432а15 суд наголосив, що при розгляді аналогічних справ судам необхідно встановлювати обставини щодо умов (режиму) фактично виконуваної працівником (позивачем) роботи, із яким закон пов`язує право на призначення пенсії на пільгових умовах. І якщо особа стверджує про наявність в неї трудового стажу, що дає їй право на призначення пільгової пенсії на час виконання роботи, що міститься у списку № 2 і потребує документального підтвердження її зайнятості на цій роботі за відповідною професією та за результатами атестації умов праці, необхідно з`ясовувати, чи проводилася атестація цього робочого місця і що про це свідчить.

Відповідно до правової позиції, яку висловила Велика Палата Верховного Суд в постанові від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16, не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

У відповідності до наданої трудової книжки позивача серії № НОМЕР_2 та внесеними до неї записами про роботу, зокрема, за спірний період, є допустимим доказом, що підтверджує спеціальний трудовий стаж позивача та в сукупності з іншими вимогами, передбаченими у статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» дає йому право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1.

З огляду на встановлені обставини, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №647 від 18.02.2020 року про відмову у призначенні пенсії є протиправним, відтак підлягає скасуванню.

Щодо частини позовних вимог про зобов`язання вчинити певні дії, суд зазначає наступне.

Дискреційні повноваження - це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення.

Тобто дискреційні повноваження це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Відповідно до Рекомендацій Ради Європи №R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятих Кабінетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він уважає найкращим за конкретних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.

Водночас, адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції.

При цьому, відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ч.4 ст.245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Підсумовуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 з доданими до неї документами про зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 по Списку №1 період роботи у ВАТ «Мереф`янський скляний завод» від 30.09.1996 року оператором пульту управління електропечей від 23.07.1997 року в якому заявник працював слюсарем-ремонтником та помічником майстра з урахуванням висновків суду.

При цьому, щодо позовної вимоги в частині виплати пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 починаючи з 14.02.2020 року (з дати звернення із заявою про призначення пенсії), суд зазначає наступне.

Згідно з вимогами ст. 2, 5 КАС України в порядку адміністративного судочинства захисту підлягають тільки порушені права, а не ті, які можуть бути порушені в майбутньому.

Виходячи зі змісту ст. 3 КАС України судом у конкретній справі вирішується спір, предмет якого існує на час розгляду справи.

Враховуючи, що вказана позовна вимога спрямована на майбутнє, суд не вбачає підстав для її задоволення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись ст.ст. 139, 241 247, 255, 257, 263, 291, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (пл. Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків,61022, ) про визнання рішення протиправним та його скасування, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 647 від 18.02.2020 року про відмову у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.02.2020 з доданими до неї документами про зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 по Списку №1 період роботи у ВАТ «Мереф`янський скляний завод» від 30.09.1996 року оператором пульту управління електропечей від 23.07.1997 року в якому заявник працював слюсарем-ремонтником та помічником майстра з урахуванням висновків суду.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (пл. Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків,61022, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань сплачену суму судового збору в розмірі 640,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Скарга може бути подана у порядку ч.1 ст. 297 КАС України безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 13 травня 2020 року.

Суддя Кухар М.Д.