Справа № 280/1171/20
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2020-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2020 року Справа № 280/1171/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Садового І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження матеріали адміністративної справи

за позовною заявою: Приватного підприємства "ПРОМТЕХСЕРВІС" (69097, м. Запоріжжя, вул. Василя Сергієнка, буд.6 кв.101, )

до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, )

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

21.02.2020 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного підприємства "ПРОМТЕХСЕРВІС" (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 12.02.2020 №, №.

Ухвалою суду від 24.02.2020 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №280/1171/20, призначене судове засідання по справі на 19.03.2020.

Ухвалою суду від 19.03.2020 розгляд справи відкладено до 16.04.2020.

Ухвалою суду від 16.04.2020 провадження у справі зупинене за клопотанням представників сторін для примирення до 14.05.2020.

13.05.2020 на адресу суду надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження (вх.№22092).

14.05.2020 провадження у справі поновлено.

14.05.2020 надійшло аналогічне клопотання від представника відповідача (вх.№22383).

Відповідно до ч.9 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

У зв`язку з розглядом справи в порядку письмового провадження, відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Позовні вимоги викладені у позовній заяві (вх.№8231 від 20.02.2020), відповіді на відзив (вх.№17604 від 14.04.2020). Позивачем зазначено про свою незгоду з висновками акту перевірки від 27.01.2020 та винесеними податковими повідомленнями-рішеннями від 12.02.2020 за №, № з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність. Вказано, що при складанні акту перевірки відповідачем використано суб`єктивні дані та припущення, які не мають підтверджуючих доказів. Позивач стверджує, що ПП «ПРОМТЕХСЕРВІС» мало господарські взаємовідносини із ТОВ «АКТІВ-ІНКОМ» у травні 2019 року. На виконання укладеного договору підряду, ТОВ «АКТІВ-ІНКОМ» надано послуги щодо ремонту доріг, що підтверджується належним чином оформленими первинними документами. Підставою для формування позивачем податкового кредиту за травень 2019 року від ТОВ «АКТІВ-ІНКОМ» є податкова накладна, зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідно до чинного законодавства. Посилання відповідача на відсутність у ТОВ «АКТІВ-ІНКОМ» достатньої кількості трудових ресурсів, інформації про основні засоби, а також наявність податкової інформації, згідно якої не підтверджено місцезнаходження вказаного контрагента, як критерії оцінки реальності господарських операцій між ПП «ПРОМТЕХСЕРВІС» та ТОВ «АКТІВ-ІНКОМ», позивач вважає безпідставними, такими, що суперечать нормам чинного законодавства та судовій практиці. Щодо кримінального провадження, в якому фігурує контрагент ПП «ПРОМТЕХСЕРВІС», позивач вказує на відсутність вироку у кримінальній справі, який набув законної сили. А тому посилання відповідача на кримінальне провадження, без наведення фактів фіктивності контрагента, не може бути визнано належним доказом на підтвердження порушення позивачем вимог податкового законодавства, які зумовили визначення грошових зобов`язань. На думку позивача, складений відповідачем акт перевірки від 27.01.2020 ґрунтується лише на припущеннях, його зміст і порушення правових норм не знаходять підтвердження з даними податкового обліку та первинними документами позивача. Крім того, підприємством повністю доведено фактичне отримання послуг, проведення оплати за них та їх використання у господарській діяльності. За таких обставин вказує на помилковість визначеного відповідачем податкового зобов`язання та просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву від 16.03.2020 (вх.№12849 від 19.03.2020). Зазначено, що позаплановою виїзною перевіркою позивача встановлено порушення норм податкового законодавства, що призвело до заниження податку на додану вартість за травень 2019 року у сумі 20063 грн., завищення від`ємного значення з податку на додану вартість за травень 2019 року на суму 211068 грн. Зазначені порушення виникли у зв`язку із не підтвердженням під час проведення перевірки здійснення господарських взаємовідносин з ТОВ «АКТІВ-ІНКОМ». Відповідач вказує на недоліки в оформленні первинної документації, наданої в підтвердження виконання господарських операцій між позивачем та його контрагентом за укладеним договором підряду від 02.05.2019 №29. Зокрема, надані до перевірки акт надання послуг №36 від 16.05.2019 підписано невстановленими особами; кошторисна документація по ремонту доріг не містить зазначення місця виконання робіт, поставлені завдання; підсумкова відомість ресурсів, а також розрахунок загальновиробничих витрат до локального кошторису №2-1-1 містить підписи особи, що склала зазначені документи, без зазначення посади та ПІБ; договори про відступлення права вимоги містять помилки у зазначенні прізвища директора ТОВ «АКТІВ-ІНКОМ», а також невідповідності у зазначенні юридичних адрес, тощо. Також зазначено, що до перевірки надано первинну документацію не в повному обсязі. Так позивачем не надавався до перевірки договір купівлі-продажу №29 від 02.05.2019. Всупереч умовам договорів відступлення права вимоги, позивачем не надано доказів передачі первинних документів від первісного кредитора новому кредитору, а також не зазначено реквізитів рахунків нових кредиторів за укладеними договорами відступлення прав вимоги. Таким чином вбачається удаваність проведених операцій відступлення права вимоги боргу та, як наслідок, дефектність наданих первинних документів та проведених фінансово-господарських операцій. Реальність проведених господарських операцій позивача з ТОВ «АКТІВ-ІНКОМ» також ставиться під сумнів з огляду на відсутність у вказаного контрагента та його субпідрядника ТОВ «САРОН БОРН» необхідної кількості трудового ресурсу та основних засобів для виконання робіт з ремонту доріг. Вищевказане, на думку відповідача, свідчить про невідповідність наданих первинних документів фактичним обставинам здійснення господарської операції. Крім того, відповідач звертає увагу суду, що позивачем не надано доказів використання даних операцій в господарській діяльності підприємства. Тобто, позивачем не обґрунтовано необхідність в укладенні договору з ТОВ «АКТІВ-ІНКОМ», як потребу здійснення власної господарської діяльності. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

У період з 14.01.2020 по 20.01.2020 відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства України при визначенні показників декларації з податку на додану вартість за травень 2019 року по взаємовідносинах з ТОВ «АКТІВ-ІНКОМ» у травні 2019 року, відповідно до затвердженого плану документальної перевірки.

За результатами перевірки складено акт №23/08-01-05-07/30502069 від 27.01.2020 (а.с.43-51).

Згідно висновків акту, перевіркою встановлено порушення:

- п.п. 14.1.36, п.п.14.1.181, п.п. 14.1.231, п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) до державного бюджету на суму 20 063 грн., в т.ч. за травень 2019 року - 20 063 грн. та встановлено завищення від`ємного значення з податку на додану вартість за травень 2019 року на суму 211 068 грн.

Позивачем оскаржено результати акту перевірки (заперечення вих.№29/01-1 від 29.01.2020), однак відповідачем відмовлено у задоволенні заперечення (відповідь від 07.02.2020 №7748/10/08-01-05-07-07) (а.с.52-59).

12.02.2020 відповідачем винесені податкові повідомлення-рішення:

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 25078,75 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями у розмірі 20063 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 5015,75 грн. (а.с.60);

- № про завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 211068грн. (а.с.62);

Не погодившись із рішеннями відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків.

Як свідчать обставини справи, висновок відповідача про порушення позивачем норм податкового законодавства базується на підставі не підтвердження здійснення господарських взаємовідносин з ТОВ «АКТІВ-ІНКОМ».

З матеріалів справи вбачається, що 02.05.2019 ПП «ПРОМТЕХСЕРВІС» та ТОВ «АКТІВ-ІНКОМ» укладено договір підряду №29 по ремонту доріг, згідно якого замовник доручає, а підрядник бере на себе зобов`язання своїми силами і засобами, на власний ризик надати послуги по ремонту доріг відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації (а.с.76-77).

Загальна вартість робіт, згідно п.2.1 договору склала 1386786,11 грн., в тому числі ПДВ 20% - 231131,02 грн.

Відповідно до п.5.1. договору, сдача-приймання наданих послуг здійснюється сторонами або їх уповноваженими представниками і оформлюється актом приймання-передачі наданих послуг форми КБ-2.

На підтвердження виконання умов договору, до матеріалів справи долучено: договірну ціну на будівництво ремонту доріг, що здійснюється в 2019 році; довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати; акт надання послуг №36 від 16.05.2019; акт приймання виконаних будівельних робіт за травень 2019 року; підсумкову відомість ресурсів; розрахунок загальновиробничих витрат до локального кошторису №2-1-1 на ремонт доріг (а.с.78-90).

Вказані документи містять недоліки та суперечності в їх складанні.

В кошторисній документації по ремонту доріг між підрядником TOB «АКТІВ-ІНКОМ» та замовником ПП «ПРОМТЕХСЕРВІС» у складі: договірна ціна на ремонт доріг, локальний кошторис на будівельні роботи №2-1-1 (форма №1), акт №1приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в), довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за травень 2019 р. (форма КБ-3), не зазначено місця виконання робіт, не надано завдання.

Так, наприклад, в акті №1приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) в графі «найменування будівництва та його адреса» зазначено «ремонт доріг». (а.с.81).

В наданій підсумковій відомості ресурсів, а також розрахунку загальновиробничих витрат до локального кошторису № 2-1-1 містяться підписи лише особи, що склала зазначені документи, без зазначення посади та прізвища. Графа «перевірив» не заповнена (а.с.87,90).

Пояснень з цього приводу позивачем не надано.

Розділом 1 Договору підряду від 02.05.2019 №29 передбачено, що підрядник (TOB «АКТІВ-ІНКОМ») бере на себе зобов`язання своїми силами і засобами, на власний ризик надати послуги по ремонту доріг відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації. Відповідно Додатку "Т" до ДСТУ Б Д. 1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва», яким встановлено форму акту приймання виконаних будівельних робіт (примірна форма КБ-2в), є обов`язковим зазначення найменування субпідрядників. Наданий до перевірки акт №1 приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) з TOB «АКТІВ-ІНКОМ» не містить відомостей про використання субпідрядних організацій, хоча проведеною перевіркою встановлено залучення TOB «Сарон Борн» до виконання підрядних робіт.

Також суд бере до уваги, що згідно дослідженого акту №1 приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) та підсумкової відомості ресурсів до нього, використано:

- витрати труда - 3687,51 людино-годин, заробітна плата робітників - 391 887,36 грн.;

- дорожні машини та механізми: автомобілі бортові, самоскиди, бульдозери, компресори пересувні, автогудринатори, автогрейдер, котки дорожні, машини поливальні, машина дорожня, асфальтоукладчик, дорожня фреза, молотки відбійні та паливно-мастильні матеріали (ПММ) для них: дизпаливо - 4757,1л, бензин -2921,2 л.

Натомість, як свідчать матеріали справи, TOB «АКТІВ-ІНКОМ» зареєстровано 04.06.2018. Основний вид діяльності - 46.19 - діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту (а.с.127).

За наявною в контролюючому органі податковою інформацією, TOB «АКТІВ-ІНКОМ» не є виробником або імпортером, а також не декларувало взаємовідносини з неплатниками ПДВ.

Згідно звітності з єдиного внеску за травень 2019 року (№ від 16.06.2019 ) на підприємстві працювало 7 осіб (директор, бухгалтер, секретар керівника, 2 менеджери, водій та комірник) з нарахованою заробітною платою 29 400 грн., та які прийняті до роботи у квітні 2019р (№ від 16.05.2019) (а.с.129-130).

Чисельність працівників субпідрядника ТОВ «Сарон Борн» (4 працівника управлінського складу) також вказує на неможливість виконання ним робіт, вказаних у договорі від 02.05.2019 (а.с.131-132).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта у TOB «АКТІВ-ІНКОМ» та ТОВ «Сарон Борн» відсутнє будь-яке майно (а.с.145-146).

Суд також враховує відсутність на цих підприємствах працівників будівельних професій та залучення стороннього трудового ресурсу у інших суб`єктів господарювання за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу.

На підставі аналізу фінансової звітності TOB «АКТІВ-ІНКОМ» та TOB «Сарон Борн» перевіркою встановлено відсутність основних засобів, а також придбання послуг дорожніх машин та придбання паливно-мастильних матеріалів, що суперечить умовам укладеного договору від 02.05.2019, пунктом 1.1 якого передбачено, що роботи здійснюються із матеріалів та обладнання підрядника.

Як свідчать матеріали справи, в якості доказу розрахунку за надані послуги, ПП «ПРОМТЕХСЕРВІС» надано суду копії платіжних доручень №194 від 22.05.2019 на суму 124810,74 грн., №204 від 03.06.2019 на суму 48537,52 грн., №251 від 01.07.2019 на суму 277437,85 грн., №248 від 01.07.2019 на суму 222411,41 грн., №264 від 08.07.2019 на суму 20404,10 грн., №286 від 19.07.2019 на суму 136812 грн. (а.с.91-96).

Як стверджує позивач, решта суми грошових коштів сплачено на розрахункові рахунки інших суб`єктів підприємницької діяльності на підставі договорів відступлення права вимоги, в підтвердження чого до матеріалів справи додано платіжні доручення №314 від 09.08.2019 на суму 140000 грн., №315 від 09.08.2019 на суму 20000 грн., №316 від 09.08.2019 на суму 140000 грн, №368 від 23.09.2019 на суму 98920 грн., №369 від 23.09.2019 на суму 99360 грн., №370 від 23.09.2019 на суму 98730 грн., №371 від 23.09.2019 на суму 2990 грн., №430 від 07.11.2019 на суму 13846 грн. (а.с.97-112).

Суд зазначає, що укладені договори відступлення прав вимоги укладені на виконання зобов`язань за договором купівлі-продажу №29 від 02.05.2019 (а не договором підряду), укладеного між позивачем та TOB «АКТІВ-ІНКОМ», реальність операцій за яким не розглядається в рамках справи №280/1171/20.

Пояснень з цього приводу позивачем не надано, як і не надано договору купівлі-продажу №29 від 02.05.2019.

Крім того, суд вказує на суттєві невідповідності у оформленні вказаних договорів, а саме юридичні адреси ФОП, які вказані у договорах, не відповідають реєстраційним даним, наприклад:

ФОП ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) - вказано: АДРЕСА_1 ; згідно реєстраційних даних: АДРЕСА_2 (а.с.128);

ФОП ОСОБА_2 (код НОМЕР_2 ) - АДРЕСА_3 (а.с.128);

ФОП ОСОБА_3 (код НОМЕР_3 ) - АДРЕСА_4 (а.с.128 зворот).

Інші договори відступлення прав вимоги, що містяться в матеріалах справи взагалі не містять даних юридичної адреси нових кредиторів (а.с.105-107).

Відповідно до п. 2.2 договорів відступлення права вимоги «Первісний кредитор зобов`язується в день укладення даного Договору передати Новому кредитору оригінали всіх документів, в тому числі договір з Боржником та первинні бухгалтерські документи, які стосуються Основного договору».

Однак, доказів зазначеної передачі первинних документів від первісного кредитора Новому кредитору не надано, а ні до перевірки, а ні до матеріалів судової справи.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - ПК України), який набрав законної сили 01.01.2011.

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до приписів підпункту «а» пункту 198.1 та пунктів 198.2, 198.3 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

В силу положень пункту 201.10 статті 201 ПК України податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

За вимогами пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Водночас, статтею 1 Закону України №996-ІV від 16.07.1999 "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон №996-ХІV) первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Згідно із частинами першою та другою статті 9 Закону №996-ХІV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Таким чином, для віднесення витрат до податкового кредиту з ПДВ та врахування їх при обчисленні податку на прибуток такі витрати повинні бути фактично здійсненими, підтверджуватися належними первинними документами та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Законодавчі положення свідчать на користь висновку про те, що податкові наслідки у вигляді формування податкового кредиту є правомірними лише у випадку реального виконання господарської операції та її підтвердження належними первинними документами, що відповідають критерію повноти та достовірності представлення інформації про юридичний факт і дозволяють встановити дійсний рух активів у процесі виконання господарської операції.

З позиції позивача, надані первинні документи є достатніми доказами реальності господарських операцій позивача із ТОВ «АКТІВ-ІНКОМ», оскільки не мають дефекту форми, змісту або походження, котрі в силу ст.198, 201 ПК України, ч.2 ст.9 Закону №996-ХІV, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.

В свою чергу, перевіркою встановлено недоліки та невідповідності в оформленні первинної документації між позивачем та його контрагентом, що стало приводом для визнання проведених фінансово-господарських операцій дефектними.

Безумовно, окремі недоліки у формуванні первинної документації не можуть мати наслідком визнання їх недійсними та не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.

Суд бере до уваги, що зміст укладеного правочину між позивачем та його контрагентом має відповідати дійсним намірам сторін набуття відповідних прав та обов`язків.

Предмет доказування у справі, що розглядається, становлять обставини, які підтверджують або спростовують реальність здійснення самої господарської операції (послуга з ремонту дороги), а відтак і обґрунтованість визначення податкового кредиту.

При оцінці податкових наслідків господарських операцій адміністративний суд не повинен обмежуватися встановленням лише формальних умов застосування платником податкових норм шляхом подання первинних документів, що за формою та змістом відповідають законодавчим вимогам, а з урахуванням доводів податкового органу має дослідити фактичні правовідносини учасників поставок, перевірити дійсний рух активів у процесі виконання операцій та встановити зв`язок складених первинних документів з реальними фактами господарської діяльності.

Якщо певна господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом, який відображений в укладених платником податку договорах, то це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку. З`ясовуючи обставини реальності вчинення господарської операції слід ретельно перевіряти доводи податкових органів про фактичне нездійснення господарської операції, викладені в актах перевірки або зафіксовані іншими доказами.

Позивач стверджує, що на його замовлення ТОВ «АКТІВ-ІНКОМ» здійснило ремонт доріг на загальну суму 1386786,11 грн., що підтверджено первинною документацією.

В позові позивач стверджує, що підприємством повністю доведено фактичне отримання послуг, проведення оплати за них та їх використання у господарській діяльності.

При цьому, відповідно до змісту наданої первинної документації, не вбачається за можливе встановити, ремонт якої дороги було здійснено, не зазначено місця виконання таких робіт, тощо.

Також, позивачем не обґрунтовано необхідність в укладанні договору з TOB «АКТІВ-ІНКОМ», як потребу здійснення власної господарської діяльності. Ні позовна заява, ні відповідь на відзив не містить такої інформації, окрема щодо використання зазначених послуг у власній господарській діяльності.

В свою чергу, вся надана документація містить лише абстрактні посилання на перелік робіт, що виконуються при ремонті доріг. Матеріали справи не містять доказів виконання таких робіт. Доказів зворотного позивачем не надано.

Як, зокрема, наголосив Верховний Суд у постанові від 14.05.2019 №820/3546/18, наявність у платника окремих первинних документів є обов`язковою, але не вичерпною підставою для визначення правильності формування податкового кредиту, адже правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на податковий кредит можуть мати лише реально вчинені господарські операції з придбання товарів (послуг) із метою використання таких товарів (послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства, а не саме лише оформлення відповідних документів.

Відтак, первинні документи, не можуть бути свідченням фактичного виконання операцій з поставки товарів чи надання послуг за наявності у справі обставин, які виключають можливість виконання такого роду дій між суб`єктами, вказаними в цих документах, як постачальник та покупець.

Суд зазначає, що надані позивачем первинні документи містять численні недоліки та суперечності в їх складанні, а також посилання на договір купівлі-продажу, що не стосується справи.

Крім того, суду не надано доказів використання отриманих послуг у власній господарській діяльності, як і не наведено потреби у їх замовленні та виконанні.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на зазначені приписи законодавства, суд дійшов висновку, що матеріали надані відповідачем в обґрунтування підстав складання акту перевірки та правомірності винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, є належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами порушень позивачем норм податкового законодавства в перевіряємому періоді при вчиненні ним господарських операцій з TOB «АКТІВ-ІНКОМ».

Статтею 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1). Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч.2). Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності(ч.3).

З урахуванням викладеного, суд вважає, що висновки, зроблені відповідачем в акті перевірки від 27.01.2020, підтверджені доказами, отриманими в ході судового розгляду справи, у зв`язку з чим оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті відповідачем на підставі та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

За таких обставин, виходячи з системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог Приватному підприємству «ПРОМТЕХСЕРВІС».

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, судові витрати відносяться на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства "ПРОМТЕХСЕРВІС" (69097, м. Запоріжжя, вул. Василя Сергієнка, буд.6 кв.101, ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Строки оскарження рішення суду застосовуються з урахуванням норм Закону України від 30.03.2020 №540-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019)".

Рішення складено у повному обсязі та підписано 18.05.2020.

Суддя І.В.Садовий