Справа № 243/2614/20
Суддя: Гончарова А. О.
Дата ухвалення: 2020-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний № 243/2614/20
Провадження № 2-а/243/46/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2020 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий - суддя Гончарова А.О.

за участю секретаря судового засідання Олійник А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судового засідання справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Чугуївського відділу поліції ГУНП в Харківській області інспектора Крупича Віталія Степановича, за участю третьої особи Департаменту патрульної поліції, про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до поліцейського СРПП Чугуївського відділу поліції ГУНП в Харківській області інспектора Крупича Віталія Степановича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеною поліцейським СРПП Чугуївського ВП Крупичем В.С., серії БАА № 419691 від 14.03.2020 року, на позивача було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. Згідно з даною постановою, ОСОБА_1 визнано винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, зазначено, що ОСОБА_1 , керуючи належним йому транспортним засобом MITSUBISHI OUTLANDER, д/н НОМЕР_1 , на автодорозі Київ-Харків-Довжанський, 14.03.2020 року о 12-05 год. начебто здійснив рух через перехрестя на заборонений сигнал світлофору, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивач вважає дії поліцейського протиправними, а постанову такою, що винесена з порушенням норм адміністративного, матеріального та адміністративно-процесуального права та підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Приблизно у зазначений вище час, ОСОБА_1 дійсно, керуючи автомобілем MITSUBISHI OUTLANDER, д/н НОМЕР_1 , проїхав нерегульоване перехрестя на автодорозі Київ-Харків-Довжанський, після чого через декілька сотень метрів його автомобіль був зупинений автомобілем патрульної поліції, та поліцейський повідомив позивачу, що ним було вчинено правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП при проїзді перехрестя. ОСОБА_1 одразу повідомив інспектору, що він не згоден з інкримінованим йому правопорушенням, оскільки він почав перетинати перехрестя на зелений миготливий сигнал світлофора, тому, коли автомобіль позивача знаходився на самому перехресті, він був змушений продовжити рух по перехрестю, що не суперечить положенням п. 8.11 ПДР. Позивач просив інспектора надати йому якісь докази того, що ним було вчинено інкриміноване йому правопорушення, а саме проїзд на червоне світло світлофору, однак, доводів ОСОБА_1 інспектор до уваги не прийняв, доказів вчинення позивачем вказаного порушення не надав, показав лише на невідомому приладі відео, зняте на великій відстані від перехресті, на якому в потоці машин проїжджає автомобіль, схожий на автомобіль позивача, сигнал світлофору на відео не було видно. Коли ОСОБА_1 попросив інспектора ще раз показати йому відео, останній відмовився, зазначивши, що одного разу досить, після чого було складено постанову про адміністративне правопорушення.

Позивач з винесеною постановою не погодився, оскільки, на його думку, з урахуванням дорожньої обстановки він не міг зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому п. 8.10 ПДР України, на миготливий зелений, не вдаючись до екстреного гальмування, тому він на своєму автомобілі продовжив рух далі, забезпечуючи при цьому безпеку дорожнього руху, що відповідає вимогам п. 8.11 ПДР України.

Також позивач вважає, що складена відносно нього постанова про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки не містить відомостей щодо технічного засобу, яким здійснювалась відеофіксація правопорушення, та у відривній квитанції, що додана до постанови, не зазначено реквізитів для сплати штрафу.

Посилаючись на норми чинного законодавства, наводячи той факт, що інспектором поліції не надано жодних доказів того, що ОСОБА_1 вчинив інкриміноване йому адміністративне правопорушення, позивач просить суд скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАА № 419691 від 14.03.2020 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, жодних клопотань, пояснень, відзиву на адресу суду від відповідача не надходило.

Представник третьої особи, Департаменту патрульної поліції, в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Суд, з`ясувавши та оцінивши докази у справі, встановив наступні обставини.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 419691 від 14.03.2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 425,00 грн. Зокрема, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він, керуючи належним йому транспортним засобом MITSUBISHI OUTLANDER, д/н НОМЕР_1 , на автодорозі Київ-Харків-Довжанський, 14.03.2020 року о 12-05 год. здійснив рух через перехрестя на заборонений сигнал світлофору, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. (а. с. 13)

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність у виді штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку в своїй позовній заяві ОСОБА_1 стверджує, що він не скоював інкриміноване йому адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки у вказаний в оспорюваній постанові серії БАА № 419691 від 14.03.2020 року час, а саме 14.03.2020 року о 12-05 год. він дійсно керував автомобілем MITSUBISHI OUTLANDER, д/н НОМЕР_1 , на автодорозі Київ-Харків-Довжанський, однак, здійснив проїзд перехрестя на миготливий зелений сигнал світлофору, а не на червоний сигнал, як зазначено в постанові, після чого його автомобіль було зупинено співробітниками патрульної поліції.

Відповідно до пп. 8.7.3 «в» п. 8.7 ПДР України, зелений миготливий сигнал світлофору дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух.

Відповідач був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, не скористався своїм правом на безпосередню участь в судовому засіданні, не надав відзиву, пояснень, заперечень з приводу заявлених позовних вимог та жодних доказів в підтвердження того, що ОСОБА_1 дійсно було вчинене інкриміноване йому адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, з приводу чого відносно позивача й було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БАА № 419691 від 14.03.2020 року, накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 425,00 грн.

Окрім того, відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з доданої до позовної заяви копії постанови серії БАА № 419691 від 14.03.2020 року, винесеної відносно ОСОБА_1 , дана постанова дійсно не відповідає вказаним вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався), а відривна квитанція взагалі не заповнена, відсутні реквізити та можливі способи оплати накладеного стягнення у виді штрафу в сумі 425,00 грн.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту вчинення самого правопорушення. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Аналізуючи усі обставини по справі та досліджені у судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 , у зв`язку з чим постанова серії БАА № 419691 від 14.03.2020 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, про притягнення його до адміністративної відповідальності і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 425,00 грн. підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 72-77, 94, 139, 205, 241-246, 250, 251, 293, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Чугуївського відділу поліції ГУНП в Харківській області інспектора Крупича Віталія Степановича, за участю третьої особи Департаменту патрульної поліції, про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режим, задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 419691 від 14.03.2020 року, винесену відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 425,00 грн. (чотириста двадцять п`ять грн. 00 коп.), - скасувати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до апеляційного адміністративного суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться місцевий загальний суд як адміністративний суд. Перебіг даного строку починається з дня, наступного після закінчення карантину, встановленого Постановою Кабінету міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби Covid-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Учасники справи, а також особи які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду А.О. Гончарова