Справа № 440/1850/20
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2020-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2020 рокум. ПолтаваСправа № 440/1850/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Слободянюк Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Фонду державного майна України до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Фонд державного майна України /далі - позивач/ звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України /далі - відповідач, Департамент ДВС Міністерства юстиції України/ про визнання протиправною та скасування постанови ВП №60573408 від 02 березня 2020 року /а.с. 1-6/.

Позов обґрунтований тим, що постанова про накладення штрафу ВП №60573408 від 02 березня 2020 року є неправомірною та підлягає скасуванню, оскільки позивачем не виконано рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2019 року у справі №440/2133/19 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській області з поважної причини, а саме: припинення державної реєстрації як юридичної особи Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській області, про що 12 липня 2019 року внесено відповідний запис №6004550 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви Фонду державного майна України про роз`яснення рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2019 року у справі №440/2133/19 та вказана ухвала оскаржена до апеляційного суду.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 05 травня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, витребувано докази.

Відповідач позов не визнав та у відзиві на позовну заяву /а.с. 58-60/ зазначив, що 12 листопада 2019 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження № 60573408 з примусового виконання виконавчого листа №440/2133/19, виданого Полтавським окружним адміністративним судом 19 вересня 2019 року, про поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській області, а також про допуск до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській області. Листом №10-25-22456 від 17 грудня 2019 року боржник повідомив про неможливість виконати рішення суду у зв`язку з припиненням Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській області та зміною резолютивної частини рішення суду згідно з постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року у справі №440/2133/19 шляхом виключення дати поновлення. Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви Фонду державного майна України про роз`яснення рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2019 року у справі №440/2133/19. Станом на 02 березня 2020 року жодних документів, які є підставою для відкладення проведення виконавчих дій чи зупинення вчинення виконавчих дій боржником не надано, та про нормативне чи документальне обґрунтування причин невиконання рішення суду не повідомлено, а тому 02 березня 2020 року державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу у сумі 5100,00 грн за невиконання боржником рішення суду без поважних причин.

Справу розглянуто судом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до пункту 10 частини шостої статті 12, частини другої статті 257, статті 262 та частини четвертої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі приписів частини четвертої статті 229 КАС України.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2019 року у справі №440/2133/19 адміністративний позов ОСОБА_1 до Фонду державного майна України, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання поновити на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення компенсації за час затримки розрахунку при звільненні, стягнення моральної шкоди задоволено частково: визнано протиправним та скасовано наказ Фонду державного майна України від 16 травня 2019 року №151-р "Про звільнення ОСОБА_1 "; поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській області з 18 травня 2019 року; стягнуто з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 53729,25 грн з відповідним відрахуванням обов`язкових платежів до бюджету та спеціальних фондів; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Фонду державного майна України на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5580,00 грн; в решті позову відмовлено, а також допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській області та виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць /а.с. 127-133 /.

19 вересня 2019 року Полтавським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у справі № 440/2133/20 про поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській області з 18 травня 2019 року та допущення до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській області та виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць /а.с. 98/.

12 листопада 2019 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рекашовою А.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №60573408 з примусового виконання виконавчого листа №440/2133/19, виданого Полтавським окружним адміністративним судом 19 вересня 2019 року, про поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській області / а.с. 94-95/.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року у справі №440/2133/20 апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях задоволено частково: рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2019 року по справі № 440/2133/19 змінено в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника регіонального відділення Фонду державного майна України в Полтавській області з 18 травня 2019 року, виключивши з резолютивної частини рішення дату поновлення на посаді - 18 травня 2019 року; в іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2019 року по справі №440/2133/19 залишено без змін /а.с.134-138/.

Фонд державного майна України звернувся до суду із заявою про роз`яснення рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2019 року у справі №440/2133/19 з урахуванням постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року /а.с.38-39/.

Листом Фонду державного майна України № 10-25-22456 від 17 грудня 2019 року /а.с. 40, 91-92/ повідомлено Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про неможливість виконання виконавчого листа №440/2133/19, виданого Полтавським окружним адміністративним судом 19 вересня 2019 року, у зв`язку з припиненням Регіонального відділення фонду державного майна України по Полтавській області та зміною резолютивної частини рішення суду постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року у справі №440/2133/19, а саме: виключення дати поновлення. Також боржник повідомив про направлення до суду, що видав виконавчий документ, заяви про роз`яснення судового рішення.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2019 року у справі №440/2133/19 відмовлено у задоволенні заяви Фонду державного майна України про роз`яснення рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2019 року у справі №440/2133/19 за позовом ОСОБА_1 до Фонду державного майна України, Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Полтавській та Сумській областях про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання поновити на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення компенсації за час затримки розрахунку при звільненні, стягнення моральної шкоди /а.с. 89-90/.

02 березня 2020 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рекашовою А.М. за невиконання боржником без поважних причин рішення суду у справі № 440/2133/19 на Фонд державного майна України накладено штраф у розмірі 5100,00 грн, а також зобов`язано боржника виконати рішення протягом трьох робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення /а.с. 64-65/.

Цією постановою встановлено:

Постановою державного виконавця від 12 листопада 2019 року відкрито виконавче провадження з виконання вказаного рішення суду. Пунктом другим зазначеної постанови зобов`язано боржника виконати рішення суду негайно. Копію постанови скеровано боржнику до виконання, стягувачу до відома.

Листом від 17 грудня 2019 року № 10-25-22456 боржник повідомив відділ про неможливість виконання рішення суду у зв`язку з припиненням Регіонального відділення фонду державного майна України по Полтавській області та зміною резолютивної частини рішення суду постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року у справі №440/2133/19, а саме: виключення дати поновлення. Також боржник повідомив про направлення до суду, що видав виконавчий документ, заяви про роз`яснення судового рішення.

Разом з тим, постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року у справі №440/2133/19 рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2019 року по справі №440/2133/19 змінено в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника регіонального відділення Фонду державного майна України в Полтавській області з 18 травня 2019 року, виключивши з резолютивної частини рішення дату поновлення на посаді - 18 травня 2019 року. В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2019 року по справі №440/2133/19 залишено без змін.

Відтак, рішення суду підлягає виконанню з врахуванням постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року у справі № 440/2133/19.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2019 року у справі №440/2133/19 розглянуто заяву боржника про роз`яснення судового рішення від 29 серпня 2019 року та відмовлено в її задоволенні. При цьому, судом зазначено, що судове рішення у справі №440/2133/19 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській області залишене без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року у справі №440/2133/19. Слід також зауважити, що виконання резолютивної частини рішення суду повинно реалізовуватися у відповідності із мотивувальною частиною цього рішення, оскільки остання містить наведення мотивів та застосування норм права. Мотивувальна частина рішення від 29 серпня 2019 року у справі №440/2133/19 є логічною та чіткою у викладенні. Зі змісту мотивувальної та резолютивної частини рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2019 року у справі №440/2133/19 судом встановлено, що суть тексту судового рішення ясна та не двозначна, труднощів в розумінні не викликає, а тому розширеного тлумачення шляхом його роз`яснення та винесення процесуального документу з цього приводу не потребує, а резолютивна частина судового рішення повністю узгоджується з вимогами статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України "Зміст рішення" та містить усі необхідні складові та реквізити.

Таким чином, станом на 02 березня 2020 року жодних документів, що є підставою для відкладення проведення виконавчих дій чи зупинення вчинення виконавчих дій боржником не надано. Нормативне та документальне обґрунтування причин невиконання рішення суду - відсутнє. Рішення суду залишається невиконаним боржником без поважних причин.

Не погодившись із постановою відповідача про накладення штрафу ВП №60573408 від 02 березня 2020 року, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, викладеним у заявах по суті, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про виконавче провадження" № 1404-VІІІ від 02 червня 2016 року /далі - Закон № 1404-VІІІ /.

Згідно зі статтею 1 цього Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом першим частини першої статті 3 Закону № 1404-VІІІ встановлено, що примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону № 1404-VІІІ примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною першою статті 13 Закону № 1404-VІІІ передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до пунктів 1 та 16 частини третьої цієї статті виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини шостої статті 26 Закону №1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно з частиною першою статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

Частиною другою цієї статті встановлено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно з частинами першою та другою статті 65 Закону №1404-VIII рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону.

Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до частини першої статті 75 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є встановлення факту невиконання боржником судового рішення без поважних причин. Тобто на час винесення державним виконавцем постанови про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними в розумінні норм Закону № 1404-VІІІ можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 07 листопада 2019 року у справі № 420/70/19.

Матеріалами справи підтверджується, а позивачем не заперечується, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2019 року у справі № 440/2133/19 (з урахуванням постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року у справі №440/2133/20) в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській області та допущення до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на вказаній посаді на підставі виданого Полтавським окружним адміністративним судом виконавчого листа від 19 вересня 2019 року № 440/1807/20 позивачем (боржником) не виконано.

Причиною невиконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2019 року у справі № 440/2133/19 (з урахуванням постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року у справі №440/2133/20) став факт припинення державної реєстрації Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській області - 12 липня 2019 року.

Судовим розглядом встановлено, що, дійсно, 12 липня 2019 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис №6004550 про припинення державної реєстрації юридичної особи - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській області /а.с. 139-142/.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до статті 129-1 Конституції України та частин другої - третьої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, що набрало законної сили, є обов`язковим до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частин першої та третьої статті 373 Кодексу адміністративного судочинства України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглянув справу, як суд першої інстанції. Виконавчий лист, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Частинами першою та другою статті 374 згаданого Кодексу встановлено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, судове рішення, що набрало законної сили, підлягає обов`язковому виконанню на підставі виконавчого листа, якщо цей виконавчий лист не визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, з підстав, перелічених у частині другій статті 374 КАС України.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що у спірних правовідносинах поважною причиною невиконання судового рішення та звільнення боржника у виконавчому провадженні від притягнення до відповідальності за невиконання судового рішення у вигляді штрафу може бути визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Між тим, судом встановлено, що позивач (боржник) не звертався до суду із заявою про визнання виконавчого листа №440/2133/19, виданого Полтавським окружним адміністративним судом 19 вересня 2019 року, таким, що не підлягаю виконанню в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській області та допущення до негайного виконання рішення суду у вказаній частині з причини припинення державної реєстрації Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській області 12 липня 2019 року.

Тож за наявності виконавчого листа №440/2133/19 від 19 вересня 2019 року, що підлягає виконанню, у суду відсутні підстави констатувати, що судове рішення невиконано позивачем з поважної причини. В іншому випадку (визнання судом поважною причину невиконання судового рішення) нівелюється інститут виконання судового рішення та обов`язковість і остаточність судового рішення.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що постанова про накладення штрафу ВП №60573408 від 02 березня 2020 року є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим у задоволенні позову про визнання її протиправною та скасування слід відмовити.

З огляду на те, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову Фонду державного майна України (вул. Генерала Алмазова, буд. 18/9, м.Київ, 01133, ідентифікаційний код 00032945) до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (вул. Городецького, буд. 13, м. Київ, 01001) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу ВП №60573408 від 02 березня 2020 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги у порядку, встановленому статтею 297 з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його складення з урахуванням положень пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.І. Слободянюк