Справа № 135/915/19
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2020-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

Справа № 135/915/19

13 травня 2020 року

м. Вінниця

Суддя-доповідач Сьомого апеляційного адміністративного суду Шидловський В.Б., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 30 березня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ладижинської міської ради Вінницької області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 30 березня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 5 ст. 296 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Однак, скаржником документу про сплату судового збору не надано.

В апеляційній скарзі позивач вказує, що звільнений від сплати судового збору на підставі положень статті 288 КУпАП, згідно з якими особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

З цього приводу суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Позивачем оскаржується постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17 визначено правову позицію, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Велика Палата Верховного Суду вказала, що у випадку незгоди із судовим рішенням, прийнятим за наслідками розгляду справи цієї категорії, позивач вправі оскаржити його в апеляційному порядку. Однаковою мірою це стосується й відповідача у спірних правовідносинах, оскільки він як рівноправна сторона в адміністративній справі також має право на апеляційне/касаційне оскарження судового рішення. Чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення.

Враховуючи таку правову позицію Верховного Суду, апеляційний суд зазначає, що у цій справі у позивача відсутня пільга щодо сплати судового збору, зокрема, за подання апеляційної скарги.

Відповідно до ч.4 ст. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Згідно з ч.2 ст.132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

З 01 листопада 2011 року набрав чинності Закон України "Про судовий збір", яким регулюються питання розміру судового збору, порядку його сплати та звільнення від сплати, а не Кодексом України про адміністративні правопорушення.

З огляду на те, що відповідно до п.3 ч.1 ст.288 КУпАП, розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається за правилами адміністративного судочинства, застосуванню підлягають приписи КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Крім того, слід зазначити, що за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суди повинні застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

Вказане підтверджується і рішенням Конституційного суду України від 03.10.1997 року № 4-зп.

Також, пунктом 13 Прикінцевих та перехідних положень КАС України встановлено, що Закони України та інші нормативно-правові акти до приведення їх у відповідність із цим Кодексом діють у частині, що не суперечить цьому Кодексу.

Отже, за подання апеляційної скарги у справі про адміністративне правопорушення судовий збір сплачується як позивачем так і відповідачем на загальних підставах, в порядку та розмірах встановлених Законом України "Про судовий збір".

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до статті 2 Закону України "Про судовий збір" платники судового збору громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи-підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

При цьому, у п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на момент подання апеляційної скарги) встановлено, що за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП.

У частині 5 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на момент подання позовної заяви), яка відповідно до вказаної вище постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17 підлягає застосуванню при поданні позовів у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, визначено, що ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст .4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" визначено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2102 грн.

Таким чином, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 420,40 грн (0,2*2102=420,40).

Отже, розмір судового збору, який підлягав сплаті за подання позову з вимогою про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності складав 420,40 грн.

Оскільки при поданні адміністративного позову в частині оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності сплаті підлягала сума судового збору в розмірі 420,40 грн, то при поданні до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду в цій частині заявнику апеляційної скарги необхідно сплатити судовий збір в розмірі 630,60 грн (420,40*150%=630,60).

Враховуючи викладене, апелянт не відноситься до категорії осіб, звільнених від сплати судового збору.

Одночасно з апеляційною скаргою скаржник порушує питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтовано тим, що копію оскаржуваного рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 30 березня 2020 року отримано ним 22 квітня 2020 року.

Суд вказує, що жодних належних доказів (конверта з відбитками та штрихкодовими ідентифікаторами установи поштового зв`язку, довідки відділення поштового зв`язку тощо) на підтвердження несвоєчасного отримання вказаної копії судового рішення позивачем не надано, а в матеріалах справи такі відомості відсутні.

Суд звертає увагу на те, що норми КАС України не містять виключень або підстав для звільнення учасників процесу від обов`язку надавати докази до суду та доводи ті обставини, які є підставами для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з частиною першою статті 77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.

Для здійснення судом належної оцінки та перевірки доводів, наведених заявником в обґрунтування поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження, такі доводи повинні бути підтверджені відповідними письмовими документами або іншими доказами, з яких достовірно можна встановити існування обставин, зазначених у заяві про поновлення строку.

Належними доказами факту отримання копії судового рішення можуть бути, зокрема, поштовий конверт з відтиском штемпелю поштового відділення, довідка суду про дату видачі копії відповідного судового рішення тощо.

Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для визнання наведених скаржником причин пропуску такого строку поважними.

Згідно з ч.2 ст.298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Оскільки вказані судом обставини щодо невідповідності апеляційної скарги вимогам статті 296 КАС України створюють перешкоди для відкриття апеляційного провадження, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху з наданням особі, яка подала апеляційну скаргу, строку для усунення виявлених недоліків.

Керуючись ст.ст. 169, 295, 296, 298, 325, 328, 329 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 30 березня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ладижинської міської ради Вінницької області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення залишити без руху.

2.Запропонувати особі, яка подала апеляційну скаргу, не пізніше 10 днів з дня спливу строку дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), виконати вимоги цієї ухвали та усунути виявлені недоліки апеляційної скарги.

3. Роз`яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що у разі неусунення недоліків, зазначених в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху, апеляційна скарга буде повернута особі, яка подала апеляційну скаргу.

4. Копію цієї ухвали надіслати на адресу особі, яка подала апеляційну скаргу, рекомендованим листом.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Шидловський В.Б.