Справа № 640/9617/19
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2020-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

13 травня 2020 року м. Київ № 640/9617/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В., розглянувши заяву Приватного підприємства "ВІТАЛІ УКРАЇНА" в адміністративній справі

за позовом Приватного підприємства "ВІТАЛІ УКРАЇНА"
до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Київській області
про визнання протиправним та скасування рішення від 24.04.2019р., зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:

Рішенням суду від 24.07.2019р. позов задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 1148862/31376468 від 24.04.2019 року; зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 5 від 29.03.2019 року, подану приватним підприємством «ВІТАЛІ УКРАЇНА» датою її фактичного надходження - 11.04.2019 року; стягнуто судові витрати зі сплати судового збору на користь приватного підприємства «ВІТАЛІ УКРАЇНА» за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України у розмірі 960,50 (дев`ятсот шістдесят гривень, п`ятдесят копійок); стягнуто судові витрати зі сплати судового збору на користь приватного підприємства «ВІТАЛІ УКРАЇНА» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Київській області у розмірі 960,50 (дев`ятсот шістдесят гривень, п`ятдесят копійок).

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.10.2019 апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала.

13 листопада 2019 року судом у справі видано виконавчі листи.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.03.2020 відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

24 лютого 2020 року позивач звернувся з клопотанням в порядку ст. 382 КАС України, відповідно до якого просить суд: зобов`язати ДФС України подати у 10-ти денний строк з моменту винесення ухвали звіт про виконання судового рішення від 24.07.2019, а у разі не подання звіту про виконання судового рішення накласти на в.о. начальника ДФС України Гутенка Дениса Вікторовича штраф у сумі від 20 до 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Клопотання мотивовано тим, що станом на момент звернення до суду з вказаним клопотанням ДФС України не виконано рішення суду від 24.07.2019р.

Розглянувши подане позивачем клопотання, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, Кодексом адміністративного судочинства України чітко визначено, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах покладено саме на суд, який, в разі неподання такого звіту, ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф.

Так, Європейський Суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі "Скордіно проти Італії" (Scordino v. Italy). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі "Сіка проти Словаччини" (Sika v. Slovaki), №2132/02, пп. 24-27, від 13.06.2006, пп. 18 рішення "Ліпісвіцька проти України" №11944/05 від 12.05.2011).

Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах "Бурдов проти Росії" від 07.05.2002, "Ромашов проти України" від 27.07.2004, "Шаренок проти України" від 22.02.2004 зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі "Сокур проти України" (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26.04.2005, та у справі "Крищук проти України" (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19.02.2009).

Аналіз зазначених вище рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

Згідно зі ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Відповідно до ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З наведеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження". Судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт, також є формою забезпечення виконання судових рішень.

Як вбачається з клопотання, ДФС України рішення суду від 24.07.2019р. станом на момент прийняття даної ухвали не виконано.

За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та наявність правових підстав для зобов`язання ДФС України подати звіт про виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 248, 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

У Х В А Л И В:

1. Клопотання Приватного підприємства "ВІТАЛІ УКРАЇНА" про подання звіту про виконання рішення суду від 24.07.2019р. у справі №826/9617/19 задовольнити.

2. Зобов`язати Державну фіскальну службу України подати звіт про виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.07.2019р. у справі №826/9617/19 у десятиденний строк з моменту отримання копії даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Амельохін