Справа № 320/2579/19
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2020-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2020 року м.Київ № 320/2579/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Головенко О.Д., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДМР ДЕВЕЛОПМЕНТ" до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "ДМР ДЕВЕЛОПМЕНТ" з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.05.2019 № .

В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що відповідачем було проведено документальну планову виїзну перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 14.03.2016 по 30.09.2018 за результатами якої встановлено порушення вимог податкового законодавства, однак позивач вважає, що при проведенні перевірки податковим органом не було використано, які не можуть по суті підтверджувати факт завищення від`ємного значення різниці між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту на загальну суму 83 334,00 грн.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та подав суду клопотання про подальший розгляду справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача проти подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження не заперечував.

Крім того подав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого проти позову заперечує та просить суд відмовити у задоволенні даного адміністративного позову, оскільки матеріалами перевірки підтверджується завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та податкового кредиту за вересень 2018 року.

Також зазначив, що в провадженні,Обухівського відділу поліції Головного управлінні Національної поліції в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000878 від 24.11.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 1991, ч. 1 ст. 205, ч. 3, 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364 Кримінального кодексу України, на думку відповідача наявність кримінального провадження свідчить про нереальність господарських операцій з контрагентом позивача.

Частиною 3 ст. 194 КАС України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів. Керуючись приписами даної статті суд, вважає за можливе подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.05.2019 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оглянувши письмові докази, які були надані сторонами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ДМР ДЕВЕЛОПМЕНТ» () має статус юридичної особи, що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи, а також являється платником податку на додану вартість.

До видів діяльності позивача входить: код КВЕД 43.11 знесення; код КВЕД 43.12 підготовчі роботи на будівельному майданчику; код КВЕД 43.21 електромонтажні роботи; код КВЕД 43.29 інші будівельно-монтажні роботи; код КВЕД 43.31 штукатурні роботи; код КВЕД 43.34 малярні роботи та скління; код КВЕД 43.39 інші роботи із завершення будівництва; код КВЕД 43.91 покрівельні роботи; код КВЕД 43.99 інші спеціалізовані будівельні роботи, н. в. і. у.; код КВЕД 68.31 агентства нерухомості; код КВЕД 69.10 діяльність у сфері права; код КВЕД 73.12 посередництво в розміщенні реклами в засобах масової інформації; код КВЕД 41.10 організація будівництва будівель; код КВЕД 41.20 будівництво житлових і нежитлових будівель (основний).

В період з 21.12.2018 на підставі наказу ГУ ДФС у Київській області від 04.12.2018 № 2656 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ДМР ДЕВЕЛОПМЕНТ»» по 15.01.2019, на підставі наказу ГУ ДФС у Київській області від 08.01.2019 № 25 «Про продовження терміну проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ДМР ДЕВЕЛОПМЕНТ» було проведено документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «ДМР ДЕВЕЛОПМЕНТ» з питань дотримання вимог податкового законодавства; валютного єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період 14.03.2016 по 30.09.2018.

За результатами проведеної перевірки податковим органом складено акт від 22.01.2019 акт № 57/10-36-14-01/40339877 про результати документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ДМР ДЕВЕЛОПМЕНТ з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 14.03.2016 по 30.09.2018; валютного за період з 14.03.2016 по 30.09.2018; єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 14.03.2016 по 30.09.2018.

Як вбачається з даного акту перевірки, Головним управління ДФС у Київській області встановлено такі порушення, а саме:

Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за № 27/4248; ч. 2 ст. 9 Закону України від 16.07.1999 № 96-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.14.1.27 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 79 071 грн в тому числі: за 2017 рік на суму 79 071,00 грн;

Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за № 27/4248; ч. 2 ст. 9 Закону України від 16.07.1999 № 96-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»; п. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування в періоді, що перевірявся, на загальну суму 439 282,00 грн, у тому числі за 2016 рік в сумі 439 282,00 грн;

п.п. 14.1.71, п.п. 14.1.219 п. 14.1 ст. 14; п. 185.1 ст. 185; п. 187.1 ст. 187; п.188.1 ст. 188, 198.1, п. 198.3, п. 198.5 ст. 198 ПК України, в результаті чого було занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 1 955 711,00 грн, в тому числі по періодам: за липень 2016 року в сумі 17 683,00 грн, за серпень 2016 року в сумі 94 733,00 грн, за вересень 2016 року в сумі 17 683,00 грн, за жовтень 2016 року в сумі 43 324,00 грн, за листопад 2016 року в сумі 82 897,00 грн, за грудень 2016 року в сумі 47 761,00 грн, за січень2017 року в сумі 36 391,00 грн, за лютий 2017 року в сумі 66 611,00 грн, за березень 2017 року в сумі 29 8795,00 грн, за квітень 2017 року в сумі 66 432,00 грн, за травень 2017 року в сумі 91 381,00 грн, за червень 2017 року в сумі 189 524,00 грн, за липень 2017 року в сумі 56 491,00 грн, за серпень 2017 року в сумі 189 351,00 грн, за жовтень 2017 року в сумі 94 757,00 грн, за листопад 2017 року в сумі 338 710,00 грн, за квітень 2018 року в сумі 19 115,00 грн, за травень 2018 року в сумі 14 654,00 грн, за липень 2018 року в сумі 54 995,00 грн;

п.п. 14.1.7, п.п. 14.1.219 п. 14.1. ст .14; п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.5 ст. 198 ПК України, в результаті чого було завищено від`ємне значення різниці між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту в періоді, що перевірявся, на загальну суму 133 462,00 грн, у тому числі за вересень 2018 року в сумі 133 462,00 грн;

п. 2.6., п. 3.1., п. 3.1.12 «Положення про порядок ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого постановою правління Національного банк України від 15.12.2004 № 637.

31.01.2019 TOB «ДМР ДЕВЕЛОПМЕНТ», керуючись п. 44.7. ст. 47 ПК України, подало заперечення на акт перевірки.

Листом від 13.02.2019 податковий орган повідомив позивача, що заперечення не прийняті до уваги, а висновки акту перевірки залишено в силі.

Також 15.02.2019 ТОВ «ДМР ДЕВЕЛОПМЕНТ» отримало рекомендованим листом податкові повідомлення-рішення від 12.02.2019:

№ , яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на 79 071,00 грн та 19 767,75 грн штрафних санкцій, а всього 98 838,75 грн;

№ , яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 439 282,00 грн;

№ , яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 1 955 711,00 грн та 488 927,75 грн штрафних санкцій, а всього на 2 444 638,75 грн;

№ , яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 133 462,00 грн;

№ , яким застосовано суму штрафних санкцій за порушення норм законодавства щодо обігу готівки в розмірі 500 000,00 грн.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями позивач 19.02.2019 подав скаргу до Державної фіскальної служби України та 19.04.2019 податковим органом вищого рівня було прийнято рішення за вих. № 18579/6199-9911-04-01-25, за результатами якого скаргу задоволено частково:

скасовано податкові повідомлення-рішення від 12.02.2019 № , №, в частині визначення суми податку на додану вартість при реалізації майнових прав на квартири за цінами, нижчими від звичайних і у відповідній частині штрафні санкції, а в іншій частині зазначені повідомлення - рішення залишено без змін;

скасовано податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Київській області від 12.02.2019 № , № , в частині визначення податку на прибуток за рахунок завищення інших витрат по рекламних послугах, і у відповідній частині штрафні санкції, а в іншій частині зазначені повідомлення - рішення залишено без змін;

скасовано податкове повідомлення - рішення ГУ ДФС у Київській області від 12.02.2019 № .

Крім того 22.05.2019 ТОВ «ДМР ДЕВЕЛОПМЕНТ» отримало поштою додаток до акту документальної планової перевірки згідно рішення ДФС України «Про результати розгляду скарги» від 19.04.2019 № 18579/6199-9911-04-01-25 в якому зазначено наступне: «В наслідок порушення вимог п.п. 14.1.71, п.п. 14.1.219 п. 14.1, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.5 ст. 198 ПК України завищено від`ємне значення різниці між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту в періоді, що перевірявся, на загальну суму 83 334,00 грн.

Також позивач отримав спірне податкове повідомлення - рішення 15.05.2019 № щодо визначення податкового зобов`язання на суму 83 334,00 грн

Не погоджуючись за вказаним податковим повідомленням - рішенням, позивач звернувся з вказаним позов до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між учасниками справи, суд виходив з такого.

ПК України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Податок на додану вартість належить до загальнодержавних податків (п.п. 9.1.3 п. 9.1 ст. 9 ПК України).

Відповідно до п.п. 14.1.8 п. 14.1 ст. 14 ПК України бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

Під витратами, відповідно до п.п. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 ПК України розуміється сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Підпунктом 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк); п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V ПК України (п. 14.1.178 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V ПК України (п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст.14 ПК України).

Відповідно до п. 75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.2. п. 75.1 ст. 75 ПК Украйни визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Згідно з п. 185.1 ст. 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з:

постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до ст. 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до ст. 186 цього Кодексу; ввезення товарів на митну територію України; вивезення товарів за межі митної території України; постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Пунктом 187.1 ст. 187 ПК України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

придбання або виготовлення товарів та послуг;

придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Також п. 198.2 ст. 198 ПК України визначено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з п. 187.8 ст. 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Датою збільшення податкового кредиту орендаря (лізингоотримувача) для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об`єкта фінансового лізингу таким орендарем.

Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).

Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Згідно п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу (п. 198.6 ст. 198 ПК України).

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) відповідно до п.п. 191.1.2 п. 191.1 ст. 191 цього Кодексу оператором поштового зв`язку, експрес-перевізником.

Відповідно до п 200.4 ст. 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з п. 200.1 цієї статті, така сума:

враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 200-1.3 ст. 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно п 200-1.3 ст 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Ірпінської міської ради Київської області № 50/1 від 21.02.2017 було затверджено проектну документацію «Будівництво медичного центру по вул. Садовій, 38 в м. Ірпінь Київської області ».

В лютому 2017 року було зареєстровано декларацію КС 61 про початок будівельних робіт об`єкту будівництва «Будівництво медичного центру; Київська обл., м. Ірпінь, вул. Садова, 38», замовником якого виступала Ірпінська міська рада Київської області.

Оскільки на той час ТОВ «ДМР ДЕВЕЛОПМЕНТ» було замовником будівництва трьох житлових будинків в м. Ірпінь, позивач був зобов`язаний внести внесок на розвиток об`єктів соціальної інфраструктури м. Ірпінь.

30.03.2017 Ірпінською міською радою було винесено рішення № 2033-30-VІІ згідно з яким дозволено ТОВ «ДМР ДЕВЕЛОПМЕНТ» фінансувати роботи з будівництва медичного центру по вул. Садова, 38.

Відповідно до Положення про порядок залучення коштів замовників будівництва об`єктів архітектури на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь, затвердженого рішенням Ірпінської міської ради № 4146-60-VІ від 06.11.2014 залучення, розрахунок розміру і використання коштів замовників будівництва об`єктів архітектури на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь проводиться відповідно до ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та цього положення.

Згідно з п. 1.3. Положення про порядок залучення коштів замовників будівництва об`єктів архітектури на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь, затвердженого рішенням Ірпінської міської ради № 4146-60-VІ від 06.11.2014:

об`єкт будівництва - об`єкт нового будівництва, добудови та надбудови до існуючих будівель (споруд) як житлово-громадського, так і виробничого призначення (крім тимчасових закладів торгівлі та сфери послуг), на будівництво якого повинні бути складені окремо проект і кошторис, фінансування якого здійснює інвестор або забудовник та який підлягає прийняттю в експлуатацію в установленому чинним законодавством порядку;

замовник (інвестор) - юридична або фізична особа, яка здійснила, здійснює, або має намір здійснити нове будівництво, реконструкцію, перепланування, перепрофілювання, зміну функціонального призначення будь-яких об`єктів (будівель, споруд або їх частин в тому числі житлових будинків, квартир та нежитлових приміщень) у м. Ірпінь, зобов`язана взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури;

13.03.2017 між ТОВ «ДМР ДЕВЕЛОПМЕНТ» та ТОВ «БУДЕНЕРГОСОЮЗ» було укладено договір будівельного підряду № 10/03-17.

Предметом договору зазначено, що «підрядник» (ТОВ «БУДЕНЕРГОСОЮЗ») зобов`язується до 30.04.2017 виконати за дорученням замовника (ТОВ «ДМР ДЕВЕЛОПМЕНТ») будівельні роботи: «будівництво медичного центру по вул. Садовій, 38 в м. Ірпінь, Київської області», а «замовник» - прийняти та сплатити їх вартість у порядку та на умовах, визначених цим договором.

Метою укладення договору будівельного підряду № 10/03-17 від 13.03.2017 між ТОВ «ДМР ДЕВЕЛОПМЕНТ» та ТОВ «БУДЕНЕРГОСОЮЗ» була участь позивача в розвитку інфраструктури м. Ірпінь та подальшого зарахування його внеску в рахунок пайової участі при будівництві будинків у м. Ірпінь.

Судом встановлено, що суми податку на додану вартість по зазначених податкових накладних включено до податкового кредиту та відображені у реєстрах отриманих податкових накладних, які відповідають даним додатку 5 до податкових декларацій по періодам: березень 2017 - 66 666,67 грн та травень 2017 - 16 666,66 грн.

З наданого договору № 10/03-17 вбачається, що підрядник зобов`язується до 30.04.2017 виконати за дорученням замовника, тобто позивача будівельні роботи, а саме будівництво медичного центру по вул. Садовій, 38 в м. Ірпінь, Київської області, а замовник прийняти та сплатити їх вартість у порядку та на умовах, визначених цим договором.

Якість виконання робіт передбачених цим договором повинна відповідати вимогам чинного законодавства, відповідним нормативним документам, будівельним нормам і правилам, місцевим правилам забудови.

Крім того позивачем було внесено авансовий платіж на загальну суму 500 000,00 грн, про що свідчать відповідні банківські виписки.

Відповідно до даного договору підрядник зобов`язаний був надати на підтвердження виконаних робіт акти виконаних робіт (форми КБ-2в, КБ-3) складені за кошторисними нормативами та видаткові накладні в строк до 30.04.2017.

Однак у зв`язку з невиконанням умов вищевказаного договору ТОВ «ДМР ДЕВЕЛОПМЕНТ» надано претензію № 1 щодо повернення сплачених коштів в сумі 500 000,00 грн до ТОВ «БУДЕНЕРГОСОЮЗ», відповідно до якої замовник сплатив підряднику по виставленим ним рахункам авансові платежі на загальну суму 500 000,00 грн.

На думку суду факт невиконання контрагентом своїх обов`язків по договору не має своїм наслідком визнання таких операцій такими, що не відповідали господарській меті.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем на момент операції ТОВ «БУДЕНЕРЕОСОЮЗ» було зареєстровано як платник податку на додану вартість та не мало жодних обмежень у здійснення господарської діяльності. Окрім того, позивач дійсно поніс витрати, отже відбувся рух активів, який і став підставою відповідного відображення операцій в податковому обліку.

Зміст господарської операції може встановлюватися з урахуванням змісту цивільно-правових чи господарсько-правових зобов`язань сторін, але не вичерпується останнім, оскільки господарська операція може мати місце навіть за відсутності цивільно- правових чи господарсько-правових відносин між платниками податків. З метою податкового обліку господарські операції можуть оформлюватися будь-якими первинними документами, зміст яких відповідає наведеним вимогам податкового законодавства, та складення яких відповідає законодавчо установленим вимогам щодо оформлення такої операції або звичаєвій практиці. Умовою документального підтвердження операції є можливість на підставі наявних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12.06.2018 у справі № 826/11879/13-а, від 12.06.2018 у справі № 825/3419/14, від 30.03.2018 у справі № 821/2106/13-а.

Зокрема відповідно до ст. 2 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості господарську операцію та підтверджує її здійснення, господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення (ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Первинні і зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов`язкові реквізити: назва документа; дату і місце складання; назва підприємства, від імені якого складається документ; зміст і обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що мають можливість ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Підпунктом 2.15 п. 2 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704, визначено, що первинні документи підлягають обов`язковій перевірці працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов`язкових реквізитів та відповідність господарської операції діючому законодавству, логічна ув`язка окремих показників.

Так, позивачем, на підствердження чинності укладеного договору було подано письмові докази, у тому числі: договір будівельного підряду від 13.03.2017 № 10/03-17, рахунок від 13.03.2017 № 261, 257, від 26.05.2017 № 329, податкова накладна № 2 від 20.03.2017, № 4 від 23.03.2017, № 7 від 28.03.2017, № 1 від 04.05.2017, № 2 від 05.05.2017, податкові декларації з податку на додану вартість разом з довідкою про суму від`ємного значення та розрахунком коригування сум податку на додану вартість, банківські виписки в яких відображено рух коштів, а саме внесення авансових платежів за договором від 13.03.2017, картка рахунку 631, рішення Виконавчого комітету Ірпінської міської ради від 21.02.2017 № 50/1 «Про затвердження проектної документації «будівництво медичного центру по вул. Садовій, 38 в м. Ірпінь Київська область», рішення Виконавчого комітету Ірпінської міської ради від 30.03.2017 № 2033-30 - VІІ «Про надання дозволу здійснювати роботи з розроблення проектної документації та проведення робіт по об`єктах інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури в м. Ірпінь», інформація щодо подачі декларації про початок підготовчих робіт, претензія щодо повернення сплачених коштів від 03.05.2017 № 2017/П-1-17

Щодо тверджень податкового органу про наявність відкритого кримінального провадження № 0000878 від 24.11.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 205, ч. 3, 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364 Кримінального кодексу України, яке свідчить про нереальність господарської операції від 13.03.2017, суд зазначає наступне.

На думку суду, взаємовідносини контрагента з іншими суб`єктами господарювання, не свідчить про нереальність господарської операції за умови підтвердження її належними первинними документами бухгалтерського та податкового обліку. Одне лише порушення постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування валових витрат чи податкового кредиту, якщо в судовому процесі не встановлено факту обізнаності чи-то сприяння покупцем постачальнику в ухиленні від оподаткування (факту участі у незаконній податковій мінімізації). За відсутності встановлення такого факту платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит та/або на валові витрати за неправомірну діяльність його контрагентів. Правовідносини контрагентів із третіми особами у ланцюгах постачання, з якими позивач не вступав у господарські відносини, самі по собі, за відсутності інших об`єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства, не можуть бути самостійною та достатньою підставою для висновку про нереальність господарських взаємовідносин.

Аналогічна правова позиція відображення в постановах Верховного Суду від 12.06.2018 у справі № 802/1155/17-а, від 11.06.2018 у справі № 826/4565/14; від 18.05.2018 у справі № П/811/1508/16, від 03.04.2018 у справі № 2а-7462/10/2170.

Таким чином, сам по собі факт порушення кримінальної справи не може слугувати належним доказом фіктивності розглядуваних господарських операцій та не тягне за собою правових наслідків.

Щодо підстав віднесення суми податку на додану вартість в рахунок податкового кредиту, суд зазначає наступне.

На виконання умов договору позивач, як замовник сплатив своєму контрагенту, тобто підряднику, згідно виставлених ним рахунків, загальну суму 500 000,00 грн.

Як вже було зазначено судом, приписи п. 198.1 ст. 198 ПК України визначають, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до пункту 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна складається у день виникнення податкових зобовязань продавця (п. 201.4. ст. 201 ПК України), що в даному випадку є день зарахування коштів на рахунок ТОВ «БУДЕНЕРЕОСОЮЗ».

Судом оглянуто та надано оцінку усім наданим первинним документам позивача та зроблено висновок, що вони містять всі обов`язкові реквізити, як того вимагає законодавство.

Також судом враховано і правосуб`єктність сторін на час укладення спірних правочинів, зокрема, контрагент позивача на момент укладення договору та оформлення первинних документів, як і позивач, були належними учасниками цивільних та господарських правовідносин та були платниками податку на додану вартість.

Аналогічна позиція містить у рішеннях Верховного Суду від 27.02.2018 № К/9901/1391/17 та від 07.02.2018 № К/9901/3360/17.

Відповідачем не було під час судового розгляду наведено достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності прийнятого ним рішення.

Встановлені судом обставини підтверджують протиправність висновків, викладених в акті перевірки, що є підставою для скасування прийнятого на їх підставі податкового повідомлення - рішення від 15.05.2019 № та є підставами для задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає, що відповідач як суб`єкти владних повноважень не довів суду правомірність прийнятого податкового повідомлення - рішення від 15.05.2019 № .

Частиною 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивачем при подані даного адміністративного позову було сплачено судовий збір у розмірі 1 921,00 грн. (платіжне доручення № 1167 від 23.05.2019), суд вважає за необхідне стягнути та повернути позивачу.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 73 - 78, 90, 139, 143, 242- 246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головним управління Державної фіскальної служби у Київській області від 15.05.2019 № на суму 83 334,00 грн завищення від`ємного значення податку на додану вартість.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДМР ДЕВЕЛОПМЕНТ" () судові витрати у сумі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Державної податкової служби у Київській області ().

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України процесуальні строки, визначені для порядку оскардження рішення, продовжуються на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя Головенко О.Д.