Суддя: Золотніков Олександр Сергійович
Дата ухвалення: 2020-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

30 квітня 2020 року

м. Київ

Провадження № 11-967сап19

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Золотнікова О. С.,

суддів Анцупової Т. О., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Гриціва М. І., Гудими Д. А., Єленіної Ж. М., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Прокопенка О. Б., Пророка В. В., Рогач Л. І., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.

розглянула в порядку письмового провадження заяву Акціонерного товариства «Сбербанк» (далі - АТ «Сбербанк») про ухвалення додаткового рішення у справі за скаргою АТ «Сбербанк» на рішення Вищої ради правосуддя (далі - ВРП) від 13 серпня 2019 року № 2109/0/15-19, ухвалене за результатами розгляду скарги на рішення її Третьої Дисциплінарної палати від 06 березня 2019 року № 682/3дп/15-19, та

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2019 року АТ «Сбербанк» звернулося до Великої Палати Верховного Суду зі скаргою на рішення ВРП від 13 серпня 2019 року № 2109/0/15-19 «Про залишення без змін рішення Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 06 березня 2019 року № 682/3дп/15-19 про відмову у притягненні до дисциплінарної відповідальності судді Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_1 , суддів Київського апеляційного адміністративного суду (нині - Шостий апеляційний адміністративний суд) Василенка Я. М., Кузьменка В. В., Шурка О. І.».

Ухвалою судді Великої Палати Верховного Суду від 25 вересня 2019 року скаргу АТ «Сбербанк» було залишено без руху з наданням скаржнику десятиденного строку для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали, а саме надання документа про сплату судового збору.

На виконання цієї ухвали до Великої Палати Верховного Суду від скаржника надійшла заява про усунення недоліків, до якої долучено квитанцію від 04 жовтня 2019 року № 43020220 про сплату судового збору в розмірі 1921 грн.

Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 21 жовтня 2019 року відкрила провадження за скаргою АТ «Сбербанк», а ухвалою від 25 листопада 2019 року призначила скаргу до розгляду у судовому засіданні.

Постановою від 06 лютого 2020 року Велика Палата Верховного Суду скаргу АТ «Сбербанк» на рішення ВРП від 13 серпня 2019 року № 2109/0/15-19, ухвалене за результатами розгляду скарги на рішення її Третьої Дисциплінарної палати від 06 березня 2019 року № 682/3дп/15-19, залишила без задоволення, а рішення ВРП від 13 серпня 2019 року № 2109/0/15-19 залишила без змін.

У березні 2020 року АТ «Сбербанк» подало заяву про ухвалення додаткового рішення щодо повернення заявнику з Державного бюджету України судового збору, зайво сплаченого ним на виконання ухвали Великої Палати Верховного Суду від 25 вересня 2019 року за подання скарги.

На обґрунтування вказаної заяви АТ «Сбербанк» послалося на положення частини сьомої статті 266 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), якими визначено, що на рішення ВРП, ухвалене за результатами розгляду скарги на рішення її Дисциплінарної палати, може бути подана скарга до Великої Палати Верховного Суду. Така скарга розглядається за правилами касаційного провадження, встановленими цим Кодексом. Отже, на думку заявника, сплата судового збору як за подання позову при зверненні до Великої Палати Верховного Суду зі скаргою на рішення ВРП, ухвалене за результатами розгляду скарги на рішення її Дисциплінарної палати, законом не передбачена.

Перевіривши наведені позивачем доводи на обґрунтування заявипро винесення додаткового рішення щодо повернення заявнику судового збору, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення вказаної заяви з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно із частинами першою та третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Отже, суд вирішує питання про відшкодування або оплату судових витрат на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, у разі повного чи часткового задоволення вимог цієї сторони.

Оскільки постановою від 06 лютого 2020 року Велика Палата Верховного Суду скаргу АТ «Сбербанк» на рішення ВРП від 13 серпня 2019 року № 2109/0/15-19, ухвалене за результатами розгляду скарги на рішення її Третьої Дисциплінарної палати від 06 березня 2019 року № 682/3дп/15-19, залишила без задоволення, а рішення ВРП від 13 серпня 2019 року № 2109/0/15-19 залишила без змін, немає підстав для ухвалення додаткового судового рішення щодо вирішення питання про судові витрати.

Відповідно до частини другої статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За змістом статті 1 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI) судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Платниками судового збору є, серед інших, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом (частина перша статті 2 Закону № 3674-VI).

Згідно із частиною першою статті 3 вказаного Закону судовий збір справляється:

- за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством;

- за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України;

- за видачу судами документів;

- у разі ухвалення судового рішення, передбаченого цим Законом.

Перелік випадків звернення до суду із позовними заявами, заявами, клопотаннями, за подання яких судовий збір не справляється, визначений частиною другою статті 3 Закону № 3674-VI. При цьому вказаною нормою Закону не передбачено звільнення від сплати судового збору юридичної особи за подачу до суду скарги на рішення ВРП, ухвалене за результатами розгляду скарги на рішення її Дисциплінарної палати.

Отже, АТ «Сбербанк» є платником судового збору за подання до Великої Палати Верховного Суду скарги на рішення ВРП, ухвалене за результатами розгляду скарги на рішення її Дисциплінарної палати.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 Закону № 3674-VI сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Як убачається з матеріалів справи, АТ «Сбербанк» за звернення до суду зі скаргою на рішення ВРП сплатило судовий збір у сумі 1921 грн, тобто у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що передбачений підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру юридичною особою.

При цьому на обґрунтування заяви про повернення судового збору АТ «Сбербанк» посилається на те, що подана ним скарга розглядається за правилами касаційного провадження.

Водночас підпунктами 3 та 5 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI визначено ставки судового збору за подання до адміністративного суду касаційних скарг, згідно з якими за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання касаційної скарги на ухвалу суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на ухвалу суду - 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, визначена Законом № 3674-VI мінімальна ставка судового збору за подання до суду касаційної скарги дорівнює 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто не перевищує суми судового збору, сплаченої АТ «Сбербанк» при зверненні зі скаргою на рішення ВРП від 13 серпня 2019 року № 2109/0/15-19, ухвалене за результатами розгляду скарги на рішення її Третьої Дисциплінарної палати від 06 березня 2019 року № 682/3дп/15-19, що унеможливлює задоволення заяви АТ «Сбербанк» про повернення судового збору як зайво сплаченого.

Керуючись статтями 132, 139, 252, 355, 359 КАС України, статтями 1, 3, 4, 7 Закону № 3674-VI, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

Відмовити в задоволенні заяви Акціонерного товариства «Сбербанк» про ухвалення додаткового рішення щодо повернення заявнику з Державного бюджету України судового збору, сплаченого за подання скарги на рішення Вищої ради правосуддя від 13 серпня 2019 року № 2109/0/15-19, ухвалене за результатами розгляду скарги на рішення її Третьої Дисциплінарної палати від 06 березня 2019 року № 682/3дп/15-19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. С. Золотніков

Судді: Т. О. Анцупова Л. М. Лобойко

В. В. Британчук О. Б. Прокопенко

Ю. Л. Власов В. В. Пророк

М. І. Гриців Л. І. Рогач

Д. А. Гудима О. С. Ткачук

Ж. М. Єленіна В. Ю. Уркевич

В. С. Князєв О. Г. Яновська