Справа № 947/21967/19
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2020-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2020 р.м.ОдесаСправа № 947/21967/19
Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К.О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Домусчі С.Д..

суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,

за участю секретаря судового засідання - Тутової Л.С.

представника УДАБК Одеської міської ради - Картавцевої А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, про визнання протиправними та скасування припису та постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся з позовом до управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати припис відповідача від 16.08.2019р. про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил шляхом введення житлового будинку в експлуатацію;

- визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення №649/19 від 29.08.2019 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що оскаржувані припис та постанова були прийняті внаслідок протиправно проведеної позапланової перевірки щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності відносно позивача, оскільки відсутні підстави для проведення такої перевірки; відсутні матеріали фото фіксації про які вказано в акті позапланової перевірки та в оскаржуваному приписі. Також позивач зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення містить недостовірні відомості щодо віднесення об`єкту нерухомості до самочинного, оскільки право власності набуто позивачем на об`єкт нерухомості 23.11.2016 року, тобто до позапланової перевірки, яка була проведена з 06 по 16 серпня 2019 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19.12.2019 року, ухваленим у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження, задоволений адміністративний позов ОСОБА_1 :

- визнаний протиправним та скасований припис управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради від 16.08.2019 р. про усунення позивачем порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил;

- визнана протиправною та скасована постанова управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №649/19 від 29.08.2019р. по справі про адміністративне правопорушення;

- з управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради стягнуто на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 768,40 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.12.2019 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального і процесуального права, ухваливши оскаржуване рішення на підставі хибного правозастосування.

Так апелянт вважає помилковим посилання суду першої інстанції на те, що наявність зареєстрованого за позивачем права власності на нерухомість, виключає адміністративну відповідальність за ч. 8 ст. 96 КУпАП. При цьому апелянт зазначає, що вказаний висновок суду першої інстанції є аналогічним до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 19.09.2018 року у справі № 804/1510/16, від 02.10.2018 року у справі № 465/1461/16-а, але в цих справах були інші фактичні обставини, зокрема реєстрація права власності відбулась на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації, така реєстрація права власності відбулась в інший часовий проміжок, за іншими нормативно-правовими актами.

Апелянт звертає увагу апеляційного суду на те, що позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності саме за експлуатацію об`єкта нерухомості який не введений в експлуатацію, оскільки об`єкт за адресою АДРЕСА_1 , після здійснення самочинної реконструкції шляхом збільшення його площі на 27,3 кв.м., ніколи не вводився в експлуатацію.

На думку апелянта позивач зобов`язаний ввести об`єкт нерухомості в експлуатацію, оскільки в період з 2012 року по 2016 рік ним була здійснена самочинна реконструкція домоволодіння внаслідок якої загальна площа домоволодіння збільшилась на 27,3 кв.м., проте домоволодіння після реконструкції в експлуатацію не було введено, але використовується позивачем.

При цьому апелянт зауважує, що ним не оспорюється реєстрації права власності за позивачем на об`єкт за адресою АДРЕСА_1 , та підстави для такої реєстрації.

Позивач своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Суд встановив, що ОСОБА_1 на праві приватної власності, з 23.11.2016 року, належить об`єкт нерухомого майна - житловий будинок « А, Ж, Ж1, ж» загальною площею 97,5 кв . м., житловою площею 68,2 кв . м., який розташований у АДРЕСА_1 , що підтверджено інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, від 07.10.2019 року (т. 1 а.с. 126-128).

Наказом управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради від 01.08.2019 року № 01-13/333 ДАБК «Про організацію проведення позапланових перевірок у ІІ півріччі 2019 року» заступника начальника управління - начальника інспекційного відділу №1 Єфремова В.Ю уповноважено направляти головних спеціалістів на проведення позапланових перевірок, а також підписувати направлення на проведення позапланових перевірок протягом 2 півріччя 2019 року (т. 1 а.с. 60).

05.08.2019 року до управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради надійшла скарга ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 61), в якій скаржник повідомила про порушення, на її думку, ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності (виявлення факту самочинного будівництва), та просила провести позапланову перевірку за її скаргою.

05.08.2019 року управлінням Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, за підписом уповноваженої на те особи, було видане направлення № 001485 для проведення позапланового заходу - позапланової перевірки реконструкції квартири під житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 62). Строк дії направлення з 06 по 16 серпня 2019 року.

06.08.2019 року на адресу позивача був направлений лист (т. 1 а.с. 63, 64), в якому відповідач повідомив позивача про проведення позапланової перевірки на підставі звернення фізичної особи; вимагав надати правоустановчі документи на земельну ділянку та житловий будинок, проектну документацію на реконструкцію квартири, дозвільні документи на проведення будівельних робіт та документи щодо готовності об`єкта до експлуатації. Також в цьому листі позивача повідомили про дату час та місце проведення позапланової перевірки (14.08.2019 року о 09:00 год.)

16.08.2019 року посадовою особою відповідача була здійснена позапланова перевірка дотримання суб`єктом містобудування - ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті: реконструкція квартири та гаражу під житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , за наслідками якої складений відповідний акт № 001485 від 16.08.2019 року (т. 1 а.с. 65-82).

Відповідно до акту позапланової перевірки № 001485 від 16.08.2019 року, перевірка проведена у присутності уповноваженого представника позивача - Тарановського Д.С., який 16.08.2019 року отримав примірник цього акту.

В акті перевірки зафіксоване порушення позивачем частини 8 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого Постановою КМУ № 461 від 13.04.2011 року, а саме експлуатація самочинно реконструйованої квартири та гаражу під житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , не введеного в експлуатацію відповідно до вимог чинного містобудівного законодавства, оскільки після здійснення самочинної реконструкції об`єкта відбулось збільшення його площі на 27,3 кв.м. (загальна площа до реконструкції 70,2 кв. м., після реконструкції - 99,5 кв. м.), який після такої реконструкції ніколи не вводився в експлуатацію, але експлуатується позивачем. В акті перевірки зазначено, що будівельні роботи не проводяться, об`єкти експлуатуються (т. 1 а.с. 77).

Також, 16.08.2019 року уповноваженою посадовою особою відповідача у відношенні позивача був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 8 ст. 96 КУпАП (т. 1 а.с. 24-28, 83-87). Зазначений протокол складений у присутності уповноваженого представника позивача - Тарановського Д.С., який 16.08.2019 року отримав примірник протоколу про адміністративне правопорушення.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення від 16.08.2019 року протокол складений за результатами позапланової перевірки на об`єкті: реконструкція квартири та гаражу під житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Правопорушення, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, відтворюють зміст порушень зазначених в акті позапланової перевірки № 001485 від 16.08.2019 року.

В протоколі про адміністративне правопорушення також зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 14:30 год. 29 серпня 2019 року у приміщенні управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради за адресою: м. Одеса, вул. Черняховського, 6, кабінет 320.

16.08.2019 року уповноваженою особою відповідача був складений припис №520/19, в якому відображені порушення, виявлені позапланової перевіркою, та вимагається усунення цих порушень у термін до 16.09.2019 року у відповідності до вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності шляхом введення житлового т будинку в експлуатацію (т. 1 а.с. 29-32, 88-91). Зазначений припис отриманий уповноваженою особою позивача - Тарановським Д.С. 16.08.2019 року.

29 серпня 2019 року заступником начальника управління - начальником інспекційного відділу № 1 управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Єфремовим В.Ю. була винесена постанова № 649/19 по справі про адміністративне правопорушення (т. 1 а.с. 92-96), якою позивач - ОСОБА_4 визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 96 КУпАП , та якою на позивача накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 5950 грн.

За змістом постанови по справі про адміністративне правопорушення від 29.08.2019 року № 649/19 справа про адміністративне правопорушення була розглянута за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі акту позапланової перевірки № 001485 від 16.08.2019 року, протоколу про адміністративне правопорушення від 16.08.2019 року та припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил №520/19 від 16.08.2019 року.

Відповідно до постанови від 29.08.2019 року № 649/19 по справі про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 адміністративне правопорушення (ч. 8 ст. 96 КУпАП), полягає в експлуатації без введення в експлуатацію відповідно до вимог чинного законодавства самочинно реконструйованої квартири та гаражу під житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки після здійснення самочинної реконструкції об`єкта відбулось збільшення його площі на 27,3 кв.м. (загальна площа до реконструкції 70,2 кв. м., після реконструкції - 99,5 кв. м.), який після такої реконструкції ніколи не вводився в експлуатацію.

Копія постанови від 29.08.2019 року № 649/19 по справі про адміністративне правопорушення була направлена особі, яка притягається до відповідальності, засобами поштового зв`язку30.08.2019 року (а.с. 97, 98), та отримана позивачем 07.09.2019 року (а.с. 99).

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що сукупність заходів, які здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю за додержанням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил можуть здійснюватись лише під час виконання відповідними суб`єктами підготовчих та будівельних робіт. Тобто за загальним правилом такі перевірки можливі щодо тих об`єктів, які знаходяться в процесі будівництва. Виключенням із цього загального правила є виявлення факту самочинного будівництва у зв`язку з чим, такі перевірки можуть стосуватися й збудованого об`єкту. Проте реєстрація права власності на збудований об`єкт нерухомості виключає можливість віднесення такого об`єкту до самочинного. Оскільки право власності на нерухоме майно - житловий будинок «А , Ж , Ж1, ж» загальною площею 97,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване за ОСОБА_1 23.11.2016 року, тобто до проведення позапланової перевірки, суд першої інстанції дійшов висновку, що зазначене майно не може бути віднесено до самочинного будівництва, а тому у відповідача були відсутні правові підстави для винесення оскаржуваного припису та притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI від 17.02.2011 року (надалі Закон №3038-VI), який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону №3038-VI, будівництво це нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт об`єкта будівництва.

Відповідно до абз. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 4 Закону №3038-VI, об`єктами будівництва є будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси та частини, лінійні об`єкти інженерно-транспортної інфраструктури. Суб`єктами містобудування є органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи.

Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів врегульовано статтею 39 Закону №3038-VI, зокрема частиною восьмою цієї статті встановлено, що експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

За приписами ст. 39 Закону №3038-VI порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів затверджується Кабінетом Міністрів України.

Так, Постановою КМУ № 461 від 13.04.2011 року затверджений Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів (надалі Порядок №461), пунктом 12 якого визначено що експлуатація об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачене законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Відповідальність, у вигляді штрафу в розмірі від п`ятисот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за експлуатацію об`єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, передбачена частиною 8 статті 96 КУпАП «Порушення вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил під час будівництва».

За приписами ст. 41 Закону №3038-VI, державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є:

1) подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням;

2) необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів;

3) виявлення факту самочинного будівництва об`єкта;

4) перевірка виконання суб`єктом містобудування вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю;

5) вимога головного інспектора будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, про проведення перевірки за наявності підстав, передбачених законом;

6) звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;

7) вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Повторне проведення позапланової перевірки за тим самим фактом (фактами), що був (були) підставою для раніше проведеної позапланової перевірки об`єкта будівництва чи суб`єктів містобудування, забороняється.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про адміністративні правопорушення та справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право:

1) безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню;

2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону;

3) у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо:

а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил;

б) зупинення підготовчих та будівельних робіт;

4) проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації;

5) проводити перевірку відповідності будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що використовуються під час будівництва об`єктів, вимогам стандартів, норм і правил згідно із законодавством;

6) залучати до проведення перевірок представників центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, експертних та громадських організацій (за погодженням з їх керівниками), фахівців галузевих науково-дослідних та науково-технічних організацій;

7) одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Забороняється витребовувати у суб`єктів містобудування інформацію та документи податкової, фінансової звітності, щодо оплати праці, руху коштів та інші, не пов`язані із здійсненням державного архітектурно-будівельного контролю;

8) вимагати у випадках, визначених законодавством, вибіркового розкриття окремих конструктивних елементів будинків і споруд, проведення зйомки і замірів, додаткових лабораторних та інших випробувань будівельних матеріалів, виробів і конструкцій;

9) забороняти за вмотивованим письмовим рішенням експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих в експлуатацію;

10) здійснювати фіксування процесу проведення перевірки з використанням фото-, аудіо- та відеотехніки;

11) здійснювати контроль за дотриманням порядку обстеження та паспортизації об`єктів, а також за реалізацією заходів щодо забезпечення надійності та безпеки під час їх експлуатації.

Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затверджений Постановою КМУ №553 від 23.05.2011 року (надалі Порядок №553), який визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями (далі - суб`єкти містобудування) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Відповідно до пунктів 5, 7, 11, 12, 17 Порядку №553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є:

- подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням;

- необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів;

- виявлення факту самочинного будівництва об`єкта;

- перевірка виконання суб`єктом містобудівної діяльності вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю;

- вимога головного інспектора будівельного нагляду Держархбудінспекції щодо проведення перевірки за наявності підстав, встановлених законом;

- звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;

- вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати десяти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на два робочих дні.

Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язана пред`явити службове посвідчення та надати копію направлення для проведення позапланової перевірки.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час проведення перевірки мають право:

1) безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню;

2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону;

3) у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо:

- усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил;

- зупинення підготовчих та будівельних робіт.

Підготовчі та будівельні роботи, які не відповідають вимогам законодавства, будівельним нормам, стандартам і правилам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без набуття права на їх виконання, підлягають зупиненню до усунення порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності;

4) проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомок, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації;

5) проводити перевірку відповідності будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що використовуються під час будівництва об`єктів, вимогам стандартів, норм і правил згідно із законодавством;

7) залучати до проведення перевірок представників центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, експертних та громадських організацій (за погодженням з їх керівниками), фахівців галузевих науково-дослідних та науково-технічних організацій;

8) одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Забороняється витребовувати у суб`єктів містобудування інформацію та документи податкової, фінансової звітності, щодо оплати праці, руху коштів та інші, не пов`язані із здійсненням державного архітектурно-будівельного контролю;

9) вимагати у випадках, визначених законодавством, вибіркового розкриття окремих конструктивних елементів будинків і споруд, проведення зйомки і замірів, додаткових лабораторних та інших випробувань будівельних матеріалів, виробів і конструкцій;

10) забороняти за вмотивованим письмовим рішенням експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих в експлуатацію;

11) здійснювати фіксування процесу проведення перевірки з використанням фото, аудіо- та відеотехніки.

Посадовим особам органу державного архітектурно-будівельного контролю забороняється вимагати інформацію та документи, не пов`язані із здійсненням державного архітектурно-будівельного контролю.

Посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язані:

- у повному обсязі, об`єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством;

- дотримуватися ділової етики у взаємовідносинах із суб`єктами господарювання та фізичними особами;

- ознайомлювати суб`єкта містобудування чи уповноважену ним особу з результатами державного архітектурно-будівельного контролю, зокрема за допомогою електронного кабінету, у строки, передбачені законодавством;

- за письмовим зверненням суб`єкта містобудування надавати консультативну допомогу у здійсненні державного архітектурно-будівельного контролю, зокрема за допомогою електронного кабінету;

- надсилати повідомлення про проведення планової перевірки суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, рекомендованим листом та/або за допомогою електронного поштового зв`язку, зокрема електронного кабінету, або вручати особисто під розписку керівнику суб`єкта містобудування чи його уповноваженій особі із зазначенням дати початку та дати закінчення перевірки не пізніше ніж за десять днів до її початку;

- розміщувати на офіційному веб-сайті органу державного архітектурно-будівельного контролю інформацію про проведення позапланової перевірки в день її початку.

У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, у допуску посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки, відмови суб`єкта містобудування в наданні документів, необхідних для здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю, відсутності суб`єкта містобудування, якому у визначений цим Порядком строк було надіслано повідомлення про проведення перевірки, або його уповноваженої особи (за довіреністю) на об`єкті під час перевірки складається відповідний акт.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис).

У приписі обов`язково встановлюється строк для усунення виявлених порушень згідно з додатком.

Враховуючи зазначені норми матеріального права, апеляційний суд зазначає, що сукупність заходів державного архітектурно-будівельного контролю, які здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю за додержанням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, може бути здійснена лише під час виконання відповідними суб`єктами будівництва підготовчих та будівельних робіт, щодо тих об`єктів будівництва які знаходяться в процесі будівництва. Виключенням з цього загального правила є виявлення факту самочинного будівництва, у зв`язку з чим апеляційний сукупність заходів державного архітектурно-будівельного контролю може стосуватися вже збудованого об`єкту, але лише об`єкту, який збудований самочинно.

Як встановлено під час розгляду справи та підтверджено матеріалами справи, підставою для проведення позапланової перевірки послугувала скарга фізичної особи, в якій скаржник повідомив апелянта про порушення ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, яке полягає у самочинному будівництві - самочинній реконструкції.

Під час проведення у серпні 2019 року позапланової перевірки апелянт встановив відсутність проведення будівельних робіт та наявність реєстрації 23.11.2016 року за позивачем права власності на нерухоме майно - житловий будинок «А , Ж , Ж1, ж» загальною площею 97,5 кв. м., житловою площею 68,2 кв. м., який розташований у АДРЕСА_1 .

Вказана обставина виключає віднесення належного позивачу зазначеного нерухомого майна до самочинно збудованого нерухомого майна, та підтверджує факт відсутності здійснення позивачем підготовчих та будівельних робіт щодо об`єкта перевірки, який не знаходяться в процесі будівництва.

Таким чином, в ході проведення перевірки апелянту були надані документи на підтвердження права власності на нерухоме майно - житловий будинок «А , Ж , Ж1, ж» загальною площею саме 97,5 кв. м., що спростовує висновок апелянта про самочинну реконструкцію житлового будинку, внаслідок якої відбулось збільшення загальної площі на 27,3 кв.м. (загальна площа до реконструкції 70,2 кв. м., після реконструкції - 99,5 кв. м.).

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги щодо наявності у позивача обов`язку ввести в експлуатацію належний позивачу на праві власності житловий будинок «А , Ж, Ж1 , ж» загальною площею саме 97,5 кв. м., який розташований у АДРЕСА_1 , з огляду на таке.

Стаття 96 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил під час будівництва, в той час як проведеної апелянтом перевіркою встановлена відсутність проведення будівельних робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

За приписами ст. 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.

Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Правовий аналіз зазначених норм матеріального права дає можливість дійти висновку, що у разі державної реєстрації права власності на нерухоме майно (житловий будинок) держава офіційно підтверджує правомірність набуття особою права власності на нерухоме майно, тобто підтверджує законність володіння, користування та розпоряджання особою таким нерухомим майном, а тому без доведення неправомірності набуття права власності на нерухоме майно відсутні жодні підстави вважати, що особа здійснює користування належним їй на праві власності майном - експлуатує таке майно, з порушенням норм чинного законодавства, зокрема, без введення такого майна в експлуатацію.

Доведення та перевірка факту експлуатації позивачем належним йому на праві власності майна з порушенням вимог будівельного законодавства має здійснюватись нерозривно із питанням правомірності підстав набування позивачем права власності на таке майно, зокрема правомірності реєстрації права власності на реконструйований житловий будинок.

Зазначений висновок підтверджується також і тим, що скарга фізичної особи, на підставі якої була проведена позапланова перевірки, у якості доводів щодо здійснення позивачем самочинного будівництва містить посилання скаржника на протиправність реєстрації за позивачем права приватної власності на житловий будинок, а не на квартиру.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо скасування оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та скасування оскаржуваного припису.

Додатково апеляційний суд зазначає, що чинним законодавством не передбачено введення в експлуатацію об`єкта нерухомості, право власності на яке визнане державою шляхом державної реєстрації права власності (окрім визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно за рішенням суду). За таких підстав вимога викладена в оскаржуваному приписі є вимогою до позивача вчинити дії, що не передбачені чинним законодавством, а тому вимога є протиправною та правильно скасована судом першої інстанції.

Відхиляє апеляційний суд і посилання апелянта на помилковість застосування судом першої інстанції правових висновків Верховного Суду викладених у постановах цього суду від 05.06.2019 року у справі №815/3172/18, від 19.09.2018 року у справі №804/1510/16, від 02.10.2018 року у справі № 465/1461/16-а, оскільки оскаржуване рішення суду першої інстанції, в мотивувальній частині, не містить посилання суду першої інстанції на те, що ним враховуються висновки щодо застосування норм права, викладені в зазначених постановах Верховного Суду.

Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції. У ній також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки судом першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу.

Водночас, апеляційний суд зазначає, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення (п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України).

Так, за приписами п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки відповідач не довів вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 8 ст. 96 КУпАП, а суд першої інстанції правильно встановив відсутність складу зазначеного адміністративного правопорушення, апеляційний суд зазначає, що справа про адміністративне правопорушення у відношенні позивача має бути закрита саме з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення.

Суд першої інстанції, скасувавши рішення суб`єкта владних повноважень не в повній мірі використав свою компетенцію з приводу незаконного рішення щодо притягнення до адміністративної відповідальності, і не закрив справу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим рішення суду підлягає зміні.

Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За змістом частини першої статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції неправильно застосовано норми процесуального права, то оскаржуване судове рішення підлягає зміні в резолютивній частині.

Керуючись статтями 2-12, 71-78, 242, 257, 268-272, 286, 308, 315, 317, 321, 325 України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради - задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2019 року у справі № 947/21967/19 - змінити в резолютивній частині.

Абзац третій резолютивної частини рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2019 року у справі № 947/21967/19 доповнити таким реченням:

«Закрити справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за відсутності події і складу адміністративного правопорушення»

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2019 року у справі № 947/21967/19 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складений 13.05.2020 року.

Головуючий суддя Домусчі С.Д.
Судді Семенюк Г.В. Шляхтицький О.І.