Справа № 400/3658/19
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2020-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

13 травня 2020 р.м.ОдесаСправа № 400/3658/19

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Стас Л.В.,

суддів - Турецької І.О., Шеметенко Л.П.,

перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 січня 2020 року по справі № 400/3658/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватмашстрой" до Головного управління ДПС у Миколаївській області та Державної податкової служби України про скасування рішення та зобов`язання зареєструвати податкову накладну, -

В С Т А Н О В И В :

Судовим рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 січня 2020 року задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватмашстрой" до Головного управління ДПС у Миколаївській області та Державної податкової служби України про скасування рішення та зобов`язання зареєструвати податкову накладну.

На зазначене судове рішення Головне управління ДПС у Миколаївській області подало апеляційну скаргу.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2020 року вказану апеляційну скаргу залишено без руху через її невідповідність вимогам ст. 296 КАС України, а саме: до скарги не долучені докази сплати судового збору. Встановлено строк усунення недоліків шляхом надання документу про сплату судового збору у розмірі 2881,00 грн. протягом десяти днів з моменту отримання ухвали.

Роз`яснено апелянту, що наслідком не усунення вказаних недоліків апеляційної скарги є винесення ухвали про повернення апеляційної скарги, відповідно до ст. 169 КАС України.

20 березня 2020 року, на виконання ухвали суду, апелянтом було подано клопотання про продовження строку виконання ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2020 року із посиланням на неможливість сплатити судовий збір у строк, встановлений судом.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2020 року клопотання ГУ ДПС у Миколаївській області про продовження строку усунення недоліків задоволено та продовжено строк на десять днів з моменту отримання ухвали суду.

15 квітня 2020 року від апелянта повторно надійшло клопотання про продовження строку усунення недоліків із посиланням на відсутність бюджетних асигнувань щодо сплати судового збору.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2020 року клопотання ГУ ДПС у Миколаївській області про продовження строку усунення недоліків задоволено частково, надано додатковий строк усунення недоліків скарги.

На виконання зазначеної ухвали суду, апелянтом знову подано клопотання про продовження строку усунення недоліків апеляційної скарги, в обґрунтування якого апелянт знову ж таки зазначає про обмеженість відкритих бюджетних асигнувань на даний вид видатків. Також апелянт зазначає про те, що оскільки можливість виконати вимоги процесуального права сталася не з вини відповідача, строк усунення недоліків апеляційної скарги може бути продовжений на підставі ч.2 ст. 212 КАС України.

Оглянувши матеріали справи та проаналізувавши доводи клопотання, колегія суддів вважає, що воно не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Так, згідно ч. 2 ст. 121 КАС України, процесуальний строк, встановлений судом може бути продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

В той же час, доводи апелянта про необхідність продовження процесуального строку є необґрунтованими, а клопотання безпідставним, оскільки належних доказів наявності обставини, які перешкоджають виконанню вимог процесуального закону апелянтом не надано. Більш того, заявником не долучено до клопотання доказів щодо вчинення дій, спрямованих на отримання з Державного бюджету України фінансування, достатнього для сплати судового збору.

Відповідно до п. 6 ч. 5 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Органи доходів і зборів є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, тобто суб`єктами, що реалізують свою владну компетенцію.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути піддане обмеженням, в тому числі фінансовим обмеженням (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії», справа «Креуз проти Польщі»).

Апелянт, як суб`єкт владних повноважень, повинен бути обізнаний з порядком апеляційного оскарження, встановленим процесуальним законодавством, а також вчиняти всі залежні від нього дії з метою дотримання відповідних вимог КАС України.

Колегія суддів звертає увагу, що обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у неї коштів, призначених для сплати судового збору, не звільняють державний орган від обов`язку своєчасної сплати судового збору.

Пунктом 1 ч. 5 ст. 296 КАС України передбачено, що однією з вимог до апеляційної скарги визначено надання документа про сплату судового збору.

Таким чином, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на тому, що у п. 74 рішення Європейського Суду з прав людини «Лелас проти Хорватії» суд зазначив: «держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу».

У справі «Рисовський проти України» Європейський Суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що «…у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб…».

Тобто, виходячи з принципу «належного урядування», державні органи зобов`язані діяти в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді безпідставного продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги, яка не відповідає вимогам процесуального законодавства та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок іншої сторони, яка діяла добросовісно.

Таким чином, наведені апелянтом у клопотанні обставини щодо відсутності можливості сплатити судовий збір у передбачений законодавством строк не підтверджені жодними належними і допустимими доказами.

Також, апелянтом не надано доказів того, що ним, після залишення апеляційної скарги без руху вчинялися відповідні дії з метою усунення недоліків апеляційної скарги, визначених в ухвалі суду, та які б свідчили, що апелянт виконає в подальшому вимоги ухвали суду апеляційної інстанції.

Крім того, суд вважає необхідним звернути увагу на тому, що клопотання про продовження строку усунення недоліків подане апелянтом втретє.

На думку колегії суддів, таке чергове звернення апелянта із клопотанням про продовження строків усунення недоліків апеляційної скарги є зловживанням стороною своїми процесуальними правами. При цьому, суд зауважує, що жодного разу апелянтом не було заявлено клопотання щодо відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги у даній справі.

Частиною 1 ст. 45 КАС України визначено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 45 КАС України з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, які спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи.

Частиною 2 ст. 298 КАС України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 296 КАС України, застосовуються положення ст. 169 КАС України.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Отже, оскільки апелянт не усунув недоліки апеляційної скарги - не надав доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги, підставі для відкриття апеляційного провадження - відсутні, а тому апеляційна скарга на підставі ст. 169 КАС України підлягає поверненню скаржнику.

Керуючись ст.ст. 169, 296, 298, 321, 329 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Миколаївській області про продовження строку усунення недоліків.

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 січня 2020 року по справі № 400/3658/19- повернути апелянту.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі касаційної скарги, у відповідності до чинного законодавства.

Суддя-доповідач Стас Л.В.
Судді Турецька І.О. Шеметенко Л.П.