Справа № 826/5402/17
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2020-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2020 року місто Київ № 826/5402/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Літвінової А.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Факторинг Про"
доНаціональної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг
провизнання дій протиправними та скасування рішення
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Факторинг Про" з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, в якому просить суд:

визнати дії Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг щодо здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Факторинг Про" на підставі розпорядження від 10.04.2017 № 1006 - протиправним;

скасувати розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 10.04.2017 № 1006.

Позов обґрунтований відсутністю на думку позивача, підстав для здійснення позапланового заходу, а також прийняття оскаржуваного розпорядження.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.04.2017 відкрито провадження в адміністративній справі №826/5402/17.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва 24.04.2017 закінчено підготовче провадження та призначено справу №826/5402/17 до судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідачем надано заперечення на позовну заяву, відповідно до якого він заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі та вважає їх необґрунтованими, оскільки при прийнятті оскаржуваного розпорядження Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг діяла у відповідності до вимог чинного законодавства, межах повноважень, визначених чинним законодавством та Положенням про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг та з урахуванням всіх обставин справи.

В судовому засіданні 19.10.2017 суд ухвалив продовжити розгляд адміністративної справи в порядку письмового провадження на підставі частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 10 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства в редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" № 2147-VIII від 03.10.2017, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив та письмові пояснення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд-

ВСТАНОВИВ:

Як слідує зі змісту позову та спірного Розпорядження від 10.04.2017 №1006, ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 17.03.2017 №753/4606/17 задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №2 Данилюк Ю.О. та надано дозвіл співробітникам Нацкомфінпослуг на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) шляхом проведення перевірки на предмет дотримання вимог законодавства у сфері ринків фінансових послуг у приміщенні, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Ветеринарна, 22, з метою перевірки дотримання Товариством з обмеженою відповідальністю "ФК Факторинг Про" () ліцензійних вимог Нацкомфінпослуг.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Факторинг Про" подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 01.06.2017 у справі №753/4606/17 відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

На підставі ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 17.03.2017 №753/4606/17, відповідачем прийнято Розпорядження від 10.04.2017 №1006, яким постановлено здійснити позаплановий захід державного нагляду (контролю) шляхом проведення перевірки Товариством з обмеженою відповідальністю "ФК Факторинг Про" () на предмет дотримання вимог законодавства у сфері ринків фінансових послуг, тривалістю 10 робочих днів з 11.04.2017 по 25.04.2017, за період з 01.01.2015 по 25.04.2017.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг визначено Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12.07.2001 №2664-III.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 28 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у межах своєї компетенції проводить самостійно чи разом з іншими державними органами перевірку діяльності учасників ринків фінансових послуг (крім споживачів фінансових послуг), а також інших юридичних осіб та тих осіб, які здійснюють діяльність з надання фінансових послуг, для якої законом встановлені вимоги щодо одержання ліцензії та/або реєстрації, без відповідної ліцензії та/або реєстрації.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, має право проводити в межах своїх повноважень перевірку (інспекцію) діяльності учасників ринків фінансових послуг (крім споживачів фінансових послуг), їх афілійованих та споріднених осіб.

Періодичність інспектування встановлюється національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, залежно від типу фінансової установи.

Для проведення інспекції Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, може залучати зовнішніх експертів, які мають відповідну кваліфікацію.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, може досліджувати дані про клієнта фінансової установи тільки з метою виконання завдань нагляду.

Для проведення інспекції особа, яка наділена національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, повноваженнями здійснювати інспекцію за місцем знаходження юридичної особи, о перевіряється має право запрошувати посадових осіб цієї юридичної особи для надання пояснень та вимагати надання необхідної з інформації та документів.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контрою) встановлені Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Частиною першою статті 2 вказаного Закону встановлено, що його дія поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства.

Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених чинних законодавством.

Згідно частини першої та другої статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", до 31 грудня 2018 року позапланові заходи державного нагляду (контролю) здійснюються органами державного нагляду (контролю):

1) з підстави, передбаченої частиною другою цієї статті (за погодженням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну регуляторну політику, політику з питань нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності та дерегуляції господарської діяльності (далі - Державна регуляторна служба);

2) за письмовою заявою суб`єкта господарювання до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням;

3) за рішенням суду;

4) у разі настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку, що було пов`язано з діяльністю суб`єкта господарювання;

Позаплановий захід державного нагляду (контролю) на підставі обґрунтованого звернення фізичної особи про порушення суб`єктом господарювання її законних прав проводиться органом державного нагляду (контролю) за погодженням Державної регуляторної служби.

Суд критично розцінює твердження позивача щодо порушенням відповідачем вимог щодо обов`язкового погодження позапланово заходу з Державною регуляторною службою, враховуючи те, що в силу вимог вказаного Закону, таке погодження відбувається якщо позаплановий захід призначається на підставі обґрунтованого звернення фізичної особи про порушення суб`єктом господарювання її законних прав. Як зазначалось вище, спірне розпорядження щодо проведення позапланового заходу прийняте на підставі рішення суду - ухвали слідчого судді від 17.03.2017 №753/4606/17.

Аналогічна норма міститься в частині першій статті 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Тобто, нормами чинного законодавства України закріплений вичерпний перелік випадків здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) до 31 грудня 2017 року, при цьому, як зазначалось вище, погодження Державної регуляторної служби України для його проведення необхідно виключно у разі здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) на підставі звернення фізичної особи про порушення суб`єктом господарювання її законних прав. Лише в цьому випадку проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) без оприлюднення погодження Державної регуляторної служби забороняється.

Суд окремо наголошує, що відповідно частини четвертої статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» посвідчення (направлення) є чинним лише протягом зазначеного в ньому строку здійснення заходу. Відтак суд доходить висновку, що розпорядження про призначення позапланового заходу, є актом індивідуальної дії, основною ознакою якого є одноразовість застосування та яке вичерпує свою дію після його реалізації.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верхового Суду України від 11.11.2014 (справа № 21-405а14) та від 06.10.2015 (справа № 21-1306а15).

Відтак, суд доходить висновку, що позивачем обрано невірний спосіб захисту свого порушеного права, враховуючи те, що прийняте відповідачем спірне розпорядження, яке є ненормативним актом, реалізовано відповідачем, а відтак, припинено його дію фактом його виконання. Більше того, за наслідком такого розпорядження прийняті відповідні юридично значимі для позивача рішення (акт, постанова).

Суд зазначає, що суть позовних вимог, а також їх обґрунтування фактично зводиться до незгоди позивача з прийнятою слідчим суддею Дарницького районного суду міста Києва ухвалою від 17.03.2017, яка набрала законної сили.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

При вирішенні даної справи суд враховує, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

За наслідком здійснення аналізу оскаржуваного рішення на відповідність наведеним вище критеріям, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведеного законодавства України, матеріалів справи, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню повністю.

Керуючись статтями 72-73, 76-77, 139, 143, 243-246, 255, 257-263 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.