Справа № 826/3399/18
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2020-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2020 року м. Київ № 826/3399/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Добрянської Я.І., розглянувши порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду у м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська,16, )

про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач), у якому просить суд:

- визнати відмову Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 протиправною;

- зобов`язати Центральне об`єднанане управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити та виплатити пенсію за вислугу років ОСОБА_1 з 27.10.2017р., зарахувавши періоди роботи з 23.04.1986 р. по 01.08.2005 р. до стажу, що дає право на пенсію за вислугу років.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.03.2018р. адміністративний позов залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.04.2018р. відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.05.2020р. замінено відповідача у справі №826/3399/18 на його правонаступника.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем протиправно не зараховано періоди роботи з 23.04.1986 р. по 01.08.2005 р. до стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, у зв`язку з чим було відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років.

Відповідачем подано відзив на адміністративний позов, в якому зазначає, що позовні вимоги є незаконними та не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до поданих документів та записів в трудовій книжці, позивач працював на посаді начальника док-пантона, яка не передбачена переліком професій і посад плавскладу окремих видів суден морського, річкового флоту і флоту рибної промисловості, які мають право на пенсію за вислугу років незалежно від віку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №583 від 12.10.1992 року. Відтак, період роботи позивача з 23.04.1986 року по 01.08.2005 року не може бути зараховано до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, а тому підстав для призначення даного виду пенсії немає.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до відповідача із заявою 27.10.2017р про призначення пенсії за вислугу років.

Листом від 04.01.2018р № 234/04 відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії за вислугу років, оскільки під час розгляду документів було встановлено, що період роботи з 23.04.1986 року по 01.08.2005 року не може бути зараховано до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, оскільки позивач працював на посаді начальника док-пантона, яка не передбачена переліком професій і посад плавскладу окремих видів суден морського, річкового флоту і флоту рибної промисловості, які мають право на пенсію за вислугу років незалежно від віку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №583 від 12.10.1992 року.

Позивач, вважаючи, що відповідач зобов`язаний призначити пенсію за вислугу років, звернувся з даним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Так, принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком (стаття 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).

Відповідно до п. «б» статті 13 та п. «д» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники плавскладу морського, річкового флоту і флоту рибної промисловості (крім суден портових, що постійно працюють на акваторі порту, службово-допоміжних, роз`їзних, приміського і внутріміського сполучення) - після досягнення 55 років і при стажі роботи:

для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

За відсутності стажу роботи зазначеного вище у період до 1 квітня 2024 року право на пенсію за вислугу років надається за наявності стажу роботи:

- з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року -не менше 26 років 6 місяців у чоловіків.

Підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення здійснюється у відповідності зі списками, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року №583.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначеного закону постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі - Порядок №637).

Пунктами 1 та 2 Порядку №637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (пункт 3 Порядку №637).

Відповідно до пункту 18 Порядок №637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Пунктом 20 цього Порядку № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Таким чином, з викладених правових норм вбачається, що основним документом, який підтверджує наявність в особи відповідного стажу роботи, є трудова книжка, а за відсутності записів в ній - уточнюючі первинні документи.

При цьому, вищенаведеними правовими нормами серед зазначених уточнюючих документів без будь-яких виключень, зокрема передбачено ті, що видані архівними установами.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до копії трудової книжки серії НОМЕР_2 , заповненої 14.07.1981 року, позивач в період з 01.09.1980 по 07.07.1981 навчався в ГПТУ-10 м. Києва. З 15.07.1981 по 01.11.1981 року працював на Ордена Леніна «Завод «Ленінська кузня» столяром судовим по першому розряду в дострочний цех; 19.04.1982 року звільнений у зв`язку з проходження служби в Радянській армії; з 29.05.1982 р по 07.06.1984р перебував на службі в Радянській армії; 28.08.1984 по 23.04.1986 - столяр судовий по третьому розряду на Ордена Леніна «Завод «Ленінська кузня»; з 23.04.1986 року по 01.08.2005 - змінний помічник начальника док-понтона №1 в монтажному цеху.

Таким чином, судом встановлено, що згідно записів трудової книжки позивача, загальний стаж позивача становить 23 роки 8 місяців 17 днів.

Також, відповідно до довідки від 26.06.2017 року №704-32/23 Приватного акціонерного товариства «Завод «Кузня на Рибальському» (являється правонаступником ПАТ «Завод «Ленінська кузня»; наказом №29-АТ від 04.05.94 державне підприємство «Ленінська кузня» перетворене у відкрите акціонерне товариство «Завод «Ленінська кузня»; 22.04.2011 ВАТ змінено на ПАТ) позивач має право на призначення пенсії за вислугу років за професією змінного помічника начальника док-понтона №1 згідно статті 55 пункт «д» частина 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року №583. Відповідно стаж позивача за вислугу років складає 19 років, 3 місяця, 8 днів.

Із змісту названої довідки вбачається, що вона видана на підставі наказів по підприємству , особової картки ф Т-2, відомостей по заробітній платі, судова роль.

Судом встановлено, що за результатами розгляду заяви позивача з питань перейменування професії з змінного помічника начальника док-понтона №1 на помічника шкіпера док-понтона №1 для призначення пенсії за вислугу років та у зв`язку з тим, що в розділі постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року №583 відсутня професія змінного помічника начальника док-понтона №1, а є професія шкіпера та їх помічників, комісія по трудовим спорам 25.09.2017 року прийняла рішення, надавши згоду на перейменування професії помічника начальника док-понтона №1 на помічника шкіпера док-понтона №1.

Як вбачається із змісту рішення комісії по трудовим спорам змінний помічник начальника док-понтона №1 на протязі усього водного шляху при транспортуванні суден протяжністю 845 км. по річці Дніпро з м. Києва до м. Херсона виконував обов`язки помічника шкіпера док-понтона №1.

Відтак, ПрАТ Завод «Кузня на Рибальського» 10.10.2017 року було видано наказ №220 про зміну професії у трудовій книжці та 13.10.2017 року видано довідку №704-32/32 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній з підтвердженням періоду роботи позивача з 23.04.1986 року по 01.08.2005 року на посаді змінного помічника шкіпера док-понтона №1.

Враховуючи наведене, суд вважає, що наявні відомості свідчать про те, що стаж позивача за вислугу років складає 19 років, 3 місяця, 8 днів, що підтверджується наявними у матеріалах справи документами.

Окрім того, суд зазначає, що згідно статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та підпункту 4 пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки загальний стаж позивача становить 23 роки 8 місяців 17 днів, що не дає права на призначення пенсії даного виду станом на день звернення, так як чинним законодавством передбачено наявність стажу роботи для чоловіків не менше 26 років 6 місяців.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 8, 9, 73, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду у м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська,16, ) - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295, 296 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська