Справа № 280/6515/19
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2020-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 травня 2020 року м. Дніпросправа № 280/6515/19
(суддя Новікова І.В., м. Запоріжжя)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Панченко О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 31 січня 2020 року у справі №280/6515/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 27 грудня 2019 року звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, згідно з яким просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати відповідача призначити та виплачувати позивачу пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з дня набуття права на призначення пенсії, тобто з 24.10.2019 року.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач протиправно відмовив позивачу у призначені пенсії на пільгових умовах, оскільки посади, які обіймала позивач, передбачені списками робіт і професій, що надають право на пільгову пенсію, за наявності у неї пільгового стажу - 25 років.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 31 січня 2020 року позов задоволено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що посада, яку займала позивач надає право на призначення пільгової пенсії, відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Посилання відповідача на те, що посади машиністів кранів, які зайняті виконанням вантажно-розвантажувальних робіт в інших виробничих підрозділах металургійних комбінатів не надають права на пільгову пенсію, суд відхиляє, оскільки позивач не обіймав посаду машиніста вантажно-розвантажувальних робіт, а обіймав посаду саме машиніста кранів металургійного виробництва, яку включено до списку посад, які надають право на призначення пільгової пенсії. При цьому, суд першої інстанції зробив висновок про необхідність зарахування до стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії періоду навчання позивача з 01.03.1993 року по 18.06.1996 року.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив його до апеляційного суду. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що машиністи кранів, які зайняті виконанням вантажно-розвантажувальних робіт в інших виробничих підрозділах металургійних комбінатів, права на пільгову пенсію за ст.14 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не мають. Вищезазначені цехи не входять до переліку цехів, робота в яких дає право на призначення пенсії за ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що 24.10.2019 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з заявою про призначення пенсії за віком (а.с.12).

Листом ГУ ПФУ в Запорізькій області від 13.11.2019 №2523/02 позивача повідомлено про відсутність підстав для призначення пенсії, відповідно до положень статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки машиністи кранів, які зайняті виконанням вантажно-розвантажувальних робіт в інших виробничих підрозділах металургійних комбінатів, правом на пільгову пенсію за ст.14 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не користуються. Вищезазначені цехи не входять до переліку цехів, що дають право на призначення пенсії за ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.13).

Правомірність дій відповідача щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженого рішення, виходить з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в поряду встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

Зі змісту зазначених норм вбачається, що підтвердження пільгового стажу для призначення пільгової пенсії здійснюється на підставі даних трудової книжки, а за їх відсутності, на підставі даних уточнюючої довідки, виданої підприємством, на якому працювала особа. Як вбачається з копії трудової книжки позивача наявної в матеріалах справи ОСОБА_1 :

з 01.09.1993 по 18.06.1996 навчалася в СПТУ №16 м. Запоріжжя за спеціальністю машиніст крану металургійного виробництва;

з 02.07.1996 по 03.06.2015 працювала машиністом крану металургійного виробництва калібрувального цеху ВАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь»;

з 04.06.2015 по 15.10.2019 - машиніст крану металургійного виробництва зайнятий на гарячих роботах калібрувального цеху ВАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» (а.с.7).

Як вбачається з довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній №125-374 від 15.10.2019 року, що надавалася відповідачу, підтверджено, що ОСОБА_1 працювала в калібрувальному цеху з 02.07.1996 по 03.06.2015 машиністом крану металургійного виробництва, з 04.06.2015 по теперішній час - машиніст крана металургійного виробництва, зайнятий на гарячих роботах.

При цьому, в зазначеній довідці вказано про те, що позивач увесь період була зайнята виконанням робіт з обслуговування виробничого процесу (а.с.11).

Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 №202 затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років (далі - Список №202).

Так, у розділі V «Металургійне виробництво чорних та кольорових металів (рудопідготовка, збагачення, окускування, випал руд і нерудних копалин, коксохімічне виробництво, виробництво динасових виробів)» Списку №202 передбачено посаду машиніста кранів металургійного виробництва, як таку, що надає право на пільгову пенсію.

За таких обставин, посада машиніста крану металургійного виробництва є такою, що надає право на призначення пільгової пенсії, відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Посилання відповідача на те, що посади машиністів кранів, які зайняті виконанням вантажно-розвантажувальних робіт в інших виробничих підрозділах металургійних комбінатів не надають права на пільгову пенсію, суд першої інстанції обґрунтовано відхилив, оскільки позивач не обіймав посаду машиніста вантажно-розвантажувальних робіт, а обіймав посаду саме машиніста кранів металургійного виробництва, яка включено до Списку посад, які надають право на призначення пільгової пенсії.

При цьому, в наданій відповідачу довідці було зазначено, що позивач безпосередньо брала участь в обслуговуванні робіт виробничого процесу (а.с.11).

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про професійну-технічну освіту» час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Враховуючи те, що перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування позивача на роботу за набутою професією не перевищувала трьох місяців, час навчання з 01.03.1993 року по 18.06.1996 року також підлягає зарахуванню до стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії.

Отже, оскільки матеріалами справи підтверджується, що позивач на момент звернення до відповідача за призначенням пенсії мала 25 років стажу в металургійній галузі, то відповідно набула право на призначення пільгової пенсії за ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а тому відмова відповідача є протиправною.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи викладені в апеляційної скарзі, які аналогічні доводам позову та яким судом першої інстанції була надана правильна оцінка, висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області - залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 31 січня 2020 року у справі №280/6515/19 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 12 травня 2020 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко