Справа № 428/12281/19
Суддя: Луньова Д. Ю.
Дата ухвалення: 2020-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/415/94/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2020 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Луньової Д.Ю.,

розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ) до інспектора взводу №1 роти № 2 батальйону УПП в Луганській області ДПП рядового поліції Баштинського Євгенія Сергійовича (місце знаходження: вул. Штейгерська, буд. № 8, м. Лисичанськ, Луганська область, 93100) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з даним адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову серії ЕАК № 1652716 від 21 жовтня 2019 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Ухвалою від 04 листопада 2019 року дану адміністративну справу передано на розгляд до Лисичанського міського суду Луганської області.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 21 жовтня 2019 року інспектором взводу №1 роти № 2 батальйону УПП в Луганській області ДПП рядовим поліції Баштинським Є.С. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1652716 про те, що позивач керував транспортним засобом з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п. 31.4.3 «в» ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП, за що на позивача накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Позивач вважає постанову протиправною, такою, що не відповідає нормам КУпАП, винесеною безпідставно та неправомірно, з порушенням вимог діючого законодавства. Позивач вважає дії відповідача незаконними, так як в своїх діях він не вбачає ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП. Позивач пояснив, що перед початком руху здійснив ретельне обстеження справності засобів дорожнього освітлення, однак під час руху його все ж таки зупинили працівники патрульної поліції, які запропонували вийти з машини та оглянути освітлення. Позивач погодився, а коли вийшов з автомобіля яким керував та здійснив огляд то переконався, що ліва фара не працює, а працюють лише габарити, після цього він попросив надати можливість усунути зазначені несправності, але працівники патрульної поліції відмовили та винесли постанову. Позивач заявив клопотання про надання йому правової допомоги, адвокату також було відмовлено в клопотанні про усунення несправностей автомобіля. Позивач вбачає порушення в діях поліцейських, зокрема і в тому, що в нього не було можливості надати пояснення, що на думку останнього є грубим порушенням Наказу МВС від 07 листопада 2015 року № 1395 «Про затвердження інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі».

Ухвалою судді Лисичанського міського суду Луганської області Луньової Д.Ю. від 29 квітня 2020 року справу прийнято до провадження та призначено судове засідання, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Копії ухвали від 29 квітня 2020 року було направлено позивачу та відповідачу в порядку, передбаченому ст. 268 КАС України.

Раніше, 04 березня 2020 року на адресу Лисичанського міського суду Луганської області від відповідача надійшло клопотання в якому він заперечив проти позовних вимог позивача та просив справу розглянути без його участі. Долучив до матеріалів диск з відео фіксацією події.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи останній був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно оскаржуваної постанови ЕАК № 1652716 від 21 жовтня 2019 року на водія ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП; в постанові щодо складу правопорушення зазначено наступне:

21 жовтня 2019 року о 20 годині 55 хвилини за адресою вул. Донецька, біля буд. № 20 в м. Сєвєродонецьку Луганської області, ОСОБА_2 керував транспортним засобом, з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п. 31.4.3 «в» Правил дорожнього руху.

В графі "до постанови додаються" запис відсутній. Однак, на постанові міститься запис "додається відео з бодікамери ВВ-00148 та відеозапис з відеореєстратора SN:CA31AHCNCR1836DOA4F6".

У постанові мається підпис позивача про отримання ним примірника вказаної постанови.

Розглядаючи справу по суті, суд робить такі висновки:

Щодо процедури: у даному випадку розгляд справи відбувся на місці зупинки транспортного засобу, протокол не складався. Такі дії відповідача не суперечать вимогам КУпАП. В цій частині позивач дії відповідача не оспорює.

Оцінивши обставини, повідомлені позивачем у позовній заяві, дослідивши надані сторонами докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного.

Предметом судового дослідження в даному випадку є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про національну поліцію», поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний перевіряти їх на відповідність усім зазначеним вимогам, надаючи оцінку мотивам та підставам, які були покладені в основу такого рішення.

Позивач по справі не погоджується з винесеною щодо нього постановою та не визнає порушення ним п. 31.4.3 «в» правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 31.4.3 правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема, якщо не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Частиною 1 статті 121 КУпАП передбачено, що керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із статтею 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зазначені в позовній заяві обставини, щодо не надання можливості позивачу зазначити в постанові свої пояснення та клопотання спростовуються наданим відповідачем до клопотання диском із відеозаписом з камер нагрудного реєстратора поліцейського DSJX300148_ВВ-0148, на якому відображено події зупинки транспортного засобу позивача та розгляд справи про адміністративне правопорушення, та який було досліджено судом.

З відео вбачається, що ОСОБА_1 було роз`яснено права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, передбачені статтею 268 КУпАП та 63 Конституції України. Ніяких клопотань ОСОБА_1 заявлено не було. Після складання постанови поліцейським її було надано на ознайомлення водієві та роз`яснено право на її оскарження. При отриманні постанови позивач вказував, що з нею не згоден.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VІІ визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто, положення Закону № 580-VІІ надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

Дослідивши відеозаписи надані відповідачем, суд вважає, що беззаперечних доказів вчинених вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого. 1 ст. 121 КУпАП відповідачем не надано.

Інших доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, відповідач не надав.

Оскільки відповідач не подав суду беззаперечних доказів, то суд при розгляді даного позову виходить з того, що докази події та докази порушення водієм правил дорожнього руху відсутні. Таким чином, при розгляді даного позову суд виходить з того, що посадова особа, яка притягла позивача до адміністративної відповідальності, не виконала вимоги закону щодо збирання доказів, фіксування доказами адміністративного порушення, доведення складу та події адміністративного правопорушення.

Суд також враховує, що закон встановлює принцип презумпції невинуватості особи, що притягається до відповідальності і відповідно принцип правомірності дії такої особи, поки у встановленому законом порядку не доведено його вину. Оскільки суду не надані достатні докази, і не спростовані твердження водія, які б мали бути перевірені посадовою особою і спростовані, а також виходячи з принципу презумпції невинуватості, - суд робить висновок, що оскаржувана постанова є необґрунтованою, а склад зазначеного в ній адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП - не встановлений.

Крім того, суд враховує, що відповідач, достовірно знаючи про наявність даного спору у суді, не подав відзиву, маючи достатньо часу для цього, - що за приписами КАС України може розглядатись як визнання ним позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1652716 від 21 жовтня 2019 року підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Тому, при ухваленні даного рішення суд керуючись п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, вважає за необхідне при скасуванні спірної постанови закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 73-79, 159, 211, 217, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти № 2 батальйону УПП в Луганській області ДПП рядового поліції Баштинського Євгенія Сергійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1652716 від 21 жовтня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

На підставі ч. 2 ст. 271 КАС України копії рішення невідкладно надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до ст. 286 КАС України апеляційну скаргу на судове рішення може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до Першого апеляційного адміністративного суду з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.Ю. Луньова