Справа № 640/3127/19
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2020-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2020 року м. Київ № 640/3127/19

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом Державної фіскальної служби України

до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

третя особа АТ «Укргазвидобування»

про визнання протиправними дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася Державна фіскальна служба України з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа: АТ «Укргазвидобування» в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Департаменту ДВС та відповідно постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 18.12.2018 ВП № 57546337 про накладення штрафу на боржника Державну фіскальну службу України накладено штраф у розмірі 10 200,00грн. (вх. ДФС №60135/5 від 29.12.2018) та постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 22.12.2018 ВП №7546337 (вх. ДФС № 60098/5 від 29.12.2018) про закінчення виконавчого провадження прийняті за результатом примусового виконання виконавчого листа по справі 826/5155/17 виданого 01.08.2018 у виконавчому провадженні ВП № 57546337;

- зобов`язати Департаменту ДВС скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 18.12.2018 ВП № 57546337 про накладення штрафу на боржника Державну фіскальну службу України накладено штраф у розмірі 10 200,00грн. (вх. ДФС №60135/5 від 29.12.2018) та постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 22.12.2018 ВП №7546337 (вх. ДФС № 60098/5 від 29.12.2018) про закінчення виконавчого провадження прийняті за результатом примусового виконання виконавчого листа по справі 826/5155/17 виданого 01.08.2018 у виконавчому провадженні ВП № 57546337.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на протиправність постанови про накладення штрафу, оскільки державний виконавець за відсутності на те підстав виніс постанову про накладення штрафу, а також про закінчення виконавчого провадження прийняті за результатом примусового виконання виконавчого листа по справі 826/5155/17 виданого 01.08.2018 у виконавчому провадженні ВП № 57546337.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва суду від 26.03.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі №640/3127/19, розгляд якої вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну та наявні у нього докази, що стосуються спору.

Відповідач скористався своїм правом на надання відзиву у встановлений судом строк, в якому зазначає, що рішення суду в строк встановлений державним виконавцем Державною фіскальною службою України не виконано, а відтак заперечує щодо необґрунтованості та протиправності винесених постав, оскільки дії відповідача відповідають нормам чинного законодавства.

Разом з тим, від представника третьої особи до суду надійшли пояснення щодо позову, в якому останній зазначає, що позивачем не відбулось фактичне виконання в повному обсязі рішення суду, а відтак просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив наступне.

Постановою відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 18.12.2018 ВП № 57546337 про накладення штрафу на боржника Державну фіскальну службу України накладено штраф у розмірі 10 200,00грн. (вх. ДФС №60135/5 від 29.12.2018) та постановою відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 22.12.2018 ВП №7546337 (вх. ДФС № 60098/5 від 29.12.2018) про закінчення виконавчого провадження прийняті за результатом примусового виконання виконавчого листа по справі 826/5155/17 виданого 01.08.2018 у виконавчому провадженні ВП № 57546337. Стягувачем за виконавчим листом та постановою про відкриття виконавчого провадження є AT «Укргазвидобування».

Вважаючи вказані постанови про накладення штрафу та закінчення виконавчого провадження протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2, ч. 4 ст. 18 названого Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Отже, виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а також зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

З викладених норм вбачається, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин.

Судом встановлено, що рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 26.03.2018 по справі № 826/5155/17 за адміністративним позовом ПАТ «Укргазвидобування» до Державної фіскальної служби України, треті особи: Ізюмська ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області, Південна ОДНІ ГУ ДФС у Харківській області, Лозівська ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області, ГУ ДФС у Харківській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії адміністративний позов задоволено частково, а саме:

визнано протиправною бездіяльність ДФС України, що полягає у неприйнятті рішення про розстрочення грошових зобов`язань чи відмови у наданні розстрочення у строк, передбачений законодавством України за заявами ПАТ «Укргазвидобування», поданими до: Балаклійського відділення Ізюмської ОДШ ГУ ДФС у Харківській області із заявою (супровідний лист №42-011-492 від 19.01.2017р.) про розстрочення грошових зобов`язань за грудень 2016р. з рентної плати за користування надрами для видобування природнього газу у сумі 446 680 169,46 грн, строк якої ще не настав, на строк 11 місяців з періодами сплати рівними частинами; рентної плати за користування надрами для видобування газового конденсату у сумі 4 482 404,95 грн., строк якої ще не настав, на строк 11 місяців з періодами сплати рівними частинами; Нововодолазького відділення Південної ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області із заявою (супровідний лист №42-011-498 від 19.01.2017р.) про розстрочення грошових зобов`язань за грудень 2016р. з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу у сумі 296 612 813,44 грн, строк якої ще не настав, на строк 11 місяців з періодами сплати рівними частинами; рентної плати за користування надрами для видобування газового конденсату у сумі 8 424 976,94 грн., строк якої ще не настав, на строк 11 місяців з періодами сплати рівними частинами; Первомайського відділення Лозівської ОДШ ГУ ДФС у Харківській області із заявою (супровідний лист №42-011-499 від 19.01.2017р.) про розстрочення грошових зобов`язань за грудень 2016р. з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу у сумі 118 949 574,36 грн. строк якої ще не настав, на строк 11 місяців з періодами сплати рівними частинами; рентної плати за користування надрами для видобування газового конденсату у сумі 1 682 763,51 грн. строк якої ще не настав, на строк 11 місяців з періодами сплати рівними частинами.

визнано протиправною відмову ДФС України у прийнятті рішень про надання розстрочення за заявами ПАТ «Укргазвидобування», поданими до Балаклійського відділення Ізюмської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області із заявою (супровідний лист №42-011-492 від 19.01.2017р.) про розстрочення грошових зобов`язань за грудень 2016р. з рентної плати за користування надрами для видобування природнього газу у сумі 446 680 169,46 грн, строк якої ще не настав, на строк 11 місяців з періодами сплати рівними частинами; рентної плати за користування надрами для видобування газового конденсату у сумі 4 482 404,95 грн., строк якої ще не настав, на строк 11 місяців з періодами сплати рівними частинами; Нововодолазького відділення Південної ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області із заявою (супровідний лист №42-011-498 від 19.01.2017р.) про розстрочення грошових зобов`язань за грудень 2016р. з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу у сумі 296 612 813,44 грн, строк якої ще не настав, на строк 11 місяців з періодами сплати рівними частинами; рентної плати за користування надрами для видобування газового конденсату у сумі 8 424 976,94 грн., строк якої ще не настав, на строк 11 місяців з періодами сплати рівними частинами; Первомайського відділення Лозівської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області із заявою (супровідний лист №42-011-499 від 19.01.2017р.) про розстрочення грошових зобов`язань за грудень 2016р. з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу у сумі 118 949 574,36 грн. строк якої ще не настав, на строк 11 місяців з періодами сплати рівними частинами; рентної плати за користування надрами для видобування газового конденсату у сумі 1 682 763,51 грн. строк якої ще не настав, на строк 11 місяців з періодами сплати рівними частинами.

- зобов`язано ДФС України повторно розглянути заяви позивача про надання розстрочення грошових зобов`язань та прийняти рішення, відповідно до п.3.1 Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу) платників податків, затверджений Наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 № 574, за наслідками розгляду заяв, поданих до: Балаклійського відділення Ізюмської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області із заявою (супровідний лист №42-011-492 від 19.01.2017р.) про розстрочення грошових зобов`язань за грудень 2016р. з рентної плати за користування надрами для видобування природнього газу у сумі 446 680 169,46 грн, строк якої ще не настав, на строк 11 місяців з періодами сплати рівними частинами; рентної плати за користування надрами для видобування газового конденсату у сумі 4 482 404,95 грн., строк якої ще не настав, на строк 11 місяців з періодами сплати рівними частинами; Нововодолазького відділення Південної ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області із заявою (супровідний лист №42-011-498 від 19.01.2017р.) про розстрочення грошових зобов`язань за грудень 2016р. з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу у сумі 296 612 813,44 грн, строк якої ще не настав, на строк 11 місяців з періодами сплати рівними частинами; рентної плати за користування надрами для видобування газового конденсату у сумі 8 424 976,94 грн., строк якої ще не настав, на строк 11 місяців з періодами сплати рівними частинами; Первомайського відділення Лозівської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області із заявою (супровідний лист №42-011-499 від 19.01.2017р.) про розстрочення грошових зобов`язань за грудень 2016р. з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу у сумі 118 949 574,36грн. строк якої ще не настав, на строк 11 місяців з періодами сплати рівними частинами; рентної плати за користування надрами для видобування газового конденсату у сумі 1 682 763,51 грн. строк якої ще не настав, на строк 11 місяців з періодами сплати рівними частинами.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.03.2018 по справі № 826/5155/17 набрало законної сили 05.07.2018.

Окружним адміністративним судом м. Києва у справі № 826/5155/17 видано виконавчий лист 01.08.2018.

Відповідно до пп. 20.1.29. п. 20.1. ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право: приймати рішення про розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу, а також про списання безнадійного податкового боргу у порядку, передбаченому законодавством;

Порядок розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу платника податків врегульований ст. 100 Податкового кодексу України.

П. 100.10 Податкового кодексу України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, формує та веде у відкритому доступі Реєстр заяв про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань чи податкового боргу, який щодня опубліковує на своєму офіційному веб-сайті. До зазначеного реєстру вносяться такі дані за кожною з поданих заяв: назва платника податків та код згідно з ЄДРПОУ (для юридичних осіб) або реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку у паспорті); дата подання заяви про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань чи податкового боргу; вид заяви (про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань чи податкового боргу); сума грошового зобов`язання чи податкового боргу, заявленого до розстрочення, відстрочення; вид податку/збору, грошове зобов`язання чи податковий борг за яким заявлений до розстрочення, відстрочення; рішення контролюючого органу за результатами розгляду заяви, номер та дата такого рішення: дата та номер договору про розстрочення, відстрочення грошового зобов`язання чи податкового боргу; строк дії договору про розстрочення, відстрочення грошового зобов`язання чи податкового боргу; вартість майна, переданого у податкову заставу. Заяви про розстрочення, відстрочення грошового зобов`язання чи податкового боргу вносяться до Реєстру заяв про розстрочення, відстрочення грошового зобов`язання чи податкового боргу протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження. Порядок ведення та форма Реєстру заяв про розстрочення, відстрочення грошового зобов`язання чи податкового боргу затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Порядок розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу) платників податків затверджений наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 р. № 574 (надалі - Порядок № 574).

П. 3.2. Порядку № 574 встановлено, що за результатами розгляду керівник (заступник керівника) органу доходів і зборів протягом 30 календарних днів з дати подання заяви: приймає рішення про розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу), яке оформляється на бланку відповідного органу доходів і зборів (додаток 2); відмовляє платнику в розстроченні (відстроченні) у письмовій формі за відсутності підстав, наведених у пункті 3.1 цього розділу, та при недотриманні обов`язкових вимог, визначених цим Порядком.

Зі змісту наведених норм вбачається, що за результатами розгляду заяви про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань чи податкового боргу контролюючим органом приймається рішення у письмовій формі. Така правова позиція також наведена в рішенні Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.03.2018 р. у справі № 826/5155/17, на підставі якого був виданий виконавчий лист від 01.08.2018 р. № 826/5155/17.

Тобто, за наслідками розгляду заяви, зокрема, поданої до Нововодолазького відділення Південної об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області із заявою (супровідний лист № 42-011-498 від 19.01.2017р.) про розстрочення грошових зобов`язань за грудень 2016р. з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу у сумі 296 612 813,44 грн., строк якої ще не настав, на строк ЛІ місяців з періодами сплати рівними частинами; рентної плати за користування надракш для видобування газового конденсату у сумі 8 424 976,94 грн., строк якої ще не настав, на строк 11 місяців з періодами сплати рівними частинами Державною фіскальною службою України повинно було прийнято письмове рішення у довільній формі з зазначенням номеру та дати такого рішення.

Як на підставу фактичного виконання рішення суду Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.03.2018 р. у справі № 826/5155/17 у відповідній частині Позивач посилається на лист ДФС України № 23501/5/99-99-17-04-16 від 12.12.2018 p., відповідно до якого Державна фіскальна служба України повторно розглянула заяву AT «Укргазвидобування» направлену разом із супровідним листом № 42-011-498 від 19.01.2017р. до Нововодолазького відділення Південної об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області про розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань і листом від

р. № 38616/7/99-99-17-04-17 повідомила AT «Укргазвидобування» та Головне управління ДФС у Харківській області про прийняття рішення по суті у цій справі.

Проте, Листи ДФС України від 12.12.2019 № 23501/5/99-99-17-04-16 та від 12.12.2019 № 38616/7/99-99-17-04-17 не підтверджують фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, оскільки не є рішенням в розумінні ст. 100 Податкового кодексу України та п. 3.2. Порядку № 574.

Таким чином, зважаючи на викладене у сукупності, а також приймаючи до уваги те, що, за висновком суду, відповідач діяв в межах повноважень передбачених чинним законодавством України, у суду відсутні правові підстави для скасування постанов.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваної постанови, а відтак - суд не вбачає підстав для задоволення позову та, відповідно, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Крім того, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 КАС України).

Частинами першою та другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, судові витрати, здійснені позивачем відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 139, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ) до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13), третя особа: АТ «Укргазвидобування» (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 26/28, ), про визнання протиправними дії - відмовити.

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур