Справа № 120/2427/19-а
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2020-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/2427/19-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Жданкіна Наталія Володимирівна

Суддя-доповідач - Сушко О.О.

05 травня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Мацького Є.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року (м. Вінниця, 16 вересня 2019 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах протиправною,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними дії відповідача та скасувати розпорядження №20 від 25.02.2019 про відмову позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах; зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію на пільгових умовах, відповідно до п. 2 ст. 114 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з моменту звернення із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, тобто з 18 січня 2019 року.

Відповідно до рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

На обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що відповідно до записів в трудовій книжці він набув право на отримання пільгової пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", в зв`язку з чим 18.01.2019 звернувся до відповідача із заявою про призначення відповідної пенсії. Однак, відповідач листом від 25.02.2019 за №20 відмовило позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах, покликаючись на відсутність в нього достатнього пільгового стажу, наявність якого передбачена Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що 01.01.2019 позивачу виповнилось 55 років.

18 січня 2019 року позивач звернувся до Бершадського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області із заявою про призначення пенсії.

Комісією при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Вінницькій області було розглянуто заяву позивача про підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за вислугу років, за результатами розгляду якої було прийнято рішення від 12.02.2019 за № 2, яким підтвердила періоди роботи ОСОБА_1 з 15.04.1981 по 31.12.1981, з 01.09.1984 по 21.08.1992, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а також відмовила в підтвердженні періоду роботи з 22.08.1992 по 18.11.1999, як такого, що дає право на пенсію на пільгових умовах, оскільки відсутні дані про проведення атестації робочих місць та зазначена професія зварник, за якою працював ОСОБА_1 в 1992, 1993 та з 1996 по 1998 роки не відповідає чинним на період роботи Спискам.

За наслідками розгляду заяви позивача, Бершадським ОУПФУ Вінницької області було прийнято Розпорядження №20 від 25.02.2019 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку з посиланням на неможливість зарахувати до пільгового стажу період з 22.08.1992 по 18.11.1999, так як відсутні дані про проведення атестації робочих місць та зазначена професія зварник, за якою працював ОСОБА_1 в 1992, 1993 та з 1996 по 1998 роки не відповідає чинним на період роботи Спискам.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу, зокрема: з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців у чоловіків. Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Аналогічні положення містяться також в п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

За змістом ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок ведення трудових книжок колгоспників врегульований Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 № 310, які чинні на час розгляду справи (далі - Основні Положення).

В силу п. п. 1, 2 Основних Положень трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу.

До трудової книжки колгоспника, зокрема, заносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, закінчення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання (пункт 5 Основних Положень).

Пунктом 6 Основних Положень визначено, що всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою.

Згідно пунктів 1, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (пункт 20 Порядку № 637).

Як підтверджується матеріалами справи, згідно диплому серії НОМЕР_1 НОМЕР_2 від 28 лютого 1985 року позивач в період з 01 вересня 1984 року по 28 лютого 1985 року навчався в Вороновицькому СПТУ-14 та закінчив повний курс технічного училища за професією електрогазозварювальника, здав кваліфікаційний екзамен, в зв`язку з чим йому присвоєно кваліфікацію електрогазозварювальника третього розряду.

У відповідності до відомостей, що містяться в доданій до матеріалів справи копії трудової книжки колгоспника від 15.03.1984 за № НОМЕР_3 , позивач в 1981 році був прийнятий газозварником на роботу в КСП «Червона зірка» с. Голдашівка Бершадського району. Дане підприємство було неодноразово реорганізовано, а саме: колгосп "Червона зірка" був перейменований на КСП «Мрія», який в свою чергу перейменований на СГК «Дружба», а потім реорганізовано в ТОВ «Валерія» с. Голдашівка Бершадського району, яке 31.08.2006 було ліквідовано, що підтверджується архівною довідкою № 40 від 10.01.2019 виданою КП «Бершадський трудовий архів» та копією витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Крім того, трудова книжка колгоспника містить дані про те, що 18.11.1999 позивач звільнений з посади газоелектрозварювальника.

При цьому, під час детального вивчення трудової книжки, було виявлено, що наказ про звільнення позивача з займаної посади газоелектрозварювальника датований 18.11.1998 та містить ознаки внесення виправлень його номеру. Одночасно, на сторінці 48 доданої до позовної заяви трудової книжки позивача міститься запис про прийняття 08.09.1998 позивача на роботу старшим кочегаром Голдашівської загальноосвітньої школи.

В контексті виявлених розбіжностей, слід також врахувати, що позивачем на підтвердження наявності в нього необхідного пільгового стажу роботи до позовної заяви додано ряд архівних довідок КП "Бершадський трудовий архів" від 10.01.2019 за №37, №38, №39, які містять відомості про отриману позивачем заробітну плату під час роботи в ТОВ "Валерія" з 1981 року по 1998 рік.

Разом з тим, відомостей про те, що позивач перебув в трудових відносинах з ТОВ "Валерія" в 1999 році матеріали справи не містять, натомість наявні в трудовій книжці розбіжності, з урахуванням інформацій, що міститься в архівних довідках, не дають змоги зарахувати до пільгового стажу позивача, період його роботи починаючи з 01.01.1999 року.

Також, є безпідставними посилання відповідача на невідповідність посади, яку позивач обіймав в 1992, 1993 та з 1996 по 1998 роки чинним на період роботи Спискам, оскільки в трудовій книжці чітко вказано, що позивач в окреслені періоди обіймав посаду газозварювальника, робота за якою дає право на пільгову пенсію.

В свою чергу, надаючи оцінку посиланням відповідача щодо не підтвердження періоду роботи після 1992 року на роботах із шкідливими і важкими умовами праці результатами атестації, слід зазначити, що вони є обґрунтованими і зауважити наступне.

Пунктами 4.2, 4.3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затв. наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18 листопада 2005 року (далі - Порядок) передбачено, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

В силу п. 3 Порядку при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном.

За правилами п. 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.

Відтак, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок № 442) та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

У відповідності до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Вимогами п. 4 Порядку та пп. 1.5 п. 1 Методичних рекомендацій встановлено, що атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Атестація робочих місць, відповідно до Порядку № 442 та Методичних рекомендацій, передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до п. 4.2 Порядку № 383 при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21 серпня 1992, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Згідно з п. 4.2 Порядку № 442 результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Тобто, необхідними умовами для виникнення права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Аналогічного висновку дійшла колегія Верховного суду у складі Касаційного адміністративного суду в постанові від 24 квітня 2019 року у справа № 594/241/17 (провадження № К/9901/22149/18).

Отже, період роботи позивача в ТОВ "Валерія" з 22.08.1992 не може бути зарахований до пільгового стажу, оскільки він не підтверджений висновками державної експертизи умов праці та жодних документів про проведення атестації на підприємствах, де працював позивач, до архівних установ не надходило.

Беручи до уваги викладене, позивач не відповідає всім критеріям, наявність яких обумовлює право особи на призначення пенсії відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки в нього відсутній необхідний стаж на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників - 12 років 6 місяців.

А тому, що відповідач правомірно відмовив позивачу у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю в останнього достатнього пільгового стажу на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Залімський І. Г. Мацький Є.М.