Справа № 160/2634/20
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2020-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2020 року Справа № 160/2634/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сидоренка Д.В., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії, -
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 із урахуванням спеціального трудового стажу за Списком №1 за період його роботи у Шахтопрохідному управлінні №8 тресту «Антрацитшахтстрой» з 23.03.1983 року по 23.02.1984 року та з 11.10.1985 року по 06.11.1985 року.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що він звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, шляхом зарахування до наявного трудового стажу по списку №1 періоду його роботи з 23.03.1983р. по 23.02.1984р. та з 11.10.1985р. по 06.11.1985р. Проте, відповідачем безпідставно відмовлено у перерахунку пенсії із зарахуванням вказаних періодів у стаж роботи за списком №1, у зв`язку із тим, що позивач не надав довідки, які підтверджують його пільговий стаж.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адмініративного суду від 11.03.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
01.04.2020 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов відзив на позов, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову повністю. В обґрунтування правової позиції зазначає, що позивач отримує пенсію на пільгових умовах за Списком №1, відповідно до п.1 ч.1 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При призначені пенсії страховий стаж склав 32 роки 10 місяців 26 днів, в т.ч. пільговий за Списком №1 - 11 років 9 місяців 13 днів.
Спірні періоди роботи з роботи з 23.03.1983р. по 23.02.1984р. та з 11.10.1985р. по 06.11.1985р. інженером у шахтопрохідному управлінні №8 тресту «Антрацитшахтострой» не мають зараховуватися до пільгового стажу, оскільки в трудовій книжці не зазначено, що позивач працював на умовах передбачених Списком повний робочий день, а також позивачем не надано ніяких уточнюючих довідок, які б підтверджували пільговий характер роботи позивача.
Станом на 18.05.2020р. до суду не надходили інші письмові заяви по суті справи від сторін.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
Згідно розпорядження №804 від 03.09.2014р. позивачу призначена пенсії за віком (шифр - 103, умови призначення - робота за списком 1) із розрахунку загального стажу 29 років 7 місяців 23 дні, в т.ч. список 1 - шахтарі 11 років 9 місяців 13 днів.
Заявою про призначення / перерахунок пенсіїпозивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з проханням переглянути його пенсійну справу по зарахуванню стажу по списку №1 з 23.03.1983р. по 23.02.1984р. та з 11.10.1985р. по 06.11.1985р., оскільки в трудовій книжці є повний запис про роботу на пільгових умовах з повним робочим днем під землею.
Листом вих.№8610/03.17-22 від 04.12.2019р. «Щодо перерахунку пенсії на пільгових умовах» позивачу повідомлено про те, що у зв`язку з надходженням підприємства на непідконтрольній території, відсутністю пільгових довідок та пенсійної справи зарахувати пільговий стаж тільки по записам в трудовій книжці відсутні підстави.
Не погоджуючись з відмовою відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Загальні умови, порядок нарахування та розмір пенсій визначаються, зокрема,законами України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-ХІІ, „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року №1058-IV, які є чинними на час виникнення спірних відносин.
Згідно вступної частини Закону України "Про пенсійне забезпечення", положенняЗакону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років згідно із Законом № 3108-IV від 17.11.2005, ВВР, 2006, № 1, ст.18.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулюютьсяЗаконом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Законом України № 3108-IV від 17.11.2005 внесено зміни до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Відповідно до пункту 16 Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає таке.
Згідно ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з вимогами ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Частиною 1 ст.114 Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637 Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно п.20 вказаної Постанови, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.
Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.
Трудова книжка позивача НОМЕР_1 містить наступні записи (мовою оригіналу):
Шахтопроходческое управл. №8 трест «Антроцитшахтострой»
- №8 - 23.03.1983 Назначен на должность сменного инженера с полным подземным рабочим днем. Пр.№37к 23.03.1983.;
- №9 - 24.02.1984 Назначен на должность и.о. главного инженера связанного с подземными работамиПр №26к 24.02.1984г.;
- №10 - 11.10.1985 Назначен на должность сменного инженера с полным подземным рабочим днем Пр №118к от 21.10.1985г.;
- №11 - 06.11.1985 Уволен по ст.36 п.5 КЗоТ УССР по переводу на «Комсомольская» Пр №126к 9.11.195г.
Отже, спірний стаж позивача повністю підтверджено записами трудової книжки.
В даному випадку позивач не може бути позбавлений свого права, що стосується предмету позову через знаходження підприємства на непідконтрольній території, відсутністю пільгових довідок та пенсійної справи.
Крім того, Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі «Ковач проти України» від 7 лютого 2008 року, п.59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19 жовтня 2004 року, п.50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13 січня 2011 року, п.54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року тощо).
Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органу владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб`єкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Приймаючи до уваги наведене в сукупності та враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що належними та допустимими доказами підтверджено періоди роботи позивача з 23.03.1983 року по 23.02.1984 року та з 11.10.1985 року по 06.11.1985 року, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню повністю.
Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст.132, 139, 143, 241, 243, 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позов задовольнити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.В. Сидоренко