Справа № 826/9913/17
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2020-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/9913/17 Суддя (судді) першої інстанції: Костенко Д.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Земляної Г.В.

Мєзєнцева Є.І.

При секретарі: Марчук О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 січня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , Публічне акціонерне товариство "Дельта банк" про зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , Публічне акціонерне товариство "Дельта банк", у якому просив суд:

1) зобов`язати Уповноважену особу подати до Фонду включити позивача до переліку вкладників АТ "Дельта Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за договором від 20 лютого 2013 року №010-17000-200213 у розмірі 110 349,05 грн.;

2) зобов`язати Уповноважену особу подати до Фонду додаткову інформацію про позивача як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування за рахунок Фонду за договором від 20 лютого 2013 року 010-17000-200213 у розмірі 110349,05 грн.;

3) зобов`язати Фонд затвердити зміни до реєстру вкладників відповідно до наданої Уповноваженою особою додаткової інформації щодо позивача.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 січня 2020 року в задоволенні даного адміністративного позову відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено наявності у нього вкладу у розмірі 4400 доларів США згідно статті 2 Закону №4452, тому у нього відсутні передбачені Законом права на одержання гарантованої суми відшкодування коштів у розмірі 4400 доларів США за рахунок Фонду, а відтак в Уповноваженої особи були відсутні законні підстави для включення позивача до переліку вкладників Банку, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду згідно з договором №010-17000-200213 банківського рахунку фізичної особи від 20 лютого 2013 року.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, та просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що згідно договору дарування грошей від 09 лютого 2015 року, укладеного з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 набув право на кошти у сумі 4400 доларів США, які розміщені на рахунку ОСОБА_2 , проте Уповноваженою особою не перераховано вказані кошти на рахунок позивача та не включено його до переліку вкладників Банку, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду.

Оскільки учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибули, справа розглядалася у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами відповідно до п. 2 ч. 1 статті 311 КАС України.

Згідно ч.1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга необґрунтована та задоволенню не підлягає.

Як встановлено судом, 20 лютого 2013 року між Банком і позивачем укладеного договір №010-17000-200213 банківського рахунку фізичної особи, на підставі якого позивачу відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 у доларах США.

Згідно копії договору дарування грошей від 09 лютого 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Самсонюк О.А., зареєстрованого у реєстрі за №145, ОСОБА_2 (Дарувальник) дарує, а позивач (Обдаровуваний) приймає у дар гроші в сумі 4400 доларів США (станом на 09 лютого 2015 року еквівалент 101772 грн.). Гроші, що підлягають передачі за цим договором, знаходяться на поточному рахунку Дарувальника № НОМЕР_2 , який відкритий в АТ "Дельта Банк" згідно договору від 14 листопада 2012 року №003-17503-141112. Факт отримання дарунку підтверджується підписом Обдаровуваного на цьому договорі. Дарувальник та Обдаровуваний є чоловіком та дружиною.

В матеріалах справи наявна копія договору №003-17503-141112 банківського рахунку фізичної особи з випуском платіжної картки від 14 листопада 2012 року, укладеного між ОСОБА_2 і Банком, згідно якого ОСОБА_2 відкрито у Банку поточний рахунок № НОМЕР_2 у доларах США.

13 лютого 2015 року ОСОБА_2 звернулася до Банку із заявою, в якій просила згідно з договором дарування грошей від 09 лютого 2015 року перевести кошти в сумі 4400 доларів США з рахунку № НОМЕР_2 на рахунок позивача № НОМЕР_1 , чого, однак, Банком не здійснено.

Постановою Національного банку України від 30 жовтня 2014 року №692/БТ АТ "Дельта Банк" віднесено до категорії проблемних строком на 180 днів та встановлено обмеження в його діяльності, зокрема: здійснювати залучення коштів від фізичних осіб в обсязі, що не перевищує обсяг таких операцій на дату прийняття цієї постанови (у розрізі валюти), та за процентними ставками, не вищими, ніж середні по банківській системі; не допускати проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, крім договорів, укладених до набрання чинності цією постановою, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 02 березня 2015 року №150 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 березня 2015 року № 51 "Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк", згідно з яким з 03 березня 2015 року по 02 червня 2015 року включно запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В.В.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 03 серпня 2015 року № 147 строк здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» продовжено до 02 жовтня 2015 року включно.

Постановою Правління Національного банку України від 02 жовтня 2015 року №664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» постановлено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати ПАТ «Дельта Банк», на підставі чого виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 жовтня 2015 року №181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», яким вирішено розпочати процедуру ліквідації Публічного акціонерного банку «Дельта Банк» та призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного банку «Дельта Банк» Кадирова В.В.

Гордійчук А.І. звернувся до Печерського районного суду міста Києва з позовом до АТ "Дельта Банк", Уповноваженої особи на тимчасову адміністрацію в АТ "Дельта Банк" Кади-рова В.В., Фонду, в якому просив визнати за ним право власності на грошові кошти в розмірі 4400 доларів США, які перебувають на рахунках, відкритих у АТ "Дельта Банк" на ім`я ОСОБА_2 , посилаючись на те, що набув права вимоги на вказані кошти на підставі договору дарування грошей від 09 лютого 2015 року, укладеного з ОСОБА_2 , та просив стягнути з відповідача вказані кошти.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 23 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 20 квітня 2017 року у справі №757/48107/15-ц, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Суд зазначив, що право власності ОСОБА_1 на кошти в розмірі 4400 доларів США, які подаровані ОСОБА_2 та знаходяться на рахунках у АТ "Дельта Банк", ніким не оспорюється. Вказані кошти належать позивачу на підставі Договору дарування від 09 лютого 2015 року, дійсність якого ніким не оспорена.

Надалі позивач звернувся до Уповноваженої особи із заявою від 18 липня 2017 року, в якій просив включити його до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в банку за рахунок Фонду, за договором від 20 лютого 2013 року №010-17000-200213 у розмірі 110349,05 грн., які АТ "Дельта Банк" зобов`язаний був зарахувати на рахунок позивача за договором дарування від 09 лютого 2015 року. Також просив надати до Фонду додаткову інформацію щодо даного вкладу позивача.

Крім того, позивач звернувся до Фонду із заявою від 18 липня 2017 року, в якій просив затвердити реєстр вкладників відповідно до наданого Уповноваженою особою оновленого переліку вкладників, до якого буде включено позивача за договором від 20 лютого 2013 року №010-17000-200213 у розмірі 110349,05 грн.

Листом від 08 серпня 2017 року №43-036-16439/17 Фонд повідомив позивачу, що договори банківського вкладу (депозиту) були відкриті у банку на ім`я ОСОБА_2 , відповідно, вкладником, на якого розповсюджуються гарантії Фонду, є виключно вона. Також зроблено посилання на рішення Печерського районного суду міста Києва від 23 червня 2016 року у справі №757/48107/15-ц, в якому зазначено, що внаслідок укладання договору дарування від 09 лютого 2015 року, позивач не набув статус вкладника Банку, який чітко регламентується п. 4 статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Вказаний Договір дарування не може створювати будь-яких прав та обов`язків для АТ "Дельта Банк", який не є стороною зазначених правочинів.

Перевіряючи висновок суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (надалі по тексту - Закон № 4452-VI).

Відповідно до п. 3 статті 1 Закону № 4452-VI, відносини, що виникають у зв`язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

Частиною 1 статті 3 Закону України № 4452-VI встановлено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Згідно статті 2 Закону № 4452-VI вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката; вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Вкладом у розумінні статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 07 грудня 2000 року № 2121-III є кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Згідно п.п. 14, 17 статті 2 Закону № 4452-VI реєстр учасників Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - реєстр учасників Фонду) - реєстр, який ведеться Фондом та містить відомості про участь банку в системі обов`язкового гарантування вкладів фізичних осіб.

Уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Згідно ч.ч. 1, 2 статті 4 Закону № 4452-VI, основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: 1) веде реєстр учасників Фонду; 2) акумулює кошти, отримані з джерел, визначених статтею 19 цього Закону, здійснює контроль за повнотою і своєчасністю перерахування зборів кожним учасником Фонду; 3) інвестує кошти Фонду в державні цінні папери України; здійснює випуск облігацій у порядку та за напрямами розміщення, визначеними цим Законом, і видачу фінансових векселів у випадках, передбачених законом про Державний бюджет України на відповідний рік; 4) здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 5) здійснює регулювання участі банків у системі гарантування вкладів фізичних осіб; 6) бере участь в інспекційних перевірках проблемних банків за пропозицією Національного банку України; 7) застосовує до банків та їх керівників відповідно фінансові санкції і накладає адміністративні штрафи; 8) здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов`язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку; 9) здійснює перевірки банків відповідно до цього Закону; 10) надає фінансову підтримку банку відповідно до цьогоЗакону; 11) здійснює аналіз фінансового стану банків з метою виявлення ризиків у їхній діяльності та прогнозування потенційних витрат Фонду на виведення неплатоспроможних банків з ринку та відшкодування коштів вкладникам; 12) надає цільову позику банку для виплат вкладникам банку відповідно до пункту 1 частини шостої статті 36 цього Закону, а також фінансування витрат для оплати роботи осіб відповідно до пункту 2 частини шостої статті 36, пунктів 7 і 8 частини другої статті 37 та частини четвертої статті 47цього Закону, що здійснюються протягом дії тимчасової адміністрації; 13) здійснює заходи щодо інформування громадськості про функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, захисту прав та охоронюваних законом інтересів вкладників, підвищення рівня фінансової грамотності населення відповідно до цього Закону; 14) вивчає та аналізує тенденції розвитку ринку ресурсів, залучених від вкладників учасниками Фонду.

Відповідно п.п. 1, 2 статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку.

Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно норм статті 27 Закону № 4452-VI, Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур`єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Отже, Закон № 4452 пов`язує виникнення права на відшкодування суми коштів за вкладом разом з нарахованими на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних відсотками з настанням таких обставин: 1) прийняття Національним банком України рішення про віднесення відповідного банку до категорії неплатоспроможних (у разі, якщо на дату прийняття такого рішення дія договору банківського вкладу закінчилась) або рішення про відкликання банківської ліцензії; 2) наявність на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних у фізичної особи банківського вкладу (рахунку) за договором, укладеним до вказаної дати; 3) наявність на зазначеному банківському вкладі фізичної особи коштів разом з нарахованими відсотками на суму не менше 10 грн.; 4) включення уповноваженою особою Фонду фізичної особи до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування суми коштів за вкладами, з визначенням конкретної суми відшкодування; 5) затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, які мають право на відшкодування сум коштів за банківськими вкладами, відповідно до складеного уповноваженою особою Фонду переліку вкладників; 6) опублікування Фондом оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур`єр», «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет, що здійснюється не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Тобто однією з умов виникнення у фізичної особи права на отримання відшкодування коштів за рахунок ФГВФО є наявність на дату прийняття Національним Банком України рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних відкритого банківського рахунку (вкладу) відповідно до договору, укладеного між банком та фізичною особою та наявність на ньому коштів.

Згідно ч.1 статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ч. 1 статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Отже, передбачені Законом №4452 гарантії відшкодування коштів за рахунок Фонду поширюються на осіб, які мають правовий статус вкладника неплатоспроможного банку, у розмірі вкладу у межах 200000 грн.

Як вбачається з аналізу наведених правових норм, вкладні (депозитні) рахунки відкриваються на конкретну особу за умови надання відповідних документів. При цьому, вкладником вважається саме та особа, яка має відкритий на своє ім`я рахунок у банку.

Як встановлено судом першої інстанції, між позивачем і Банком укладено договір №010-17000-200213 банківського рахунку фізичної особи від 20 лютого 2013 року, тому позивач є вкладником Банку.

Проте, належних доказів того, що на вказаному рахунку позивача містяться кошти, що є предметом даного спору, останній до суду не надав. Посилання позивача на договір дарування грошей від 09 лютого 2015 року, не є підставою вважати подарунок у сумі 4400 доларів США вкладом позивача у Банку, оскільки на рахунок позивача у Банку № НОМЕР_1 вказані кошти не надходили. Водночас, жодних змін щодо володільця рахунку № НОМЕР_2 ( ОСОБА_2 ), на якому розміщені кошти у сумі 4400 доларів США, не проводилось; вказаний рахунок на позивача не переоформлювався.

Щодо посилання апелянта на не здійснення Банком перерахування коштів у сумі 4400 доларів США з рахунку ОСОБА_2 на рахунок позивача, то, як вірно зазначено судом першої інстанції, дана обставина не є предметом розгляду цієї справи. Між тим, вказана обставина свідчить про обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав.

Таким чином, на думку суду, саме третя особа є вкладником банку у розумінні статті 2 Закону № 4452.

Відтак, зважаючи на недоведеність позивачем наявності на його рахунку вкладу у розмірі 4400 доларів США згідно статті 2 Закону №4452, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно дійшов висновку про відсутність у нього передбаченого цим Законом права на одержання гарантованої суми відшкодування коштів у розмірі 4400 доларів США за рахунок Фонду, а відтак в Уповноваженої особи були відсутні законні підстави для включення позивача до переліку вкладників Банку, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду згідно з договором №010-17000-200213 банківського рахунку фізичної особи від 20 лютого 2013 року.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують позицію суду першої інстанції та відхиляються колегією суддів за необґрунтованістю.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи, викладені позивачем в апеляційній скарзі, є безпідставними та необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Отже при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 січня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено 12 травня 2020 року.

Суддя-доповідач: В.В. Файдюк

Судді: Г.В. Земляна

Є.І. Мєзєнцев