Справа № ЗП/260/3/20
Суддя: Ващилін Р.О.
Дата ухвалення: 2020-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову

13 травня 2020 рокум. Ужгород№ ЗП/260/3/20

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ващиліна Р.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 в інтересах якого діє Скляр Артур Ласлович про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, -

В С Т А Н О В И В:

12 травня 2020 року ОСОБА_1 в інтересах якого діє Скляр Артур Ласлович звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просив заборонити відповідачу - Закарпатській митниці Державної митної служби України, вчиняти дії щодо реалізації (конфіскації, звернення чи передачі в дохід бюджету, відчуження будь-яким іншим способом, крім повернення за Постановою суду №208/9407/19) транспортного засобу - легкового автомобіля марки "Ford Focus", реєстраційний номерний знак Румунії НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , 2008 року виготовлення, та нарахування витрат за зберігання цього транспортного засобу.

Заявлене клопотання аргументує тим, що постановою Закарпатського апеляційного суду від 23 березня 2020 року №308/9407/19 вирішено повернути ОСОБА_1 конфіскований за порушення митних правил транспортний засіб марки "Ford Focus". У зв`язку з чим адвокат Скляр А.Л, діючий як захисник Асталош Саболч-Жіга, звернувся до Закарпатської митниці із відповідною заявою. Однак у задоволенні такої заяви було відмовлено з мотивів ненадання представником оригіналу чи належно завіреної копії довіреності. Вважає таку відмову митного органу протиправною, оскільки вона суперечить законодавчим нормам. Так, на даний момент у зв`язку із вжитими урядом карантинними заходами Асталош Саболч-Жіга не може перетнути кордон України та особисто з`явитися до митних органів для отримання конфіскованого транспортного засобу або видачі нотаріально посвідченої довіреності на представництво Скляр А.Л. його інтересів. Разом з тим, адвокат Скляр А.Л. представляв інтереси ОСОБА_1 при розгляді в суді справи №308/9407/19, його повноваження на представництво підтверджені угодою про надання правничої допомоги від 05 липня 2019 року, а тому він має право на отримання автомобіля замість свого клієнта, що відповідає вимогам Митного кодексу України та Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Необхідність застосування заходів забезпечення позову аргументує тим, що законодавством передбачений обмежений термін зберігання вилученого майна на складах митниці. Тому вважає, що неповернення транспортного засобу його клієнту після закінчення встановлених строків зберігання може призвести до протиправного позбавлення його власності внаслідок реалізації такого майна. Окрім того, вказані протиправні дії митних органів завдають також ОСОБА_1 матеріальних збитків у вигляді плати за зберігання транспортного засобу на складах митниці.

Ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Враховуючи терміновість заявленого клопотання, суд вважає за можливе розглянути його без повідомлення осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши заявлене представником ОСОБА_1 клопотання та наведені в обґрунтуванні для вжиття відповідних заходів підстави в їх сукупності, провівши аналіз положень чинного законодавства України, що регулює порядок забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно ч. 2 вказаної статті забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Таким чином, законодавством встановлено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

При розгляді та вирішенні заяви про забезпечення позову суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя у разі задоволення вимог позивача (заявника).

Тобто, прийняття такого рішення доцільне та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи призвести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача у разі задоволення позову.

Проаналізувавши мотиви, якими представник ОСОБА_1 обґрунтовує заявлене клопотання, суд дійшов висновку про відсутність об`єктивних доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам заявника до ухвалення рішення в адміністративній справі, неможливості захисту цих прав та інтересів без вжиття таких заходів.

Порядок роботи складу митниці ДФС, затверджений наказом Міністерства фінансів України №627 від 30.05.2012 р. (далі - Порядок).

Так, строки зберігання товарів, транспортних засобів комерційного призначення на складі митниці регламентуються нормами розділу VIII Порядку. Відповідно до п. 8.7 зазначеного розділу, товари, транспортні засоби комерційного призначення, зазначені в підпункті 4.2.7 пункту 4.2 розділу IV цього Порядку, що підлягають поверненню власнику, можуть зберігатися на складах Митниць протягом 90 днів з моменту набрання законної сили відповідним рішенням, а ті, що конфісковані за рішенням суду, - протягом строків, установлених законодавством для виконання судових рішень.

З постанови Закарпатського апеляційного суду у справі №308/9407/19, якою постановлено повернути ОСОБА_1 транспортний засіб марки "Ford Focus", реєстраційний номерний знак Румунії НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , 2008 року виготовлення, вбачається, що така набрала законної сили 23 березня 2020 року. Отже, строк зберігання вказаного транспортного засобу, встановлений нормами Порядку, ще не сплив.

Тому суд вважає безпідставними твердження представника ОСОБА_1 про можливе порушення майнового права його клієнта в результаті реалізації такого транспортного засобу, оскільки жодних доказів наявності в митних органів вказаних намірів чи вчинення будь-яких дій, що б свідчили про такі наміри, адвокатом Скляр А.Л. надано не було.

Суд вважає, що порушення прав, свобод чи інтересів особи - це фактичний наслідок протиправного рішення, дії чи бездіяльності конкретної особи (або осіб) щодо неї. Моментом порушення є момент прийняття рішення, вчинення дій чи бездіяльності, які породжують або можуть породити в майбутньому негативні правові наслідки для особи у вигляді виникнення, зміни чи припинення певних правовідносин за її участю. Іншими словами, таке рішення (дії чи бездіяльність) є юридичним фактом, котрий має існувати на момент звернення до суду, передувати йому та підтверджуватися належними доказами (постанова Верховного Суду від 21.02.2018 р. у справі №826/15718/16).

Таким чином, на даний момент суд не може робити висновок про те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду. У зв`язку з чим суд вважає, що подана представником Скляр А.Л. заява є передчасною.

Суд вважає, що в даному випадку належним способом захисту прав ОСОБА_1 є звернення до суду з відповідним позовом.

Розглядаючи заявлене клопотання про забезпечення позову суд також не може зробити висновок про очевидну протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, оскільки таке, в даному випадку, може бути виявлено судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

У зв`язку з наведеним, виходячи із змісту поданої заяви та доводів, наведених позивачем на її обґрунтування, суд дійшов висновку про її необґрунтованість, а тому не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 150, 154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 в інтересах якого діє Скляр Артур Ласлович про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Апеляційна скарга подається у відповідності до вимог п. 15.5 ч.1 Перехідних положень КАС України (в редакції Закону України від 03.10.2017 року №2147-VIII).

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 256 КАС України.

Суддя Р.О. Ващилін