Справа № 193/43/20
Суддя: Кащук Д. А.
Дата ухвалення: 2020-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/193/12/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

14 травня 2020 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кащук Д.А.,

при секретарі судового засідання Ратушній В.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2, батальйону №1 Полку патрульної поліції в м.Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України капрала поліції Висоцького Олега Олександровича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Полк патрульної поліції в м.Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В поданій до суду позовній заяві позивач посилається на ті обставини, що 06 січня 2020 року він, керуючи автомобілем ВАЗ -21063, номерний знак НОМЕР_1 , який належить його матері ОСОБА_2 на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 03 квітня 2013 року, виданого Апостолівським ВРЕР ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області, рухався дотримуючись правил дорожнього руху по вул.Агрономічна в м.Кривому Розі Дніпропетровської області.

Під час руху о 13 год. 27 хв. по вказаній вулиці він здійснив випередження автомобіля патрульної поліції який рухався в попутному напрямку. Після чого патрульний автомобіль застосувавши проблискові маяки обігнав його та подав сигнал зупинитися. Він як законослухняний учасник дорожнього руху зупинив свій транспортний засіб.

Після зупинки співробітник поліції, який назвався інспектором роти № 2, батальйону №1 ППП в м. Кривому Розі УПП Дніпропетровської області капралом поліції Висоцьким Олегом Олександровичем на його запитання про причину зупинки пояснив, що його автомобіль та він викликає підозру і наполіг на тому щоб він відкрив кришку багажного відділення автомобіля, яким він здійснював керування. ОСОБА_1 , підкоряючись його наказу, відкрив кришку багажника в якому був закріплений газовий балон від газобалонного обладнання. Співробітник поліції ОСОБА_3 повідомив, що він, керуючи переобладнаним автомобілем, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Після чого, у відсутність акту перевірки технічного стану автомобіля в підтвердження наявності виявленої газової установки на авто, інспектор роти № 2, батальйону № 1 ППП в м. Кривому Розі капрал поліції Висоцький О.О. 06 січня 2020 року о 13 год. 37 хв. незаконно розглянув на місці зупинки транспортного засобу адміністративну справу стосовно нього та виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1944851 про притягнення його до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 122 КУпАП, якою наклав стосовно нього штраф в розмірі 340 гривень. В постанові зазначено: «06.01.2020 13:23:05 м. Кривий Ріг, вул.Агрономічна Е/О 30 водій керував ТЗ, що був переобладнаний без відповідного дозволу поліції, а саме встановлено газобалонне обладнання. Факт порушення та права зафіксовані на бодікамеру ае 00231. Чим порушив п.31.3. а. ПДР. Експлуатація ТЗ у разі їх виготовлення переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

З винесеною відносно нього постановою він не згоден і вважає, що дії інспектора щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення і винесення постанови про накладення на нього адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст.121 КУпАП, є протиправними.

Позивач зазначає, що постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення, є незаконною, а тому підлягає скасуванню з наступних підстав:

згідно статті 32 Закону України «Про дорожній рух» «Переобладнання транспортних засобів, тобто зміна типу або марки (моделі), призначення чи параметрів конструкції транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, шляхом установки кабіни, кузова чи їх деталей, спеціального обладнання і номерних агрегатів, не передбачених нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб, повинно відповідати правилам, нормативам і стандартам України.

Відповідно п. 31.3. Правил дорожнього руху України: забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством:

а) у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

Зазначає, що в постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності відсутні відомості про те, які допущені порушення вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху при установці ГБО.

Пунктом 32.1. Правил дорожнього руху України передбачено: з уповноваженими підрозділами Національної поліції узгоджуються:

а) розміщення в смугах відведення автомобільних доріг або червоних лініях міських вулиць і доріг та їх штучних спорудах кіосків, павільйонів, рекламоносіїв, пересувних торговельних пунктів, а також на прилеглих територіях, будинках, спорудах - адміністративних приміщень підприємств, установ та організацій;

б) умови та порядок руху колон у складі більш як п`яти механічних транспортних засобів;

в) порядок буксирування двох і більше транспортних засобів.

Позивач вважає зазначення в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності того, що автомобіль яким він керував був переобладнаний без відповідного дозволу поліції є безпідставне і ні чим не обґрунтоване. У зв`язку з вищевикладеними ОСОБА_1 просить визнати дії відповідача Інспектора роти № 2, батальйону № 1 полку патрульної поліції в м. Кривому Розі УПП Дніпропетровської області капрала поліції Висоцького Олега Олександровича щодо складання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1944851 від 06 січня 2020 року про накладення на нього ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень за порушення ч. 1 ст. 121 КУпАП незаконними; визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1944851 від 06 січня 2020 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Відповідач надав відзив на позов, у якому заперечив проти вказаного позову в повному обсязі, вважає його незаконним, необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства. Зазначив, що відповідно до п.31.3 (а) ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством: у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.32.2(б) ПДР України з територіальними органами з надання сервісних послуг МВС узгоджуються: переобладнання транспортних засобів.

Відповідно до п.5.2 ДСТУ 3649-2010 не дозволено вносити зміни у конструкцію КТЗ, а також застосовувати додаткове обладнання та експлуатацій і матеріали і рідини без узгодження таких дій за встановленим законодавством порядком.

Так, інспектором Висоцьким О.О. зазначено, що під час патрулювання 30.12.2019 року під час патрулювання було помічено транспортний засіб ВАЗ 2106, д.н.з НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та зупинено на підставі п.3 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», як з`ясувалося після зупинки, водій керував ТЗ, що був переобладнаний без відповідного дозволу з органами поліції, а саме встановлено газове обладнання, чим порушив п. 31.3 (а) ПДР України. Даний транспортний засіб було зупинено з дотриманням ПДР. Тому в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 просив відмовити в повному обсязі.

В судове засідання, призначене на 14 травня 2020 року, позивач та його повноважний представник не з`явились, хоча належним чином повідомлені про час та місце його проведення.

Відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. У відзиві просить в позовних вимогах ОСОБА_1 відмовити

Відповідно до ч.1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази, врахувавши відзив поданий відповідачем по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як встановлено дослідженими по справі доказами, 06 січня 2020 року інспектором роти №2, батальйону №1 Полку патрульної поліції в м.Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України капралом поліції Висоцьким Олегом Олександровичем стосовно позивача ОСОБА_1 винесено постанову серії ЕАК №1944851 про накладення адміністративного стягнення, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП.

Відповідно до вказаної постанови, 06 січня 2020 року о 13:23:05 в м.Кривий Ріг вул.Агрономічна, Е/О водій керував ТЗ, що був переобладнаний без відповідного дозволу поліції, а саме встановлено газобалонне обладнання. Факт порушення та права зафіксовані на бодікамеру АЕ 00231. Чим порушив п.31.3а. ПДР. Експлуатація ТЗ у разі їх виготовлення, переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосується безпеки дорожнього руху.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п. 2.4. Правил дорожнього раху України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Таким чином, з сукупності вказаних норм вбачається, що поліцейський має право зупинити транспортний засіб, а водій зобов`язаний цю вимогу виконати. Але таке зупинення має бути законним.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 121 КУпАП встановлено, що керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, адміністративне правопорушення полягає у тому, що позивач керував транспортним засобом, що був переобладнаний без відповідного дозволу поліції, а саме встановлено газобалонне обладнання.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В якості доказу вчиненого позивачем адміністративного правопорушення, відповідачем долучено до матеріалів справи диск. Як вбачається з оглянутого в судовому засіданні диску з відеозаписом з патрульного відеореєстратора, запис містить відомості про те, що ОСОБА_1 без будь-якого порушення ПДР був зупинений працівниками поліції, на прохання праціника поліції відкрив кришку багажника в якому був закріплений газовий балон від газобалонного обладнання та в подальшому диск містить запис складання інспектором постанови про притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП України.

Постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення, є незаконною, а тому підлягає скасуванню з наступних підстав:

Згідно статті 32 Закону України «Про дорожній рух» «Переобладнання транспортних засобів, тобто зміна типу або марки (моделі), призначення чи параметрів конструкції транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, шляхом установки кабіни, кузова чи їх деталей, спеціального обладнання і номерних агрегатів, не передбачених нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб, повинно відповідати правилам, нормативам і стандартам України.

Відповідно п. 31.3. Правил дорожнього руху України: забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством:

а) у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

В постанові про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відсутні відомості про те, які допущені порушення вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху при установці ГБО.

Пунктом 32.1. Правил дорожнього руху України передбачено: з уповноваженими підрозділами Національної поліції узгоджуються:

а) розміщення в смугах відведення автомобільних доріг або червоних лініях міських вулиць і доріг та їх штучних спорудах кіосків, павільйонів, рекламоносіїв, пересувних торговельних пунктів, а також на прилеглих територіях, будинках, спорудах - адміністративних приміщень підприємств, установ та організацій;

б) умови та порядок руху колон у складі більш як п`яти механічних транспортних засобів;

в) порядок буксирування двох і більше транспортних засобів.

Крім цього, співробітником поліції Висоцьким О.О., зупиняючи позивача під час руху автомобілем, проведенням поверхневої перевірки, притягненням його до адміністративної відповідальності порушено Закон України « Про Національну поліцію». Так частиною 1 статті 35 Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Частина 2 статті 35 Закону України «Про національну поліцію»- Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті, що патрульним поліцейським здійснено не було.

Зупинка ОСОБА_1 під час керування вказаним автомобілем була нічим не обґрунтована.

Статтею 34 Закону України «Про національну поліцію» передбачено:

1. Поверхнева перевірка як превентивний поліцейський захід є здійсненням візуального огляду особи, проведенням по поверхні вбрання особи рукою, спеціальним приладом або засобом, візуальним оглядом речі або транспортного засобу.

4. Поліцейський може здійснювати поверхневу перевірку речі або транспортного засобу:

1) якщо існує достатньо підстав вважати, що в транспортному засобі знаходиться правопорушник або особа, свобода якої обмежується в незаконний спосіб;

2) якщо існує достатньо підстав вважати, що в транспортному засобі знаходиться річ, обіг якої заборонено чи обмежено або яка становить загрозу життю чи здоров`ю такої особи або інших осіб;

3) якщо існує достатньо підстав вважати, що річ або транспортний засіб є знаряддям вчинення правопорушення та/або знаходиться в тому місці, де може бути скоєно кримінальне правопорушення, для запобігання якого необхідно провести поверхневу перевірку.

У будь-якому випадку, перед застосуванням превентивного заходу «поліція зобов`язана повідомити особі про причини застосування до неї превентивних заходів, а також довести до її відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи» (ч. 3 ст. 31 ЗУ «Про Національну поліцію»), тобто роз`яснити порядок проведення огляду/поверхневої перевірки, а також права особи при його здійсненні.

В порушення вимог ст.ст. 251, 280 КУпАП у постанові немає даних чи були свідки правопорушення. Дані цих осіб є відомостями, які мають зазначатися у постанові.

Відсутність у справі не тільки пояснень, але й даних свідків грубо суперечить приписам правових норм та призводить до відсутності у справі передбачених законом доказів.

Відповідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядають органи Національної поліції.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 106 1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116 2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121 1, 121 2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124 1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132 1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133 1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164 4, статтею 175 1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181 1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189 2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 4 статті 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124 1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132 1, частинами шостою і одинадцятою статті 133 1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Таким чином слід зазначити, що під час винесення оскаржуваної постанови відповідач мав право винести постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення, навіть у випадку незгоди особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з допущенним нею порушенням, без перенесення розгляду справи про адміністративне правопорушення на іншу дату для надання часу для пошуку адвоката.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, покладається на відповідача.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Алене де Рібермон проти Франції» Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

У відповідності до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 11 жовтня 2016 року по справі №816/4340/14, визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень. При цьому, суд вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримуватися позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі "Федорченко та Лозенко проти України", відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом".

Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідач суду не надав, зупинка транспортного засобу була проведена відповідачем з порушенням ст.35 ЗУ "Про Національну поліцію" та правомірність такої зупинки відповідними доказами не підтверджено, доводи позивача, якими він заперечує щодо постанови, не спростовано.

Дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими статтями 283, 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1944851 від 06 січня 2020 року підлягає скасуванню.

Разом із тим, суд вважає такими, що не підлягають задоволенню вимоги позивача про визнання протиправними дій поліцейського, оскільки незаконним вважається діяння, яке суперечать приписам законів та інших нормативних актів або здійснено поза межами компетенції відповідного органу чи посадової особи. В той же час, у даному випадку поліцейський при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача діяв як посадова особа на підставі наданих йому законом повноважень.

Крім того, правове значення для позивача мають не дії, а саме рішення поліцейського, яке прийняте за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення та яким його притягнуто до адміністративної відповідальності.

З врахуванням зазначених обставин, адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №2, батальйону №1 Полку патрульної поліції в м.Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України капрала поліції Висоцького Олега Олександровича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Полк патрульної поліції в м.Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення необхідно задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 19, 20, 72, 74, 77, 242, 243, 244, 246, 250, 255, 262, 283, 295 КАС України, ст.ст.33, 222, 245, 251, 254, 256, 258, 268, 276, 278, 279, 283, 287-288 КУпАП, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти №2, батальйону №1 Полку патрульної поліції в м.Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України капрала поліції Висоцького Олега Олександровича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Полк патрульної поліції в м.Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення- задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1944851 від 06 січня 2020 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя: Д.А.Кащук