Справа № 440/1387/20
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2020-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/1387/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Слободянюк Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Чутівської селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 /далі - позивачі/ звернулися до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Чутівської селищної ради /далі - відповідач/ про:

- визнання протиправним та скасування рішення 51 сесії 7 скликання Чутівської селищної ради Чутівського району Полтавської області від 08 листопада 2019 року про відмову у наданні дозволів на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства в межах селища Чутове на території Чутівської селищної ради Чутівського району Полтавської області громадянам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;

- зобов`язання надати громадянам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 дозволи на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га кожному для ведення особистого селянського господарства у приватну власність в межах селища Чутове на території Чутівської селищної ради Чутівського району Полтавської області /а.с. 1-5/.

Позов обґрунтований тим, що позивачі звернулися до Чутівської селищної ради із клопотаннями про надання дозволів на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства в межах смт. Чутове Чутівського району. Чутівською селищною радою на 51 сесії 7 скликання розглянуто клопотання позивачів та прийнято рішення від 08 листопада 2019 року, яким відмовлено позивачам у наданні вказаних дозволів у зв`язку з тим, що земельні ділянки, які зазначені на графічних матеріалах, зарезервовані для учасників бойових дій. З таким рішенням Чутівської селищної ради позивачі не погоджуються та вважають його таким, що винесене з порушенням вимог частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 17 березня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач позов не визнав та у відзиві на позовну заяву /а.с. 32-35/ зазначив, що Чутівською селищною радою на 51 сесії 7 скликання розглянуто клопотання позивачів та прийнято рішення від 08 листопада 2019 року про відмову у наданні дозволів на розроблення проекту землеустрою у зв`язку з тим, що земельні ділянки, які зазначені на графічних матеріалах, зарезервовані для учасників бойових дій.

14 квітня 2020 року від позивачів до суду надійшла відповідь на відзив /а.с. 51-58/, в якій позивачі зазначили, що підставою для відмови у наданні дозволів на розроблення проекту землеустрою можуть бути лише ті обставини, які наведені у частині сьомій статті 118 Земельного кодексу України, тоді як рішенням 51 сесії Чутівської селищної ради 7 скликання від 08 листопада 2019 року відмовлено у наданні вказаних дозволів з обставини, не наведеної у частині сьомій статті 118 Земельного кодексу України.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи відповідно до пункту 10 частини шостої статті 12, статей 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі приписів частини четвертої статті 229 КАС України.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 звернувся до Чутівської селищної ради із клопотанням від 22 жовтня 2019 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в межах смт. Чутове Чутівського району /а.с. 36/.

До вказаної заяви додав копії паспорта, ідентифікаційного коду та графічний матеріал, на якому зазначено бажане місце розташування земельної ділянки /а.с. 16/.

ОСОБА_2 звернулася до Чутівської селищної ради із клопотанням від 22 жовтня 2019 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в межах смт. Чутове Чутівського району /а.с. 37/.

До вказаної заяви додала копії паспорта, ідентифікаційного коду та графічний матеріал, на якому зазначено бажане місце розташування земельної ділянки /а.с. 17/.

ОСОБА_3 звернулася до Чутівської селищної ради із клопотанням від 22 жовтня 2019 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в межах смт. Чутове Чутівського району /а.с. 38/.

До вказаної заяви додала копії паспорта, ідентифікаційного коду та графічний матеріал, на якому зазначено бажане місце розташування земельної ділянки /а.с. 18/.

Рішенням п`ятдесят першої сесії сьомого скликання Чутівської селищної ради від 08 листопада 2019 року "Про розгляд заяв громадян" /а.с. 43/ відмовлено громадянам ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у зв`язку з тим, що земельні ділянки, які зазначені на графічних матеріалах, зарезервовані для учасників бойових дій.

Не погодившись з рішенням п`ятдесят першої сесії сьомого скликання Чутівської селищної ради від 08 листопада 2019 року "Про розгляд заяв громадян" у частині відмови їм у наданні дозволів, позивачі звернулися до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та аргументам учасників справи, вказаним у заявах по суті, суд виходить з такого.

Згідно зі статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Правовідносини у сфері забезпечення права громадян на землю врегульовані Земельним кодексом України №2768-ІІІ від 25 жовтня 2001 року /далі - ЗК України/.

Відповідно до статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

У відповідності до пункту 34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Згідно з частинами першою та другою статті 59 цього Закону рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до положень статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

За змістом пункту "б" частини першої статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більше 2,0 гектара.

Відповідно до частини шостої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною сьомою цієї статті встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою визначені частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України та їх перелік є вичерпним. Відмова у наданні дозволу має бути вмотивованою.

Судовим розглядом встановлено, що рішення п`ятдесят першої сесії сьомого скликання Чутівської селищної ради від 08 листопада 2019 року "Про розгляд заяв громадян" не містить підставу для відмови у наданні дозволу, передбачену частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України, та обґрунтування того, що резервування земельних ділянок для учасників бойових дій відноситься до такої підстави.

Відмовляючи позивачам у наданні дозволів, відповідач також не врахував, що не може бути підставою відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність надання чи намір надання у подальшому такого дозволу на розробку проекту землеустрою на ту ж саму земельну ділянку іншій особі. Надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність не є тотожним наданню земельної ділянки у власність, а є лише однією із стадій процесу набуття особою права власності чи користування на земельну ділянку. Надання особі дозволу не означає позитивного вирішення питання щодо надання їй земельної ділянки у власність, адже дозвіл на розроблення проекту землеустрою не є правовстановлюючим актом на земельну ділянку. Згідно з приписами статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. При цьому право власності, право користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (стаття 126 Земельного кодексу України).

Відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували право власності чи право користування на обрані позивачами земельні ділянки інших осіб.

За таких обставин суд доходить висновку, що рішення п`ятдесят першої сесії сьомого скликання Чутівської селищної ради від 08 листопада 2019 року "Про розгляд заяв громадян" у частині відмови громадянам ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства не відповідає вимогам статті 118 Земельного кодексу України, у зв`язку з чим є протиправним та підлягає скасуванню у вказаній частині.

Враховуючи викладене, відповідна позовна вимога підлягає задоволенню.

Вирішуючи вимогу позивачів про зобов`язання відповідача надати дозволи на розроблення проекту землеустрою, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3 ) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 73 згаданого Кодексу визначено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже, завданням адміністративного суду є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та їх відповідності правовим актам, а не забезпечення ефективності державного управління.

Оскільки матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про відсутність можливості та наміру у суб`єкта владних повноважень прийняти обґрунтоване та законне рішення з урахуванням висновків суду, суд вважає, що належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивачів, є саме: зобов`язання відповідача повторно розглянути клопотання позивачів про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства. Натомість, вимога позивачів про зобов`язання відповідача надати дозволи на розробку землевпорядної документації задоволенню не підлягає, адже рішення п`ятдесят першої сесії сьомого скликання Чутівської селищної ради від 08 листопада 2019 року "Про розгляд заяв громадян" перевірялося судом на предмет законності та обґрунтованості, виходячи лише із тих мотивів, які покладалися відповідачем в основу його прийняття, та тих обставин, які відносяться до предмету доказування у цій справі. Враховуючи завдання суду, суд не вправі досліджувати чи є мотиви прийняття рішення вичерпними, чи дотримано позивачами усіх умов для отримання дозволів на розроблення проекту землеустрою та чи існують інші підстави для відмови у наданні дозволів на розроблення проекту землеустрою.

Наведені висновки суду відповідають висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 14 серпня 2019 року у справі №480/4298/18, від 05 грудня 2019 року у справі № 806/2540/17 та у постанові Великої Палати від 06 листопада 2019 року у справі № 509/1350/17.

Таким чином, адміністративний позов слід задовольнити частково.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи висновок суду про часткове задоволення позову та факт сплати кожним із позивачів при зверненні до суду судового збору у сумі по 840,80 грн згідно квитанцій №38613 від 10 березня 2020 року, №38802 від 10 березня 2020 року та №38716 від 10 березня 2020 року /а.с.22-24/, стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь кожного з позивачів підлягає сума в 420,40 грн.

Клопотання позивачів про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, за приписом вказаної норми покладення такого зобов`язання на суб`єкта владних повноважень є правом, а не обов`язком суду.

Крім того, у суду відсутні підстави вважати, що відповідач після набрання рішенням суду законної сили буде ухилятися від вчинення дій на виконання судового рішення.

Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) та ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) до Чутівської селищної ради (вул. Набережна, буд. 9, смт. Чутове, Чутівський район, Полтавська область, 38800, ідентифікаційний код 21047282) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення п`ятдесят першої сесії сьомого скликання Чутівської селищної ради від 08 листопада 2019 року "Про розгляд заяв громадян" у частині відмови громадянам ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Зобов`язати Чутівську селищну раду (вул. Набережна, буд. 9, смт. Чутове, Чутівський район, Полтавська область, 38800 , ідентифікаційний код 21047282 ) повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 22 жовтня 2019 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в межах смт. Чутове Чутівського району з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чутівської селищної ради (вул. Набережна, буд. 9, смт. Чутове, Чутівський район, Полтавська область, 38800, ідентифікаційний код 21047282) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору у сумі 420,40 грн (чотириста двадцять гривень сорок копійок).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чутівської селищної ради (вул. Набережна, буд. 9, смт. Чутове, Чутівський район, Полтавська область, 38800, ідентифікаційний код 21047282) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) витрати зі сплати судового збору у сумі 420,40 грн (чотириста двадцять гривень сорок копійок).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чутівської селищної ради (вул. Набережна, буд. 9, смт. Чутове, Чутівський район, Полтавська область, 38800, ідентифікаційний код 21047282) на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) витрати зі сплати судового збору у сумі 420,40 грн (чотириста двадцять гривень сорок копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги у порядку, встановленому статтею 297 з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням положень пункту 3 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.І. Слободянюк