Справа № 200/12715/19-а
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2020-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2020 року справа №200/12715/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Ястребової Л.В., суддів: Арабей Т.Г., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 лютого 2020 року по справі №200/12715/19-а (суддя І інстанції Галатіна О.О., повний текст складено 18 лютого 2020 року у м. Слов`янськ Донецької області) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної казначейської служби України в Донецькій області (далі - відповідач), в якому просила: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області, , по фактичному невиконанню судового рішення № 0540/8430/18а від 29.10.2018 року, виконавчого листа № 0540/8430/18-а від 20.02.2019 року, імперативних вимог ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», Конституції України по фактичному стягненню грошових коштів на користь ОСОБА_1 ; зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області, , фактично виконати судове рішення № 0540/8430/18-а від 29.10.2018 року, виконавчий лист №0540/8430/18-а від 20.02.2019 року, імперативні вимоги ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», Конституції України по фактичному стягненню грошових коштів на користь ОСОБА_1 ; зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області, виплатити ОСОБА_1 компенсацію в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за рішенням № 0540/8430/18-а від 29.10.2018 року, як це передбачене чч.1-3 ст.5 ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», по день фактичного виконання судового рішення № 0540/8430/18-а від 29.10.2018 року; встановити судовий контроль за виконанням судового рішення та зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області, подати суду звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування позову зазначила, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29.10.2018 року по справі №0540/8430/18-а задоволені вимоги в частини стягнення компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати з 01.07.2016 року по 31.05.2018 року. Боржник несвоєчасно виплатив належну їй пенсію та відмовився виплатити компенсацію втрати частини доходів. Позивачем до Управління ДКС м. Маріуполі Донецької області було пред`явлено виконавчий лист по справі № 0540/8430/18. Листом № 03-22-08/1635 від 29.08.2019 року Управління ДКС України в м. Маріуполі Донецької області направлено виконавчий лист до Головного управління ДКС у Донецькій області. Вказує, що станом на 05.10.2019 року грошові кошти, відповідно до судового рішення № 0540/8430/18-а на її рахунок не надходили. 15.10.2019 року позивач отримала лист від відповідача № 13-19/3003 від 07.10.2019 року, зазначено, що виконання рішення суду буде проведено у порядку черговості.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 18 лютого 2020 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що адміністративний позов подано у зв`язку з невиконанням рішення суду зобов`язального характеру, отже позовні вимоги до відповідача є необґрунтованими та передчасними, оскільки є похідними від позовних вимог про стягнення грошових коштів та потребують виконання певних умов для застосування таких заходів.

Позивач не погодилася з рішенням суду першої інстанції та звернулась з апеляційною скаргою, де посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги, посилаючись на Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», практику Європейського суду з прав людини, практику Верховного Суду, Верховного Суду України, зазначив, що відповідач відмовився виконувати гарантовані імперативними нормами Закону права позивача по отриманню майна-власності-компенсації в строк 3-х місяців. Зазначає, що судом першої інстанції не розглянуті п. 3, 4, 6, 7 прохальної частини позовної заяви.

Справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд, заслухав суддю доповідача, перевірив матеріали справи, обговорив доводи апеляційної скарги, встановив наступне.

ОСОБА_1 є пенсіонером за віком та перебуває на обліку в Маріупольському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області.

Відповідно довідки від 26.11.2014 року № , позивача взято на облік як внутрішньо переміщену особу. Фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_1 .

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19.03.2018р. у справі № 805/394/18-а позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність Центрального об`єднаного Управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області щодо припинення виплати ОСОБА_1 , починаючи з 01 липня 2016 року, зобов`язано Центральне об`єднане Управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області відновити ОСОБА_1 виплату пенсії та сплатити заборгованість за весь період, починаючи з 01 липня 2016 року. У решті позовних вимог відмовлено. Рішення набрало законної сили 24.04.2018 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29.10.2018 року по справі № 0540/8430/18-а, частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати з 01.07.2016 року по 31.05.2018 року. Визнано протиправною бездіяльність Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати з 01.07.2016 року по 31.05.2018 року, відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року № 2050-III та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159; стягнуто з Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати за період з 01.07.2016 року по 31.05.2018 року в сумі 3910 (три тисячі дев`ятсот десять) грн. 08 коп. Рішення набрало законної сили 07.02.2019 року

На виконання рішення № 0540/8430/19-а позивачем отримано виконавчий лист, який було пред`явлено до виконання в Управління ДКС України в м. Маріуполі Донецької області.

Листом від 29.08.2019 року № 03-2-08/1635 Управління ДКС України в м. Маріуполі Донецької області повідомлено позивача, що її заву було направлено до Головного управління ДКС України в Донецькій області (а.с. 20).

07.10.2019 року листом № 13-19/3003 повідомлено позивача, що виконання рішення суду буде здійснено Державною казначейською службою України у черговому порядку за бюджетною програмою КПКВ 3504040 «Забезпечення виконання рішення суду, що гарантовані державою» в межах бюджетних асигнувань, що визначаються законом про Державний бюджет України згідно черговості, що склалась на час пред`явлення виконавчого документа до стягнення (а.с. 22).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами

Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.(ст. 129-1 Конституції України).

Відповідно до статті 95 Конституції України виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Стаття 1 Закону України від 05.06.2012 № 4901-VІ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» (далі Закон №4901) зазначає, що цей Закон встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження» (далі - рішення суду), та особливості їх виконання.

Статтею 2 Закону № 4901 визначено, що Держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

За приписами частини 1, 2, 4 статті 3 Закону № 4901 виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», із заявою про виконання рішення суду. Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.

Відповідно до частин 1, 2 статті 5 Закону № 4901 у разі якщо центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом трьох місяців не перерахував кошти за рішенням суду про стягнення коштів, крім випадку, зазначеного в частині четвертій статті 4 цього Закону, стягувачу виплачується компенсація в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Компенсація за порушення строку перерахування коштів за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу нараховується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Компенсація за порушення строку перерахування коштів за рішенням суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи нараховується державним виконавцем протягом п`яти днів з дня отримання ним повідомлення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, про перерахування коштів, крім випадку, коли кошти перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

Частиною першою статті 7 Закону № 4901 встановлено, що виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Згідно з пунктом 3 розділом ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 4901 виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб`єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Якщо рішення суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цими рішеннями, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб`єкти, не було подано в строк, встановлений цим пунктом, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення.

Заборгованість погашається в такій черговості: у першу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду щодо пенсійних і соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, а також у зв`язку з втратою годувальника; у другу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду, пов`язаними з трудовими правовідносинами; у третю чергу погашається заборгованість за всіма іншими рішеннями суду.

Відповідно до частини другої статті 6 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404) рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Підпунктом 1 пункту 9 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України визначено, що до законодавчого врегулювання безспірного списання коштів бюджету та відшкодування збитків, завданих бюджету рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Казначейством України. Зазначені рішення передаються до Казначейства України для виконання.

Безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється Казначейством України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань.

Пунктом 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (далі Порядок) визначено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів.

У разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Положеннями пункту 4 Порядку передбачено, що органи Казначейства, зокрема, забезпечують у випадках, передбачених цим Порядком, зберігання виконавчих документів та ведення їх обліку. Після виконання у повному обсязі виконавчого документа суду або іншого органу (посадової особи) такий документ повертається до суду або іншого органу (посадової особи), який його видав з відміткою про його виконання. Також органи Казначейства розглядають письмові звернення (вимоги) щодо виконання виконавчих документів осіб, які беруть участь у справі, державних виконавців, а також прокурорів - учасників виконавчого провадження.

Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 №440 (далі - Порядок № 440).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 440 такі рішення подаються до органів державної виконавчої служби за місцезнаходженням боржника для проведення їх обліку, інвентаризації заборгованості та подальшої передачі до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для погашення заборгованості.

Пунктом 8 Порядку № 440 визначено, що рішення розподіляються в порядку такої черговості погашення заборгованості: перша черга - рішення щодо пенсійних та соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, а також у зв`язку з втратою годувальника; друга черга - рішення, пов`язані з трудовими правовідносинами; третя черга - інші рішення.

За приписами частини першої пункту 13 Порядку № 440 передача рішень до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється окремо щодо кожної черги щокварталу до 10 числа місяця, що настає за звітним періодом.

Згідно з пунктом 14 Порядку № 440 до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, передаються рішення, які надійшли до 1 числа місяця, що настав за звітним періодом.

Відповідно до пункту 15 Порядку № 440 передача рішень здійснюється відповідальною особою на підставі акта приймання-передавання.

Акти приймання-передавання складаються окремо щодо кожної черги погашення заборгованості та передаються органам, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, в паперовому та електронному вигляді.

Відповідно до пункту 18 Порядку № 440 у разі коли органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, виявлено невідповідність переданих органом державної виконавчої служби рішень або документів вимогам цього Порядку після підписання акта приймання-передавання, орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, надсилає органу державної виконавчої служби повідомлення про усунення недоліків.

Після усунення недоліків орган державної виконавчої служби не пізніше ніж протягом п`яти робочих днів надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості із супровідним листом, в якому зазначається акт приймання-передавання, яким здійснювалася передача рішень.

Згідно з пунктом 19 Порядку № 440 бюджетні асигнування на погашення заборгованості визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Погашення заборгованості здійснюється Казначейством в межах бюджетних асигнувань, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік, за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду на підставі рішень, поданих органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, згідно з Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 (пункт 20 Порядку № 440).

Згідно матеріалів справи відповідач здійснює процедуру виконання постанови Донецького окружного адміністративного суду у справі № 0540/8430/18-а від 29.10.2018 щодо стягнення з Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь позивача компенсацію втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати за період з 01.07.2016 по 31.05.2018 року в сумі 3910,08 грн.

Як свідчать матеріали справи Управлінням Державної казначейської служби України в м. Маріуполі документи щодо виконання судового рішення за виконавчим листом від 20.02.2019 по справі № 0540/8430/18-а направлені на опрацювання до головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області, що не є спірним у справі.

Згідно вимог ч. 1 ст. 3 Закону України № 4901 виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

За правилами ч. 4 ст. 3 Закону України № 4901 перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.

Матеріалами справи підтверджено, що виконання рішення здійснюється за процедурою, визначеною Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 № 4901-VI за бюджетною програмою. КПКВ 3504040. Судове рішення, яким позивачу постановлено виплатити грошові кошти перебуває на виконанні у Головному управлінні Державної казначейської служби у Донецькій області.

Після передачі до Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області Державною казначейською України прийнято до виконання судове рішення щодо стягнення коштів позивачу згідно вимог законодавства в порядку черговості, що підтверджується інформацією про стан виконання рішення суду.

Як зазначалося вище, згідно з пунктом 3 розділом ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб`єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Якщо рішення суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цими рішеннями, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб`єкти, не було подано в строк, встановлений цим пунктом, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення.

Заборгованість погашається в такій черговості: у першу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду щодо пенсійних і соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, а також у зв`язку з втратою годувальника; у другу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду, пов`язаними з трудовими правовідносинами; у третю чергу погашається заборгованість за всіма іншими рішеннями суду.

За приписами підпункту 1 пункту 9 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України до законодавчого врегулювання безспірного списання коштів бюджету та відшкодування збитків, завданих бюджету рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Казначейством України. Зазначені рішення передаються до Казначейства України для виконання.

Безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється Казначейством України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції зазначає, що виконання судового рішення має бути здійснено у порядку черговості, а відповідачем здійснені заходи щодо виконання рішення суду. Державною казначейською службою прийнятий виконавчий документ до виконання, черговість надходження 27344, що позбавляє можливості за нормами Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» здійснити виконання постанови Донецького окружного адміністративного суду у справі № 0540/8430/18-а від 29.10.2018 позачергово, оскільки таке виконання буде здійснено з порушення вимог законодавства.

При цьому, відповідачем згідно вимог Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 № 4901-VI вчинено усі дії в межах повноважень щодо виконання судового рішення, винесеного на користь позивача.

Отже, вчинення відповідачем усіх передбачених Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Порядком № 845 дій щодо здійснення безспірного списання коштів за судовим рішенням на користь позивача свідчить про відсутність протиправності його дій по виконанню судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27.06.2019 по справі № 202/3243/16-а, від 27.02.2020 по справі 818/1654/17.

Що стосується позовних вимог про зобов`язання відповідача фактично виконати судове рішення № 0540/8430/18-а від 29.10.2018 року, виконавчий лист № 0540/8430/18-а від 20.02.2019, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність встановлену законом.

Таким чином, судове рішення підлягає виконанню в силу закону та не потребує прийняття рішення щодо зобов`язання його виконання.

Що стосується компенсації в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за рішенням суду.

Матеріали справи свідчать, що стягнення коштів, боржником за якими є державний орган у визначений законодавством трьох місячний строк не проведено, водночас за приписами ч. 2 ст. 5 Закону України № 4901 компенсація за порушення строку перерахування коштів за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу нараховується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

У відповідності до встановленого у ч. 1 ст. 5 Закону України №4901 порядку у разі якщо центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом трьох місяців не перерахував кошти за рішенням суду про стягнення коштів, крім випадку, зазначеного в частині четвертій статті 4 цього Закону, стягувачу виплачується компенсація в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Отже, нарахування компенсації за невиконання рішення суду у строки, встановлені Законом України № 4901 здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, а саме Державною казначейською службою України, а не відповідачем по справі, після виконання судового рішення з урахуванням часу його невиконання у визначені законодавством строки.

Аналогічний правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.02.2020 по справі 818/1654/17.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають в повному обсязі.

Проте, судом першої інстанції при постановленні рішення порушені норми процесуального права, а саме розглянуті не всі позовні вимоги та не надана їм оцінка, неповно з`ясовані обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, що у відповідності до ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 лютого 2020 року по справі № 200/12715/19-а скасувати.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління казначейської служби України у Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Повне судове рішення складено 12 травня 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Л.В. Ястребова

Судді: Т.Г. Арабей

І.Д. Компанієць