Справа № 640/9205/20
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2020-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 травня 2020 року м. Київ № 640/9205/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Кузьменко А.І., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Про Едюкейшн Груп" про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Про Едюкейшн Груп"

до Регіонального сервісного центру МВС у місті Києві

про визнання протиправним рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Про Едюкейшн Груп" (далі - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Регіонального сервісного центру МВС у місті Києві (далі - відповідач), в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення Акредитаційної комісії РСЦ МВС у місті Києві, відображене у протоколі №5 засідання Акредитаційної комісії РСЦ МВС у місті Києві від 17 квітня 2020 року, що затверджене наказом Регіонального сервісного центру МВС у місті Києві від 21 квітня 2020 року №33Н в частині анулювання сертифікату Товариства з обмеженою відповідальністю "Про Едюкейшн Груп".

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 квітня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 квітня 2020 року в задоволенні заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "Про Едюкейшн Груп" про забезпечення позову відмовлено.

В подальшому, позивачем подано до Окружного адміністративного суду міста Києва заяву про забезпечення позову шляхом призупинення дії оскаржуваного рішення від 21 квітня 2020 року №33Н в частині анулювання сертифікату Товариства з обмеженою відповідальністю "Про Едюкейшн Груп".

В обґрунтування заяви позивач вказує на очевидну протиправність оскаржуваного рішення від 21 квітня 2020 року №33Н в частині анулювання сертифікату Товариства з обмеженою відповідальністю "Про Едюкейшн Груп" та зауважує, що анулювання сертифікату оскаржуваним рішенням мало наслідком звільнення частини працівників Товариства. Крім того, позивач зазначає, що слухачі, які уклали договір про навчання з Товариством з обмеженою відповідальністю "Про Едюкейшн Груп" вимагають повернення коштів з огляду на те, що внаслідок анулювання сертифікату позивач позбавлений можливості надавати послуги, передбачені такими договорами, та за період розгляду справи в суді слухачі звернуться до інших закладів з підготовки водіїв, отже позивач зазнає значної матеріальної шкоди. Крім того позивач зауважує, що оскаржуваним рішенням анульовано сертифікат позивача з огляду на нібито втрату останнім права на користування транспортними засобами категорії «С» та «СЕ», в той час як підготовка водіїв за вказаними категоріями позивачем не здійснюється вже більше року.

Зазначене, на думку позивача, свідчить про те, що вказаний у заяві спосіб забезпечення позову не забезпечить захист прав і свобод третіх осіб (слухачів), якими з позивачем укладено договори.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Про Едюкейшн Груп" про забезпечення позову, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини 1 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Частиною 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України визначено види забезпечення позову.

У відповідності до частини 2 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

При цьому, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає за необхідне зазначити, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

В свою чергу, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Суд наголошує, що державний нагляд (контроль) покликаний забезпечити додержання вимог спеціального законодавства, вжиття заходів контролю не може ставитись у залежність від можливості здійснювати позивачем його господарської діяльності.

Щодо ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту чи поновлення порушених прав та інтересів, суд звертає увагу, що підприємницька діяльність передбачає ведення господарської діяльності на власний ризик, який включає в себе можливі втрати інвестицій, виникнення додаткових витрат та інше.

Відповідно до статті 1173 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

У разі оскарження відповідного акту суб`єкта владних повноважень, особа має право разом з іншими позовними вимогами заявити вимоги про відшкодування спричиненої таким актом шкоди.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі №826/14951/18.

Отже, позивачем не доведені та документально не підтверджені обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам позивача, які б унеможливили захист його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази та підтвердження того, що невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Слід зазначити, що протиправність оскаржуваного рішення підлягає встановленню в ході розгляду даної справи.

За таких підстав та враховуючи, що позивачем не доведено існування обставин, вказаних у частині 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, у суду відсутні підстави стверджувати, що невжиття судом заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів позивача, оскільки вирішення вказаного питання у запропонований позивачем спосіб на даній стадії фактично є свідченням розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову, а тому заява позивача про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 150, 151, 153-155, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "Про Едюкейшн Груп" про забезпечення позову відмовити.

Відповідно до частини 8 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала про відмову у забезпеченні адміністративного позову може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.І. Кузьменко