Справа № П/320/657/20
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2020-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2020 року № П/320/657/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, треті особи: Головне управління Національної поліції в Київській області, Ліквідаційна комісія ГУ МВС в Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, треті особи: Головне управління Національної поліції в Київській області, Ліквідаційна комісія ГУ МВС в Київській області, в якому просить суд:

- визнати протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України, оформлену листом від 24.12.2019 №29/Ф-831, у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України, з урахуванням висновків суду, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.12.2019 щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що після звільнення з органів внутрішніх справ, при повторному огляді МСЕК, 16.12.2005, йому було встановлено ІІ групу інвалідності, яка пов`язана із виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, у зв`язку з чим НАСК "Оранта" за державним обов`язковим особистим страхуванням працівників органів внутрішніх справ виплачено 27648,00 грн. за ІІ групу інвалідності та на виконання постанови Славутицького міського суду Київської області від 15.07.2009 по справі №2-а-207/09/1023 УСЗН Славутицької міської ради Київської області виплачено одноразову компенсацію у розмірі 14655, 60 грн., як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інваліду другої групи. Позивач зазначив, що в подальшому, 20.06.2019 йому було встановлено першу групу інвалідності, яка пов`язана із виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, у зв`язку із чим, він звернувся до ГУ МВС України в Київській області, з метою отримання одноразової грошової допомоги як інвалід І групи, проте останній, на його думку, протиправно відмовив йому у виплаті грошової допомоги, що стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду. На думку позивача, посилання ГУ МВС України в Київській області на відсутність підстав для призначення йому одноразової грошової допомоги з причин спливу більше двох років після первинного огляду, не ґрунтується на нормах чинного законодавства та свідчить про незаконність відмови у призначенні одноразової грошової допомоги.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29.01.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач позов не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що у разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності, виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку зі змінами, що відбулись, не здійснюється. Наголосив, що вимога про призначення та виплату позивачеві одноразової грошової допомоги є формою втручання в дискреційні повноваження та виходить за межі завдань адміністративного судочинства. Крім того, відповідач звертав увагу суду на те, що Міністерство внутрішніх справ України будь-яких прав та інтересів позивача не порушувало, оскільки в міністерстві відсутня заява та документи про призначення позивачу одноразової грошової допомоги, в той час як позивач оскаржує лист №29/Ф-831 від 24.12.2019 за підписом Голови ліквідаційної комісії щодо результатів розгляду його зави Головним управлінням МВС України в Київській області.

Від Головного управління Національної поліції в Київській області до суду надійшли письмові пояснення, в яких останній заперечує проти позовних вимог з підстав, що у разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності, виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку зі змінами, що відбулись, не здійснюється, а між переоглядами МСЕК позивача пройшло більше 13 років. Просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якій зазначив аналогічні доводи, які викладені в позовній заяві. Просив суд позов задовольнити.

Позивачем подано до суду відповідь на письмові пояснення, в які зазначив, що третьою особою було процитовано обґрунтування оскаржуваного рішення, та не доведено правомірності своїх дій в межах спірних правовідносин. Просив суд позов задовольнити.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.04.2020 відмовлено представнику позивача у задоволенні заяви про залучення співвідповідача та прийнятті заяви про уточнення позовних вимог, а також залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Ліквідаційну комісію ГУ МВС України в Київській області.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії та учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_1 від 11.01.2006 та вкладкою до нього № НОМЕР_2.

ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 1 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - осіб з інвалідністю внаслідок війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 від 20.08.2019.

Позивач у період з 07.08.1986 по 01.07.1997 проходив службу в органах внутрішніх справ.

Наказом Головного управління МВС України в Київській області від 19.07.1997 №71 о/с капітана міліції ОСОБА_1 , слідчого слідчого відділення Броварського районного відділу Головного управління МВС України в Київській області відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України звільнено з органів внутрішніх справ за п. 64 "Б" (через хворобу) з 01.07.1997.

23.05.2005 ОСОБА_1 при первинному огляді МСЕК встановлено інвалідність II групи, причиною інвалідності зазначено загальне захворювання, відповідно до витягу із акту огляду МСЕК до довідки серії КИО-І №150910.

28.11.2005 постановою ВЛК ГУ МВС України в Київській області №453/зв встановлено, що захворювання ОСОБА_1 : Так, пов`язане з виконанням службових обов`язків з ЛНА на ЧАЕС; Так, пов`язане з проходженням служби в ОВС.

Згідно витягу із акту огляду МСЕК серії КИО-І №249956 позивачу з 01.12.2005 встановлено другу групу інвалідності довічно, причина інвалідності - захворювання, пов`язане з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Згідно довідки серії КИО -І №249956 про результати визначення ступеню втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги позивачу визначено 80% втрати професійної працездатності з причин захворювання, пов`язаного з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

20.09.2006 НАСК "ОРАНТА" за державним обов`язковим особистим страхуванням працівників органів внутрішніх справ було виплачено ОСОБА_1 27648,00 грн. за другу групу інвалідності, що підтверджується довідкою №3741 від 21.11.2019.

Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області №02-16/1526 від 16.07.2019, позивач, 25.12.2013, отримав одноразову компенсацію учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи згідно ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 14655,60 грн. на виконання постанови Славутицького міського суду Київської області від 15.07.2009 у справі №2-а-207/09/1023.

У червні 2019 року під час повторного огляду медико-соціальною експертною комісією ОСОБА_1 з 20.06.2019 встановлено інвалідність I групи, причина якої - захворювання, пов`язане з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується даними, наведеними в довідці до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №1043982 та виписці з акта огляду медико-соціальною експертною комісією до даної довідки, копії належним чином засвідчені яких наявні в матеріалах справи.

Згідно довідки серії АГ №0006470 про результати визначення ступеню втрати професійної працездатності у відсотках позивачу з 20.06.2019 довічно визначено 100% втрати професійної працездатності з причин захворювання, пов`язаного з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

02.12.2019 позивач звернувся до голови ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Київській області із заявою (реєстраційний №Ф-591лк), в якій просив провести йому виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням першої групи інвалідності, внаслідок захворювання пов`язаного з виконанням службових обов`язків з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Розглянувши звернення позивача Головне управління МВС у Київській області, листом від 24.12.2019 №29/Ф-831 за підписом голови ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Київській області, відмовило позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги як інваліду I групи з посиланням на положення пункту 4 Порядку №850, а саме: у зв`язку зі зміною групи інвалідності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності.

Вважаючи наведене вище рішення протиправним, позивач звернувся до суду за захистом порушеного права з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 6 ст. 23 Закону України від 20.12.1990 № 565-ХІІ «Про міліцію» (Закон № 565-ХІІ), у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

07 листопада 2015 року втратив чинність Закон № 565-ХІІ та набрав чинності Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIІI.

Пунктом 15 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIІI передбачено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Отже, передбачені в Законі № 565-ХІІ гарантії соціального та правового захисту для працівників міліції продовжують поширювати свою дію на працівників міліції та реалізуються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Тому, за колишніми працівниками міліції, яким встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом № 565-ХІІ, і в тому числі після повторного огляду коли, згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії встановлено вищу групу інвалідності.

На виконання ст. 23 Закону № 565-ХІІ, постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі - Порядок № 850).

Відповідно до п. 7 Порядку № 850, працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках). До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Пункт 8 Порядку № 850 передбачає, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Згідно з п. 9 Порядку № 850, МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

З урахуванням викладеного Головне управління МВС в Київській області, в особі Ліквідаційної комісії Головного управління МВС в Київській області, отримавши від позивача заяву про виплату грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності з відповідними доданими до неї документами, зобов`язане скласти та подати до МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначених в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.

При цьому, вирішувати питання щодо наявності чи відсутності підстав для виплати грошової допомоги уповноважено МВС, а тому надання Головним управлінням МВС в Київській області, в особі Ліквідаційної комісії Головного управління МВС в Київській області, відмови від 24.12.2019 №29/Ф-831 свідчить про вирішення останнім віднесеного до компетенції МВС питання про наявність чи відсутність підстав для проведення позивачу виплати одноразової грошової допомоги, тим самим порушивши права позивача та вимоги чинного законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 02.10.2019 по справі №822/911/17, від 11 грудня 2019 року по справі №822/2690/17, від 25 жовтня 2019 року по справі №822/6326/15.

З огляду на зазначене, беручи до уваги той факт, що Головним управлінням МВС в Київській області, в особі Ліквідаційної комісії Головного управління МВС в Київській області, висновок щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги до МВС не подавався, внаслідок чого МВС не розглядались документи ОСОБА_1 щодо призначення останньому одноразової грошової допомоги, відповідно МВС не відмовляло позивачу в її призначенні, суд дійшов висновку, що позивачем вибрано не вірний спосіб захисту своїх прав, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Оскільки позивач в силу приписів статті 5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI звільнений від сплати судового збору, а доказів понесення відповідачем судових витрат суду не надано, судові витрати компенсації відповідачу не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 143, 194, 205, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Василенко Г.Ю.