Справа № 953/5565/20
Суддя: Чередник В. Є.
Дата ухвалення: 2020-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/5565/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2020 року Київський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді Чередник В.Є.,

за участю секретаря судового засідання Поліщук А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну справу №953/5565/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в Харківській області про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

07.04.2020 до суду поштою надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , у якому позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову ЕАТ №2298629 від 26.03.2020 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, зокрема, що 26.03.2020 інспектором УПП в Харківській області ДПП лейтенантом поліції Жигачовим О.С. було винесено постанову ЕАК № 2298629 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч 1 ст. 126 КУпАП України та накладено стягнення у вигляді 425 грн. Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом без номерних знаків та не була зареєстрована в базах МВС України та не мала при собі діючого поліса обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1. г ПДР - відсутність у водія поліса обов`язкового стахування цивільно - правової відповідальності власників наземних ТЗ. Позивач вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, при цьому посилаючись на наступне.

ОСОБА_1 вказує, що у правопорушенні, яке їй інкримінується, відсутня вина з її боку на вчинення адміністративного правопорушення. Транспортний засіб JEEP CHEROKEE було ввезено на територію України для подальшої реєстрації права власності за чоловіком позивача (автомобіль було ввезено у стані, не придатному для нормальної експлуатації за призначенням та проведення державної реєстрації ). Довгий час автомобіль ремонтувався і лише 17.03.2020 року було видано сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження завершеного колісного транспортного засобу про те, що даний колісний транспортний засіб може бути зареєстрований або допущений до участі у дорожньому русі без виконання подальших процедур затвердження, без даного документу реєстрація транспортного засобу не здійснюється.

Даний документ необхідно надати у складі документів, необхідних для реєстрації транспортного засобу у відповідних органах ( через ТСЦ МВС в Харківській області). Після ремонту автомобіля та отримання сертифікату 17.03.2020 зникли правові підстави для продовження строку на реєстрацію транспортного засобу, а тому необхідно було звернутися до уповноважених органів та провести державну реєстрацію автомобіля. 26.06.2020 ОСОБА_1 знаходилася за кермом вищевказаного автомобіля, вони з чоловіком, розуміючи необхідність реєстрації транспортного засобу протягом 10 днів з дня отримання сертифікату відповідності, їхали до ТСЦ для подачі відповідних документів та проведення огляду автомобіля. Після приїзду туди вони побачили оголошення, що з 19 березня по 24 квітня 2020 року сервісні центри МВС тимчасово зупиняють прийом громадян і не приймаються документи від громадян щодо реєстрації транспортних засобів. ОСОБА_1 з чоловіком поверталися додому, однак транспортний засіб було зупинено та складено оскаржувану постанову.

Таким чином, позивач вказує, що винесена постанова є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки у діях ОСОБА_1 відсутня вина у вчиненні адміністративного правопорушення, що є обов`язковою ознакою останнього, а відтак відсутній склад адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 09.04.2020 було відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання позивач не з`явилась, 13.05.2020 ппредставник позивача - адвокат Ольшанська О.Б. на електронну пошту суду направила заяву про розгляд справи без участі представника позивача, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.28).

Представник відповідача у судове засідання повторно не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи (а.с.27), відзиву до суду не надано, будь-яких заяв до канцелярії суду не надходило.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень ст. 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи строки розгляду справи, те, що сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, представник позивача подала заяву про розгляд справи у її відсутності, та відсутність будь-яких заяв від відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з п.1 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Відповідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.6 КАС України).

Згідно приписів ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що постановою інспектора УПП в Харківській області лейтенанта поліції Жигачова Олексія Сергійовича УПП бат.ТОР роти про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2298629 від 26.03.2020 на позивача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

У постанові зазначено, що 26.03.2020 11:22:39, Харків, проспект Науки 35, водій керуючи ТЗ (про який у п.5 Постанови вказано: JEEP CHEROKEE незареєстровано) рухався без номерних знаків та не був зареєстрований в базах МВС України та не мав при собі діючого поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1«ґ»ПДР - відсутність у водія поліса обов.страхув.цив.-прав.відповід.власників наземних ТЗ.

Стаття, частина статті КУпАП: ст. 126 ч. 1.

Прийняте по справі рішення, вид адміністративного стягнення та сума штрафу: накласти штраф 425 грн.

До постанови додається: відеозапис 112005».

Відповідно до п.2.1 «ґ»Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 16 Закону України "Про дорожній рух", водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Національна поліція України уповноважена через своїх робітників притягувати осіб до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, зокрема, за відсутність або ненадання полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката Зелена картка).

Згідно змісту п.6 оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 рухалась на транспортному засобі без номерних знаків та який не був зареєстрований в базах МВС України, однак притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 саме за порушення п. 2.1 «ґ» Правил дорожнього руху України, тобто через відсутність лише поліса цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Посилань щодо порушення ОСОБА_1 п.2.1 «б», тобто відсутність у водія реєстраційного документа на транспортний засіб, оскаржувана постанова не містить.

В свою чергу, відповідно до п.21.2 ст.21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, відповідним підрозділом Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Отже, перевірка у особи наявності полісу цивільно-правової відповідальності може бути здійснена за умови виявлення працівниками Національної поліції порушення такою особою правил дорожнього руху та притягнення її до відповідальності, однак оскаржувана постанова не містить відомостей щодо складання протоколу про порушення позивачем правил дорожнього руху або оформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи п.21.2 ст.21 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", відповідач не мав встановленого Законом права здійснювати контроль за наявністю у позивача договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач повторно не з`явився у судове засідання, не подав відзив на позовну заяву, не надав належних та допустимих доказів в обґрунтування винесеної постанови, суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог задля захисту прав, свобод, інтересів позивача та приходить до висновку, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП є недоведеним.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 126 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 2, 5, 6-10, 20 77, 122, 159, 205, 229, 241-246, 255, 268, 286, 295 КАС України, ст.7, 9, 247, 251, 252, 288, 289, 293 КУпАП, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАК №2298629 від 26.03.2020 прийняту інспектором УПП в Харківській області лейтенанта поліції Жигачова Олексія Сергійовича УПП бат.ТОР роти про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вишдяжі штрафу в сумі 425 грн. 00 коп.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.

Відповідно ч.2 ст.271 КАС України копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених ст. 286 КАС України можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

При цьому, відповідно до Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 КАС України, а також інші процесуальні строки щодо, зокрема, апеляційного оскарження, продовжуються на строк дії такого карантину.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова до Другого апеляційного адміністративного суду.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в Харківській області, місцезнаходження: 61033, м. Харків, вул. Шевченка, буд.315-А.

Повне судове рішення складено 13.05.2020.

Суддя Чередник В.Є.