Справа № 808/8443/15
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2020-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

12 травня 2020 року

Київ

справа №808/8443/15

адміністративне провадження №К/9901/27379/18; К/9901/27382/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ПП Запоріжелектромашоптторг» на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2016 року (судді: Щербак А.А. (головуючий), Баранник Н.П., Суховаров А.В.), Вільнянської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2015 року (суддя Прасов О.О.) та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2016 року (судді: Щербак А.А. (головуючий), Баранник Н.П., Суховаров А.В.) у справі № 808/8443/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПП Запоріжелектромашоптторг» до Вільнянської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «ПП Запоріжелектромашоптторг» (далі - позивач, ТОВ «ПП Запоріжелектромашоптторг») звернулось до суду з позовом до Вільнянської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (далі - відповідач, контролюючий орган, Вільнянська ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № , № , № від 08.10.2015.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті контролюючим органом всупереч та не у відповідності до вимог чинного податкового законодавства, оскільки відповідач зробив висновки про порушення позивачем чинного податкового законодавства не обґрунтовані посиланням на відповідні обставини.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2015 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення № , № , № від 08.10.2015 прийняті Вільнянською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення були прийняті контролюючим органом всупереч та не у відповідності до вимог податкового законодавства, оскільки відповідачем не було доведено порушення ТОВ «ПП Запоріжелектромашоптторг» положень чинного податкового законодавства України, які контролюючий орган зазначив у акті перевірки № 554/08-06-17/35834347 від 16.09.2015 та на підставі яких відповідачем були прийняті податкові повідомлення-рішення № , № , № від 08.10.2015.

4. Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Вільнянська ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи просила скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2015 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «ПП Запоріжелектромашоптторг» у повному обсязі.

5. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2016 року апеляційну скаргу Вільнянської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області задоволено частково. Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2015 року скасовано в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 08.10.2015 № та в частині стягнення з бюджетних асигнувань Вільнянської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області судові витрати у сумі 268,29 грн. В іншій частині постанову Запорізького окружного адміністративного суду 24 грудня 2015 року залишено без змін. Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки, а податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року. Оскільки рішенням Люцернянської сільської ради Вільнянського району Запорізької області від 23.04.2015 № 9 було саме змінено ставку податку, нові ставки починають діяти з 2016 року, податкове повідомлення-рішення від 08.10.2015 № , яким позивачу збільшено грошове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 17 886,11 грн, було прийняте контролюючим органом у межах та у відповідності до вимог чинного законодавства.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

6. Не погодившись із рішенням суду апеляційної інстанції, ТОВ «ПП Запоріжелектромашоптторг» подало касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2016 року та залишити в силі постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2015 року у справі № 808/8443/15.

7. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, Вільнянська ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області подала касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2015 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2016 року, та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «ПП Запоріжелектромашоптторг» у повному обсязі.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

8. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що на підставі акту перевірки від 16.09.2015 № 554/08-06-17/35834347 контролюючим органом прийняті податкові повідомлення-рішення від 08.10.2015: № , яким позивачу збільшено грошове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на 17 886,11 грн, з яких: 14 308,89 грн - основний платіж, 3 577,22 грн - штрафна (фінансова) санкція; № , яким позивачу збільшено грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковим агентом із доходів платника податку у вигляді заробітної плати, на 115 759,75 грн, з яких 65 857,00 грн - основний платіж, 49 902,75 грн - штрафна (фінансова) санкція; № , яким позивачу збільшено грошове зобов`язання з військового збору на 5 030,63 грн, з яких 4 024,50 грн - основний платіж, 1 006,13 грн - штрафна (фінансова) санкція.

Актом перевірки встановлено пп. 266.5.1 п. 266.5, пп. 266.7.5 п. 266.7, пп. 266.8.1 п. 266.8 ст. 266 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податкові зобов`язання з податку на нерухоме майно, в загальній сумі 14 308,89 грн, в т.ч. за І квартал 2015 року в сумі 7 154,45 грн та за II квартал 2015 року в сумі 7 154,44 грн; п. 164.1, пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, пп. 168.1.1, пп. 168.1.4 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в загальній сумі 65 857,00 грн; п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України в частині невідображення у поданому податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (Ф. № 1-ДФ) за II квартал 2015 року дохід з ознакою 126 по фізичній особі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в сумі 332 330,00 грн; п. 164.1, пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, пп. 168.1.1, пп. 168.1.4 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України, в частині неутримання та неперерахування до бюджету сум військового збору в сумі 4 024,50 грн по терміну перерахування 18.06.2015

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач був власником 7/100 будівлі головного корпусу інв. № 17, розташованого по вул. Радгоспна, 9А у с. Люцерна Вільнянського району Запорізької області. Рішенням Люцернянської сільської ради Вільнянського району Запорізької області від 16.01.2015 № 20 було встановлено на території Люцернянської сільської ради ставки податку на нерухоме майно. 19 лютого 2015 року позивачем було подано податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Рішенням Люцернянської сільської ради Вільнянського району Запорізької області від 23.04.2015 № 9 було внесено зміни до рішення Люцернянської сільської ради Вільнянського району Запорізької області від 16.01.2015 № 20, яким ставки податку було зменшено. Позивач 28 квітня 2015 подав уточнюючу податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, якою зменшив податкове зобов`язання за 1 та 2 квартали 2015 року на суму 14 308,89 грн.

Судами першої та апеляційної інстанції було обґрунтовано зазначено, що висновки акта перевірки № 554/08-06-17/35834347 від 16.09.2015 щодо заниження податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб є хибними, ґрунтуються на невірному застосуванні норм податкового закону, оскільки, судами встановлено, що ТОВ «ПП Запоріжелектромашопторг» не здійснювалась виплата будь-якого додаткового блага фізичній особі - учаснику ТОВ «ПП Запоріжелектромашопторг» у вигляді безоплатної передачі майна та харчування, а правовідносини ТОВ «ПП Запоріжелектромашопторг» з ОСОБА_1 повинні регулюватися положеннями, зокрема, статті 170 Податкового кодексу України.

Судом першої інстанції було встановлено, що 25.03.2015 загальними зборами учасників ТОВ «ПП Запоріжелектромашопторг» прийнято рішення про ліквідацію ТОВ «ПП Запоріжелектромашоптторг» (Протокол № 2/2015). Після завершення розрахунків з кредиторами, на загальних зборах учасників ТОВ «ПП Запоріжелектромашопторг» прийнято рішення про розрахунки з учасниками та затвердження проміжного Ліквідаційного балансу (Протокол № 4/2015 від 17.06.2015). За вказаним рішенням загальних зборів учасників ТОВ «ПП Запоріжелектромашоптторг» (Протокол № 4/2015 від 17.06.2015) об`єкт нерухомості у зв`язку із ліквідацією позивача переданий учаснику товариства - ОСОБА_1 на підставі акту приймання передачі від 17.06.2015. 01.07.2015 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис 10304083 про право власності ОСОБА_1 на: будівлю головного корпусу інв. № 17, об`єкт нежитлової нерухомості площею 35365,6 кв.м., розташовану за адресою АДРЕСА_1 , розмір частки 7/100.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

9. В доводах касаційної скарги ТОВ «ПП Запоріжелектромашоптторг» цитує норми матеріального та процесуального права, вказує на неврахування судом апеляційної інстанції окремих положень Податкового кодексу України та Бюджетного кодексу України, а також того, що Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 року № 71-VIII був оприлюднений з порушенням положень чинного законодавства, що у своїй сукупності призвело до неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушень норм процесуального права при прийнятті рішення.

10. В доводах касаційної скарги Вільнянська ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області цитує норми матеріального та процесуального права, вказує на порушення позивачем вимог чинного податкового законодавства, встановлені під час проведення контролюючим органом перевірки, та на неврахування судами першої та апеляційної інстанції окремих положень Податкового кодексу України, а також на ненадання позивачем доказів на спростування висновків контролюючого органу зазначених у акті перевірки від 16.09.2015 № 554/08-06-17/35834347 щодо встановлених порушень позивачем вимог чинного законодавства, що у своїй сукупності призвело до неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушень норм процесуального права при прийнятті рішення.

11. Відповідачем було надіслано заперечення на касаційну скаргу, в якому він вказує на правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального та матеріального права та просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення від 08.10.2015 № залишити без змін.

12. Касаційний розгляд справи проведено в порядку письмового провадження, відповідно до пункту 3 частини першої статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ, що діє з 15 грудня 2017 року).

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

13. Податковий кодекс України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин):

13.1. Пункт 10.3 статті 10.

Місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору.

13.2. Підпункти 12.3.1, 12.3.4, 12.3.5 пункту 12.3 статті 12.

12.3. Сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

12.3.1. Встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом.

12.3.4. Рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

12.3.5. У разі якщо сільська, селищна або міська рада не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів та акцизного податку в частині реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, що є обов`язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок, а плата за землю справляється із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування плати за землю.

13.3. Підпункти 14.1.90, 14.1.180 пункту 14.1 статті 14.

Корпоративні права - права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами;

податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

13.4. Пункт 164.1, абз. «б» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164.

Базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

У разі використання права на податкову знижку базою оподаткування є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається шляхом зменшення загального оподатковуваного доходу з урахуванням пункту 164.6 цієї статті на суми податкової знижки такого звітного року.

Базою оподаткування для доходів, отриманих від провадження господарської або незалежної професійної діяльності, є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається відповідно до пункту 177.2 статті 177 та пункту 178.3 статті 178 цього Кодексу.

До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: б) вартості майна та харчування, безоплатно отриманого платником податку, крім випадків, визначених цим Кодексом для оподаткування прибутку підприємств.

13.5. Підпункти 168.1.1, 168.1.4 пункту 168.1 статті 168.

Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Якщо оподатковуваний дохід надається у негрошовій формі чи виплачується готівкою з каси податкового агента, податок сплачується (перераховується) до бюджету протягом банківського дня, що настає за днем такого нарахування (виплати, надання).

13.6. Підпункти 170.2.1, 170.2.2, 170.2.6, 170.2.9 пункту 170.2 статті 170.

170.2.1. Облік загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами ведеться платником податку самостійно, окремо від інших доходів і витрат. Для цілей оподаткування інвестиційного прибутку звітним періодом вважається календарний рік.

170.2.2. Інвестиційний прибуток розраховується як позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що визначається із суми витрат на придбання такого активу з урахуванням норм підпунктів 170.2.4-170.2.6 цього пункту (крім операцій з деривативами).

При застосуванні платником податку норм підпункту 170.2.9 цього пункту податковий агент - професійний торговець цінними паперами, включаючи банк, з метою визначення об`єкта оподаткування під час виплати платнику податку доходу за придбані у нього інвестиційні активи враховує документально підтверджені витрати такого платника на придбання цих активів.

Запровадження обов`язку податкового агента для професійного торговця цінними паперами, включаючи банк, не звільняє платника податку від обов`язку декларування результатів усіх операцій з купівлі та продажу інвестиційних активів, здійснених протягом звітного (податкового) року як на території України, так і за її межами, за винятком випадків, зазначених в підпункті 170.2.8 цього пункту.

До продажу інвестиційного активу прирівнюються також операції з: обміну інвестиційного активу на інший інвестиційний актив; зворотного викупу або погашення інвестиційного активу його емітентом, який належав платнику податку; повернення платнику податку коштів або майна (майнових прав), попередньо внесених ним до статутного капіталу емітента корпоративних прав, у разі виходу такого платника податку з числа засновників (учасників) такого емітента чи ліквідації такого емітента.

Придбанням інвестиційного активу вважаються також операції з внесення платником податку коштів або майна до статутного капіталу юридичної особи - резидента в обмін на емітовані ним корпоративні права.

Інвестиційний актив, подарований платнику податку чи успадкований платником податку, вважається придбаним за вартістю, що дорівнює сумі державного мита та податку з доходів фізичних осіб, сплачених у зв`язку з таким даруванням чи успадкуванням.

Інвестиційний прибуток за операціями з деривативами розраховується як позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку за операціями з деривативами (похідними інструментами), включаючи отримані суми періодичних або разових виплат, передбачених умовами контрактів (договорів), та документально підтвердженою сумою, сплаченою платником податку іншій стороні такого контракту (договору) з деривативами (похідними інструментами), в тому числі сплаченими сумами періодичних або разових виплат, які передбачені умовами контракту (договору).

Документальним підтвердженням (первинним документом) доходів та витрат за операціями з інвестиційними активами, укладеними в електронній формі на фондовій біржі для клієнтів - учасників фондової біржі, визнається звіт торговця цінними паперами (брокера), який формується на базі біржового звіту та договору на брокерське обслуговування.

170.2.6. До складу загального річного оподатковуваного доходу платника податку включається позитивне значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами за наслідками такого звітного (податкового) року.

Загальний фінансовий результат операцій з інвестиційними активами визначається як сума інвестиційних прибутків, отриманих платником податку протягом звітного (податкового) року, зменшена на суму інвестиційних збитків, понесених платником податку протягом такого року.

Якщо загальний фінансовий результат операцій з інвестиційними активами має від`ємне значення, його сума переноситься у зменшення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами наступних років до його повного погашення, крім фінансових результатів, зазначених в абзаці першому пункту 29 підрозділу 4 розділу XX «Перехідні положення» цього Кодексу.

Фінансовий результат за операціями з цінними паперами чи деривативами визначається платником податку. При цьому платник податку визначає фінансовий результат за операціями з цінними паперами чи деривативами, що перебувають в обігу на фондовій біржі, окремо від фінансового результату за операціями з цінними паперами чи деривативами, що не перебувають в обігу на фондовій біржі.

Для цілей цього пункту цінні папери чи деривативи визнаються такими, що перебувають в обігу на фондовій біржі, за дотримання умов, визначених підпунктом 153.8.2 пункту 153.8 статті 153 цього Кодексу.

Для цілей цього пункту під національним законодавством розуміється законодавство тієї держави, на території якої здійснюється обіг цінних паперів чи деривативів (укладення цивільно-правових угод, що тягне за собою перехід права власності на цінні папери чи деривативи).

Дія підпунктів 170.2.4 та 170.2.5 не поширюється на придбання або продаж цінних паперів та деривативів, що здійснюються на фондовій біржі, а також у разі: придбання або продажу пакета акцій розміром понад 25 відсотків статутного капіталу емітента; викупу акцій емітентом, у тому числі на вимогу власника акцій; придбання емісійних цінних паперів у процесі їх приватного розміщення; придбання або продажу цінних паперів, які відповідно до вимог законодавства не можуть перебувати в обігу на фондовій біржі.

Якщо протягом звітного періоду платником податку понесені (нараховані) витрати, пов`язані з придбанням цінних паперів та деривативів, що мають ознаки фіктивності, встановлені Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку, такі витрати не враховуються при визначенні фінансового результату за операціями з цінними паперами або деривативами.

170.2.9. Податковим агентом платника податку, який здійснює операції з інвестиційними активами з використанням послуг професійного торговця цінними паперами, включаючи банк, є такий професійний торговець (крім операцій з цінними паперами, визначеними у підпункті 165.1.52 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу). Податковий агент під час кожного нарахування платнику інвестиційного прибутку нараховує (утримує) податок за ставкою, визначеною підпунктом 167.5.1 пункту 167.5 статті 167 цього Кодексу, та сплачує (перераховує) утриманий податок до бюджету під час кожного нарахування такого доходу, що не звільняє платника податку від подання річної податкової декларації при отриманні ним доходу, зазначеного у цьому пункті.

Методика визначення інвестиційного прибутку професійним торговцем цінними паперами при виконанні функцій податкового агента встановлюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну фінансову політику спільно з Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку.

14. Бюджетний кодекс України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин):

14.1. Частина третя статті 27.

Закони України або їх окремі положення, які впливають на показники бюджету (зменшують надходження бюджету та/або збільшують витрати бюджету) і приймаються після 15 липня року, що передує плановому, вводяться в дію не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим, крім передбаченого Законом України «Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну «Укроборонпром» та забезпечення їх стабільного розвитку».

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

15. Підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України передбачено обов`язок місцевої ради опублікувати рішення про встановлення місцевого податку, а також наслідки несвоєчасного опублікування відповідного рішення. Причому норма розрізняє період опублікування рішення ради (це період, який передує плановому), плановий період (у якому планується встановити місцевий податок) і наступний період, (тобто період, який є наступним за плановим).

16. Кожен із цих періодів має самостійне правове значення. При цьому такі періоди не можуть співпадати в часі. Зокрема, не може бути плановим період, у якому було прийняте та опубліковане відповідне рішення ради. Плановим у будь-якому разі може бути лише той період, який є наступним після періоду опублікування рішення ради.

Якщо таке рішення не буде опубліковано до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому підлягає застосуванню відповідний податок, таке рішення застосовується з початку наступного бюджетного періоду за тим, у якому планувалося запровадити відповідний податок.

17. Відповідні норми із запровадженням податку на майно, відмінне від земельної ділянки, на 2015 рік набрали чинності з 1 січня 2015 року.

Отже, лише в 2015 році місцеві ради отримали повноваження щодо встановлення податку на майно, відмінне від земельної ділянки (для об`єктів нежитлової нерухомості). Відповідно, лише після цієї дати місцеві ради мали юридичні підстави для прийняття рішення про встановлення податку на майно, відмінне від земельної ділянки.

Таким чином податок на майно, відмінне від земельної ділянки, міг справлятися не раніше 2016 року.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

18. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції Закону, що діяла до набрання чинності Закону України від 15.01.2020 № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ»).

19. У ході розгляду справи судом першої інстанції було надано належну оцінку доказам у їх сукупності з дотриманням норм статей 70-72, 86 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції на час розгляду справи судами) та іншим обставинам, що спростовують позицію відповідача про недотримання позивачем ним вимог чинного податкового законодавства.

Колегія суддів зазначає, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку, що контролюючим органом податкове повідомлення-рішення від 08.10.2015 № , яким позивачу збільшено грошове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 17 886,11 грн, було прийняте контролюючим органом у межах та у відповідності до вимог чинного законодавства, оскільки з урахуванням норми підпункту 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України, рішення місцевих рад, зокрема і Рішення Люцернянської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, стосовно податку на майно, відмінне від земельної ділянки, прийняті та опубліковані в 2015 році, не могли бути застосовані в 2015 році. Такі рішення могли передбачати плановим лише 2016 рік, і саме з цього періоду податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, міг вважатися встановленим місцевою радою, а відповідно саме з цього періоду і виник обов`язок з декларування та сплати зазначеного податку.

Щодо податкових повідомлень-рішень від 08.10.2015 № та № , колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції обґрунтовано зазначено, що види доходів, які визначаються податковим законодавством як додаткове благо за абз. «б» пп. 164.2.17 п. 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, це доходи, що отримуються фізичною особою - працівником від податкового агента - роботодавця. Враховуючи наявність особливих правил для розрахунку і оподаткування доходів, одержаних від відчуження корпоративних прав, а також наявність окремої підстави (пп.164.2.9 п. 164.2 статті 164 Податкового кодексу України) для включення таких доходів до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податків - фізичної особи, відсутні підстави для застосування вказаного положення податкового законодавства до спірних правовідносин.

20. Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що контролюючий орган приймаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення № , № , № від 08.10.2015 діяв всупереч та не у відповідності до вимог чинного податкового законодавства.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

21. Судами першої та апеляційної інстанції в повній мірі встановлено фактичні обставини справи.

22. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині.

23. Суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону (частина перша статті 352 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції Закону, що діяла до набрання чинності Закону України від 15.01.2020 № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ»).

24. З огляду на зазначене, враховуючи положення Податкового кодексу України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), колегія суддів приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд апеляційної інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права, у частині неправильного тлумачення закону та скасував рішення суду першої інстанції, яке відповідає закону, що є підставою для скасування такого судового рішення, а тому касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «ПП Запоріжелектромашоптторг» на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2016 року підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 352, 355, 356, 359, пунктом 4 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного суду України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні касаційної скарги Вільнянської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області відмовити.

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПП Запоріжелектромашоптторг» задовольнити.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2016 року у справі № 808/8443/15 скасувати, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2015 року в даній справі залишити в силі.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер

І.А. Гончарова ,

Судді Верховного Суду