Справа № 620/887/20
Суддя: Ткаченко О.Є.
Дата ухвалення: 2020-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2020 року Чернігів Справа № 620/887/20

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Ткаченко О.Є., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Львова, Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправними дій та стягнення суми індексації грошового забезпечення,
У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Львова, Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому просить:

- визнати протиправними дії Квартирно-експлуатаційного відділу міста Львова з застосування базового місяця січень 2016 року при розрахунку суми індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 16.09.2016;

- стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу міста Львова суму індексації грошового забезпечення в розмірі 9857,93 грн за період з 01.01.2016 по 16.09.2016;

- визнати протиправними дії Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки з застосування базового місяця січень 2016 року при розрахунку суми індексації грошового забезпечення за період з 17.09.2016 по 24.06.2017;

- стягнути з Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки суму індексації грошового забезпечення в розмірі 14193,92 грн за період з 17.09.2016 по 24.06.2017.

В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що в ході виконання відповідачами рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01.04.2019 року по справі 620/339/19 виявилось, що при розрахунку суми індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 по 16.09.2016 та 17.09.2016 по 24.06.2017 відповідачі використовували базовий місяць січень 2016 року, а не січень 2014 року як повинно було бути. В січні 2016 року відбулось підвищення грошового забезпечення за рахунок підвищення преміювання, без зміни посадового окладу. Таким чином вважає, що базовим місяцем для нарахування суми індексації грошового забезпечення є січень 2014 року, оскільки з січня 2014 року розмір посадового окладу не змінювався.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.03.2020 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов.

Відповідач, Квартирно-експлуатаційного відділу міста Львова, у встановлений судом строк відзив на позов не надав.

Відповідно до частини 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідач, Чернігівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, у встановлений судом строк надав відзив на позов, в якому із позовними вимогами не погодився, зазначивши, що у вересні 2016 року ОСОБА_1 прибув на нову посаду до нового місця служби в Північно-Східне територіальне управління внутрішнього аудиту Міністерства Оборони України. Місяцем, в якому індекс споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків було встановлено згідно грошового атестату серія ЗУ № 320207, виданого ОСОБА_1 КЕВ міста Львова (попереднє місце служби). Виходячі з цього, базовим місяцем для нарахування індексації визначено місяць зарахування ОСОБА_1 на нову посаду до списків особового складу Північно-Східного територіального управління внутрішнього аудиту, а саме вересень 2016 року. Тобто порушень з боку Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки не було, виплата відбулася згідно вимог нормативних документів.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 в період з 01.01.2016 по 24.06.2017 проходив військову службу у військових формуваннях Міністерства оборони України.

З 01.01.2016 по 16.09.2016 проходив військову службу у Західному територіальному управлінні внутрішнього аудиту Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України.

Під час проходження позивачем військової служби у Західному територіальному управлінні внутрішнього аудиту і до цього часу зазначене управління перебуває на фінансовому забезпеченні у Квартирно-експлуатаційному відділі міста Львова (далі - КЕВ міста Львова).

В подальшому позивача переведено до іншого військового формування та з 17.09.2016 по 24.06.2017 останній проходив військову службу у Північно-Східному територіальному управлінні внутрішнього аудиту Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України.

Після звільнення з військової служби 24.06.2017, під час спілкування з діючими військовослужбовцями позивач дізнався, що нарахування грошового забезпечення в період з 01.01.2016 по 24.06.2017 проводилося не в повному обсязі, а саме не нараховувалась та не виплачувалась індексація грошового забезпечення за вказаний період.

Враховуючи зазначене, позивачем на адресу КЕВ міста Львова та Чернігівського ОТЦК та СП було подано інформаційні запити щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за час проходження мною військової служби. У відповідь на запити Позивач отримав довідки від 11.01.2019 № 25 та від 14.01.2019 № 181, в яких зазначено, що індексація грошового забезпечення в період з 01.01.2016 по 24.06.2017 не нараховувалась та не виплачувалась відповідно до телеграми директора Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 04.01.2016 № 248/3/9/1/2 та листа Міністерства соціальної політики України від 04.07.2017 № 220/5140, а також відсутністю фінансування на проведення індексації.

З такими рішеннями Відповідачів Позивач не погодився та звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправними дії Відповідачів щодо відмови у нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 16.09.2016 та 17.09.2016 по 24.06.2017 та зобов`язання здійснити нарахування та виплату індексації за вказаний період.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 01.04.2019 по справі №620/339/19, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В ході виконання відповідачами вказаного рішення суду з`ясувалось, що при розрахунку суми індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 по 16.09.2016 та з 17.09.2016 по 24.06.2017 відповідачі використовували базовий місяць січень 2016 року, а не січень 2014 року.

Не погоджуючись з вказаними діями відповідачів, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи суд зазначає наступне.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України від 25.03.1992 № 2232- XII «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Військова служба є особливим видом публічної служби, тому її проходження передбачає особливе регулювання служби військовослужбовців, а саме межі реалізації ними своїх службових прав у зв`язку з специфікою їх правового статусу, відносини щодо звільнення та проходження військової служби врегульовані як загальним законодавством України про працю, так і спеціальним законодавством.

При цьому, пріоритетними є норми спеціального законодавства, а норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо спеціальними нормами не врегульовано спірних відносин, та коли про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі.

У свою чергу, спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є Закон України від 20.12.1991 № 2011-ХП «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-ХІІ).

Так, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації (частина 2 статті 1-2 Закону № 2011-ХІІ).

У свою чергу, частинами 1-4 статті 9 Закону № 2011-ХІІ встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

При цьому статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Абзацом 2 частини 3 статті 9 Закону № 2011-ХІІ встановлено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 03.07.1991 № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон № 1282-ХІІ).

Так, статтею 2 Закону № 1282-ХІІ визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до статей 4, 6 Закону № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 затверджений Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок № 1078).

Згідно з пунктом 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка (у 2016 році - 103 відсотка, у 2017 році -103 відсотка).

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

За змістом пункту 4 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці, у тому числі працюючим пенсіонерам, грошове забезпечення, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю, що надається залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Пунктом 5 Порядку № 1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що місяць, в якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації.

При цьому, відповідно до абзацу 5 пункту 5 Порядку №1078 якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати.

Як вбачається з довідки №437 від 07.10.2019 року в січні 2016 року відбулось підвищення грошового забезпечення за рахунок підвищення преміювання, без зміни посадового окладу (а.с. 10).

Таким чином, базовим місяцем для нарахування суми індексації грошового забезпечення Позивача для періодів військової служби з 01.01.2016 по 16.09.2016 та 17.09.2016 по 24.06.2017 є січень 2014 року, оскільки з січня 2014 року розмір посадового окладу не змінювався.

Крім того, застосування саме січня 2014 року як базового для розрахунку суми індексації за попередні періоди служби підтверджується довідкою №25 від 11.01.2019, виданою КЕВ міста Львова (а.с. 9).

Відповідно до ст. 13 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Вказана стаття передбачає необхідність застосування судом такого засобу захисту порушених прав, який забезпечить ефективне відновлення порушеного права без необхідності звернення до правоохоронних органів або повторного звернення до суду.

Враховуючи те, що оскаржувані дії були вчинені в процесі виконання судового рішення, а спосіб захисту визначений судом не призвів до відновлення порушеного права, суд вважає, що належним способом захисту його порушених прав є вимога про визнання протиправними дій з застосування базового місця січня 2016 при розрахунку суми індексації грошового забезпечення за періоди з 01.01.2016 року по 16.09.2016 року та 17.09.2016 року по 24.06.2017 року.

Разом з тим, не підлягає задоволенню позовна вимога про стягнення з КЕВ міста Львова суму індексації грошового забезпечення в розмірі 9857,93 грн за період з 01.01.2016 по 16.09.2016 та стягнення з Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки суму індексації грошового забезпечення в розмірі 14193,92 грн за період з 17.09.2016 по 24.06.2017, оскільки суд не може підміняти інший орган державної влади або місцевого самоврядування та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу. З огляду на те, що відповідач наділений дискреційними повноваженнями, то суд не вправі перебирати на себе функції вказаного суб`єкта владних повноважень. При цьому, суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин.

Крім того, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина друга статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України).

З урахуванням зазначеного, керуючись частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, з метою повного захисту прав, свобод, інтересів позивача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом: зобов`язання Квартирно-експлуатаційного відділу міста Львова нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 16.09.2016 із застосуванням базового місяця січень 2014 року та зобов`язання Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 17.09.2016 по 24.06.2017 із застосуванням базового місяця січень 2014 року.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 належить задовольнити частково.

Відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи відсутність судових витрат позивача, їх розподіл не здійснюється.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Львова, Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправними дій та стягнення суми індексації грошового забезпечення задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Квартирно-експлуатаційного відділу міста Львова (вул. Батуринська, 2, м. Львів, 79007, ) щодо застосування базового місяця січень 2016 року при розрахунку суми індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) за період з 01.01.2016 по 16.09.2016.

Визнати протиправними дії Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (вул. Гетьмана Полуботка, 68, м. Чернігів, 14013, ) щодо застосування базового місяця січень 2016 року при розрахунку суми індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) за період з 17.09.2016 по 24.06.2017.

Зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ міста Львова (вул. Батуринська, 2, м. Львів, 79007, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 16.09.2016.

Зобов`язати Чернігівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (вул. Гетьмана Полуботка, 68, м. Чернігів, 14013, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) індексацію грошового забезпечення за період з 17.09.2016 по 24.06.2017.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення виготовлено 15 травня 2020 року.

Суддя О.Є. Ткаченко