Справа № 243/13874/19
Суддя: Ільяшевич О. В.
Дата ухвалення: 2020-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/243/7/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2020 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Ільяшевич О.В.,

за участю

секретаря судового засідання Гакала Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2, м. Слов`янськ, Донецької області) в порядку спрощеного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції Національної поліції в Київській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

29 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції Національної поліції в Київській області про скасування постанови серії ЕАК № 1764516 про адміністративне правопорушення від 19 листопада 2019 року, мотивуючи свої вимоги тим, що 19 листопада 2019 року приблизно о 01 год.00 хв. ночі він керував автомобілем VOLVO FH 12.420 державний номерний знак НОМЕР_1 - 8815-ІХ та був зупинений інспектором поліції на автодорозі Київ - Харків в м. Березань Баришівського району Київської області. Вказує на те, що інспектор управління патрульної поліції Національної поліції в Київський області, лейтенант поліції Шестопал О. В. став звинувачувати його в тому, що він керує транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів, та ним було виявлено невідповідність в реєстраційному документі, а саме вказано транспортний засіб як бортовий, а по факту тентований. Зазначає, що із даними звинуваченнями він не погодився, оскільки такого правопорушення він не вчиняв, зокрема його автомобіль є бортовим. Неодноразово він проходив технічний огляд за місцем свого проживання, при цьому якихось порушень технічного та іншого характеру робітниками поліції виявлено не було. В свідоцтві про реєстрацію його транспортного засобу чітко вказано що він є бортовим. Незважаючи на його заперечення та відсутність складу та події правопорушення в його діях патрульним інспектором Управління патрульної поліції Національної поліції в Київській області лейтенантом поліції Шестопалом О. В. відносно нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1764516, за частиною 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У зв`язку із порушенням п.30.1 ПДР України, про застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн. 00 коп.. Вважає, що складена відносно нього постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена з порушенням чинного законодавства, зокрема норм Кодексу України про адміністративні правопорушення, у тому числі передбачених з частиною 1, 2 ст. 283 КУпАП, оскільки фабула постанови не містить інформації про те хто і яким транспортним засобом керував, точної дати та час подій, не була проведена фото та відеофіксація правопорушення, не було проведено ніякого експертного дослідження (експертизи) відносно шин, в самій постанові відсутні відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис на підтвердження вчинення правопорушення.

Крім того зазначає, що проведення розгляду справи відбувалося на місці зупинки транспортного засобу що є неприпустимим та відбулося в порушення рішення Конституційного суду від 26 травня 2015 року.

З огляду на викладене просив суд ухвалити рішення, яким визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1764516 від 19 листопада 2019 року у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 121 КУпАП.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, наполягава на задоволенні його вимог.

Представник відповідача Управління патрульної поліції Національної поліції в Київській області Шестопал О. В., повідомлений належним чином про розгляд справи, в судове засідання не з`явився, справу просив розглядати без його участі. До суду надав відзив на позовну заяву про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якого представник відповідача заперечував проти позовних вимог позивача з огляду на те, що згідно із постановою, винесеною інспектором роти №2 батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП лейтенантом поліції Шестопалом О. В., 19 листопада 2019 року о 00 год. 37 хв. водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом VOLVO FH 12.420 державний номерний знак НОМЕР_1 - НОМЕР_2 , м. Березань, дорога Київ-Харків 76 км, якого було зупинено за порушення ПДР, а саме не працювала права фара ближнього світла, в ході перевірки було виявлено невідповідність в реєстраційному документі, а саме вказано транспортний засіб як бортовий, а по факту, тентований, своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 30.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 №1306 та скоїв адміністративне правопорушення, за яке частиною шостою статті 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність. Внаслідок чого ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності шляхом накладення на нього штрафу в розмірі 170 грн. Вказує на те, що переобладнання, що призвело до зміни облікових даних механічного транспортного засобу, повинно бути відображено у його реєстраційних документах, тобто в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу у графі «тип» має бути запис «Бортовий тентований». Зазначає, що в копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_1 , транспортний засіб є бортовим. Але, як вбачається з відеозапису з нагрудної камери поліцейського, долученому до матеріалів справи, транспортний засіб під керуванням позивача є бортовим тентованим. Вказує на те, що на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського, позивач визнає, що транспортний засіб під його керуванням бортовий тентований, але не вбачає в цьому правопорушення та звинувачує працівників МРЕВ, хоча обов`язок реєстрації(перереєстрації) покладено на водія транспортного засобу. Вважає, що розглядаючи дану адміністративну справу, інспектор діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно правовими актами. У зв`язку із наведеним, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступні обставини та відповідні ним докази.

В постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серія: ЕАК № 1764516, складеної інспектором роти №2 батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП лейтенантом поліції Шестопалом О. 19 листопада 2019 року, о 00 год. 37 хв., зазначено, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом VOLVO FH 12.420 державний номерний знак НОМЕР_1 - 8815-ІХ, м. Березань, дорога Київ-Харків 76 км, якого було зупинено за порушення ПДР, а саме не працювала права фара ближнього світла, в ході перевірки було і виявлено невідповідність в реєстраційному документі, вказано т.з. як бортовий, а по факту, тентований, чим порушив п. 30.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 №1306 (далі - ПДР) та скоїв адміністративне правопорушення, за яке частиною шостою статті 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170,0 грн(а.с.9).

Згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу виданого на ім`я ОСОБА_1 на транспортний засіб VOLVO FH 12.420 державний номерний знак НОМЕР_1 - 8815-ІХ, вбачається, що вказаний транспортний засіб за типом є загально вантажним бортовим(а.с.8)

У судовому засіданні був переглянутий також представлений відповідачем відеозапис з камер поліцейських від 19 листопада 2019 року, який міститься на долученому до матеріалів справи лазерному диску, DVD-R із відеофайлами з персонального нагрудного відео реєстратора поліцейського ОСОБА_2 . В.. На вказаному диску мається два відеофайли. На одному з них поліцейським зафіксована розмова між ОСОБА_3 та попередньо ОСОБА_1 , але ОСОБА_1 на зображенні не видно, на вказаному відеозаписі поліцейський роз`яснює правопорушнику де потрібно поставити йому свій підпис про одержання останнім постанови про накладення адміністративного стягнення. Другий відео файл на вказаному диску зовсім не відтворюється.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, які виникли між сторонами, суд до наступного висновку.

Позивач в своїй заяві зокрема зазначає, що склавши на місці зупинки постанову про накладення на нього адмінстягнення, відповідач порушив вимоги чинного КУпАП.

За таких обставин, суд зазначає, що положеннями статті 276 КУпАП визначено місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Так, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, розглядаються за місцем оброблення та обліку таких правопорушень.

Законами України може бути передбачено й інше місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Пункт 1 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із п. 2 розділу III Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи зазначене, суд вважає твердження позивача щодо незаконності розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці його вчинення помилковими. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу.

При цьому суд зауважує, що дійсно, відповідно до рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року по справі N 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП, яке передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення за місцем його вчинення визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В мотивувальній частині вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що у частинах 1, 2 ст. 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Разом з тим, зміни до ст. 258 КУпАП, якими надано можливість працівникам Національної поліції не складати протоколи про адміністративні правопорушення, та Інструкція N 1395, якою урегульований порядок оформлення адміністративних правопорушень саме у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, набрали чинності пізніше, ніж було прийняте вищевказане рішення Конституційного Суду України.

З огляду на викладене, суд вважає, що розгляд справи на місці зупинки транспортного засобу не є порушенням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, яке утворює самостійну підставу для скасування постанови, винесеної за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з п. 30.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, власники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати (перереєструвати) їх в уповноваженому органі МВС або провести відомчу реєстрацію в разі, якщо законом установлена обов`язковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформлення або переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів.

В ст. 32 ЗУ «Про дорожній рух» визначено, що переобладнання транспортних засобів, тобто зміна типу або марки (моделі), призначення чи параметрів конструкції транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, шляхом установки кабіни, кузова чи їх деталей, спеціального обладнання і номерних агрегатів, не передбачених нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб, повинно відповідати правилам, нормативам і стандартам України.

Відповідно до Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. N 1388, перереєстрація транспортних засобів проводиться у разі отримання свідоцтва про реєстрацію замість утраченого або не придатного для користування, зміни їх власників, місця стоянки, місцезнаходження або найменування власників - юридичних осіб, місця проживання або прізвища, імені чи по батькові фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, а також у разі зміни кольору, переобладнання транспортного засобу чи заміни кузова, інших складових частин, що мають ідентифікаційні номер.

Відповідно до ч. 6 ст. 121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, -тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 279 КУпАП, яка передбачає розгляд справи про адміністративне правопорушення , розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

За правилами ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Відповідно до п. 5 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно з п. 9-10 розділу III Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

КУпАП становить сукупність як матеріальних норм права за якими встановлено зміст адміністративних правопорушень та відповідальність за їх вчинення, так і процесуальних норм права які передбачають порядок розгляду справ про притягнення до адміністративної відповідальності.

При розв`язанні спору у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, суд, зокрема, перевіряє чи прийняті такі рішення із дотриманням порядку розгляду справи, передбаченого процесуальними нормами КУпАП.

В своєму позові ОСОБА_1 як на підстави для скасування спірної постанови про накладення на нього адміністративного стягнення, серед іншого, посилається на порушення при складанні постанови, оскільки фабула постанови не містить інформації про те хто і яким транспортним засобом керував, точної дати та час подій, не була проведена фото та відеофіксація правопорушення, не було проведено ніякого експертного дослідження (експертизи) відносно шин, в самій постанові відсутні відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис на підтвердження вчинення правопорушення.

Суд зауважує, що статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку відповідач, відповідно до статті 251 КУпАП, на підтвердження винуватості позивача у вчиненні правопорушення, дотримання його прав при розгляді справи про адміністративне правопорушення, та процедури її розгляду, мав би надати, зокрема, відеозапис правопорушення, розгляду справи, та ухвалення рішення.

Втім, ані наданий відповідачем відзив на позовну заяву, ані представлений відеозапис, жодних доказів на спростування тверджень позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушення чи правомірності ухвалення спірної постанови про накладення на нього адміністративного стягнення не містять.

Більш того, з дослідженого у судовому засіданні відеозапису з камер форменого одягу поліцейських видно лише, що зафіксована розмова між ОСОБА_3 та попередньо ОСОБА_1 , але ОСОБА_1 на зображенні не видно, на вказаному відеозаписі поліцейський роз`яснює правопорушнику де потрібно поставити йому свій підпис про одержання останнім постанови про накладення адміністративного стягнення. З відеозапису є незрозумілим коли саме поліцейським був розпочатий розгляд справи та оголошено, яка справа підлягає розгляду. Відеозапис не містить роз`яснення поліцейським позивачеві його прав і обов`язків, більш того, встановлено, що лише на вимогу позивача, вже після ухвалення спірного рішення у справі, поліцейський розпочинає роз`яснення його прав передбачених ст. 268 КУпАП, та ст. 63 Конституції України.Відеозапис фіксування самого правопорушення суду взагалі не наданий, із відеозапису також не видно, щоб посадовою особою були допитані свідки очевидці подій.

У судове засідання відповідач також не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача, обмежившись лише направленням відзиву, в якому тільки міститься сама по собі констатація того, що позивач вчинив правопорушення, обставини вчинення якого зазначені в оскаржуваній постанові.

Суд зазначає, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути розцінена як беззаперечний доказ вчинення нею правопорушення та дотримання порядку розгляду справи, передбаченого процесуальними нормами КУпАП, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідно до ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містить інформації про здійснення будь-якої фіксації правопорушення.

Таким чином, в порушення частини третьої статті 283 КУпАП у постанові по справі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення, та не вказано про те, чи взагалі таке фіксування проводилось.

Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтею 283 КУпАП. У ній зокрема необхідно зазначити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення 19 листопада 2019 року серії ЕАК № 1764516 посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, надана відповідачем копія відеозапису з нагрудної камери інспектора не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Отже, відеозапис, поданий відповідачем на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, в розумінні приписів ст.ст. 73-76 КАС України, не тільки не містить будь-які дані про вчинення правопорушення, але й не може вважатися належним доказом по справі про адміністративне правопорушення.

Аналогічна позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справах № 524/5536/17 та № 524/7184/16-а, від 24 січня 2019 року у справах № 428/2769/17 та №592/5576/17.

Відповідно до пункту 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що за таких обставин, вимоги позивача про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст.121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення із закриттям провадження у справі підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 8-10, 13, 72 74, 77, 243, 244, 245 -246, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції Національної поліції в Київській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія: ЕАК № 1764516 від 19 листопада 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП, - скасувати.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 6 ст. 121 КУпАП України - провадженням закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Відповідно до п. 3 розділу VI "Прикінцеві положення» ЦПК України Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя Слов`янського міськрайонного

суду Донецької області О. В. Ільяшевич