Справа № 580/537/20
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2020-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2020 року справа № 580/537/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Тимошенко В.П.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

встановив:

11 лютого 2020 року до Черкаського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 5781,32 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що з 07.11.2015 по 11.10.2019 вона працювала в Черкаському відділі поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області на посаді інспектора сектору моніторингу та має спеціальне звання капітан поліції.

11.10.2019 її звільнено наказом ГУНП в Черкаській області № 243 о/с за п.7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням). Проте в день звільнення, відповідач всупереч вимогам ст. 116 КЗпП України не провів з нею повний розрахунок, у зв`язку з чим вона звернулася з позовом до суду.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 17.02.2020 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 10.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

26.03.2020 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити повністю. В обгрунтування свого відзиву зазначив, що посилання позивача на ст. 116, 117 КЗпП України безпідставне та необгрунтоване, оскільки питання виплати грошового забезпечення поліцейських врегульовано спеціальним законодавством, а саме Постановою №99 та Порядком №260.

На підставі ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає про таке.

ОСОБА_1 з 07.11.2015 по 11.10.2019 працювала в Черкаському відділі поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області на посаді інспектора сектору моніторингу та має спеціальне звання капітан поліції.

11.10.2019 її звільнено зі служби наказом ГУНП в Черкаській області № 243 о/с за п.7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням). Згідно з наказом ГУНП в Черкаській області № 243 о/с від 11.10.2019 позивача звільнено зі служби в поліції з посади інспектора сектору моніторинга Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області, з 11 жовтня 2019 року, з виплатою грошової компенсації за 22 доби щорічної чергової основної оплачуваної відпустки та за 4 доби додаткової оплачуваної відпустки за фактично відпрацьований час в 2019 році, з виплатою одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції.

Відповідно до виписки по картковому рахунку позивачу виплачено заробітну та інші виплати не в день звільнення 11.10.2019, а 30.10.2019.

Вирішуючи спір по суті суд зазначає таке.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби особам, які перебували на службі в органах Національної поліції, регулюються правовими нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992оку N 2262-XII (надалі - Закон N 2262-XII), що були чинні на день виникнення спору.

Цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Відповідно до ст.117 Кодексу Законів про працю України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно вимог ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до вимог ст. 94 Закону України "Про Національну поліцію України", п.3 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року N260 (надалі - Порядок N260), до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії, одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з частинами 1, 2 статті 94 Закону №580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Відповідно до пункту 3 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за №669/28799 (далі Порядок №260), грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.

До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Пунктом 15 Порядку №260 визначено, що при прийнятті на службу до Національної поліції грошове забезпечення поліцейським нараховується з дня призначення на посаду. У разі звільнення зі служби грошове забезпечення поліцейським виплачується по день їх звільнення зі служби в поліції включно.

Разом з тим, ані Законом №580-VIII, ані Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 №114, не врегульовано порядок відшкодування за час затримки розрахунку при звільненні працівника з органів поліції.

Так, за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає скасуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовані спірні правовідносини.

Згідно з частиною 1 статті 116 Кодексу законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Частиною 1 статті 117 Кодексу законів про працю України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 звільнена зі служби в поліції 11.10.2019 у відповідності до наказу ГУНП в Черкаській області від 11.10.2019 №243 о/с, тоді як фактичний розрахунок та виплату грошового забезпечення проведено 30.10.2018.

З огляду на викладене, враховуючи зміст статті 117 Кодексу законів про працю України, яка передбачає відповідальність власника за затримку розрахунку при звільненні, підставою для якої є факт порушення власником строків розрахунку при звільненні та вина власника, суд доходить висновку про необхідність стягнення на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

При прийнятті рішення у даній справі судом враховано правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах від 20.02.2019 у справі №814/1735/16, від 30.01.2019 у справі №806/2164/16 та від 11.10.2018 у справі №806/829/17.

Обчислення середнього заробітку за період затримки розрахунку проводиться із застосуванням Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 (далі - Порядок №100) та Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року № 260 (далі - Порядок №260).

Суд зазначає, що порядок № 260 не містить правил розрахунку середньоденного грошового забезпечення у разі затримки розрахунку з поліцейським, але містить положення щодо розрахунку середньоденного грошового забезпечення у разі виплати грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку, яка проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства, на день звільнення зі служби.

Натомість положення щодо регулювання виплати сум коштів при затримці розрахунку при звільненні регулює Порядок № 100.

Абз. 3 п. 2 Порядку № 100 передбачено, що у всіх інших випадках (крім випадків обчислення середньої заробітної плати для оплати щорічної відпустки) збереження середньої заробітної плати, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Відповідно до п. 5 Порядку № 100, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. За правилами п. 8 Порядку № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням того, що позивача звільнено зі служби 11.10.2019, то середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні підлягає стягненню з дня наступного після звільнення до дня, який передує перерахунку коштів, тобто з 11.10.2019 по 29.10.2019 (за 19 днів затримки розрахунку).

Як вбачається з наявної у матеріалах справи довідки про доходи позивача № 558 від 20 грудня 2019 року середньомісячна заробітна плата за два останні місяці, які передували звільненню позивача з органів поліції за серпень та вересень 2019 року становить 18561,58 грн. (серпень 2019 року - 9266,09 грн., вересень 2019 року - 9295,49 грн.).

Оскільки кількість робочих днів за серпень-вересень становила 61 день, то середньоденне грошове забезпечення позивача становить: 301,40 грн. (18561,58 : 61 = 304,28). Отже, сума середнього заробітку позивача за час затримки розрахунку становить: 5781,32 грн (19 днів х 304,28 грн.), яка підлягає до стягнення з Головного управління Національної поліції Черкаської області.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно положень статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням наведеного в сукупності суд приходить до висновку про наявність підстав для повного задоволення позовних вимог.

Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору тому розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 72-73, 76-77, 139, 143, 243-246, 255, 257, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Черкаській області (18036, м. Черкаси, вул. Смілянська, 57, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 5781,32 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлений 13.05.2020.

Суддя В.П. Тимошенко