Справа № 183/677/20
Суддя: Сорока О. В.
Дата ухвалення: 2020-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 183/677/20
№ 2-а/183/113/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2020 рокуНовомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Сороки О.М.,

секретаря Пащенко А.С.,

розглянувши, в порядку загального позовного провадження, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, інспектора взводу 2 роти №3 батальйону №3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Боронило Ігоря Владиславовича про визнання дій відповідача протиправними, скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

06 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним, в якому просив визнати недійсною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2055164 від 02.02.2020 року, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП, - закрити.

Свій позов ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 02.02.2020 року постановою інспектора УПП в Дніпропетровській області Боронило І.В. серії ЕАК №2055164 на нього накладено адміністративне стягнення за ст.122 ч.2 КУпАП в розмірі 425 грн. Відповідно до змісту вказаної постанови, позивач 02.02.2020 року у м. Підгороднє на вул. Широкій, 26, керуючи автомобілем, рухався у крайній лівій смузі, не маючи наміру зробити поворот ліворуч або розворот.

Між тим, позивач вважає постанову незаконною, оскільки правил дорожнього руху він не порушував, а в оскаржуваній постанові відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували його вину у даному правопорушенні, працівник поліції в повній мірі не встановив необхідні для вирішення справи обставини, а тому дана постанова підлягає скасуванню.

Зокрема, позивач наполягає на тому, що рухався в крайній лівій сузі руху в цьому напрямку для здійснення в подальшому розвороту, завчасно її зайнявши, згідно п.11.5 ПДР України, забезпечивши безпеку для себе та інших учасників дорожнього руху. Такі ж пояснення позивач надав інспектору поліції, які останнім були проігноровані, також відповідач не надав жодних доказів вчинення позивачем правопорушення, розглянув справу без його присутності, відмовив у клопотання про перенесення розгляду справи та залучення до участі у розгляді справи адвоката.

Таким чином, зважаючи на те, що при винесенні оскаржуваної постанови суб`єкт владних повноважень не довів належними доказами вину позивача, останній наполягає на її скасуванні та просить закрити провадження у справі за відсутності складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 06 лютого 2019 року відкрито загальне позовне провадження.

В судове засідання позивач не з`явився, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав.

Представник відповідача, відповідач, в судове засідання не з`явилися, надіславши до суду відзив з додатками, у якому серед іншого зазначено про те, що 02.02.2020 року відповідачем винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 122 КУпАП про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., в якій зазначено про те, що останній, керуючи ТЗ НONDA CIVIС д.н.з. НОМЕР_1 , в Дніпропетровській області, м. Підгородне, по вул. Широка в районі буд. 2Б, рухався у крайній лівій смузі не маючи наміру зробити поворот або розворот, чим порушив п.11.5 ПДР. При цьому, вказана постанова є правомірною та такою, що відповідає встановленим вимогам КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі №1395 від 07.11.2015 року. Крім того, на відеозапису з нагрудного відео реєстратора зафіксовано розгляд справи та спілкування позивача з інспекторами патрульної поліції. Розгляд справи проводився згідно чинного законодавства, позивачу роз`яснено його права відповідно до ст.268 КУпАП. Самим позивачем не надано жодних доказів, які б спростовували факт вчинення ним адміністративного правопорушення, а тому у задоволенні позову просить відмовити, а справу розглянути без участі відповідача.

На підставі ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Суду подано копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2055164, винесену 02 лютого 2020 року інспектором роти 3 батальйону 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області рядовим поліції Боронило Ігорем Владиславовичем, у відповідності до якої 02.02.2020 року о 01.31 годин ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом НONDA CIVIС номерний знак НОМЕР_1 в м. Підгородне, вул. Широка 2Б, рухався в крайній лівій смузі не маючи наміру зробити поворот ліворуч або розворот, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, тому на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. (а.с.4).

Згідно ч.2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Аналогічні норми містяться в ч.1ст.8 ЗУ «Про Національну поліцію».

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

У відповідності до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху.

Відповідно до пункту 1.1 ПДР ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно пункту 1.9 ПДР особи, які порушують ПДР, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У відповідності до ч.2 ст. 122 КУпАП порушення розташування транспортних засобів на проїзній частині тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів (425 грн.)

В тім, посилання на порушення конкретного пункту Правил дорожнього руху України оскаржувана постанова не містить.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно дост.222 КУпАП розгляд справ про правопорушення, передбачені ч.1ст. 122 цього Кодексу, покладено на органи Національної поліції.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Разом з тим, згідно з частини 3,4 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Отже, у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в Кодексі України про адміністративні правопорушення.

Висновки аналогічного змісту містяться у рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015 р. по справі №1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно дост.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зіст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.40 Закону України "Про Національну поліцію"(надалі - Закон №580-VIII), поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Положення Закону №580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, представником відповідача надано DVD диск, який досліджено судом в порядку ст.220 КАС України, на якому, міститьсявідеозапис з нагрудного відео реєстратора відповідача, яким зафіксовано лише розгляд справи та розмову між працівниками поліції та позивачем.

Між тим, з даного відеозапису не вбачається фіксації факту самого правопорушення, ділянки дороги та смуги руху, по якій рухався позивач, дорожню обстановку на цій ділянці автодороги, роз`яснення ОСОБА_1 , як особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, його прав, передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, повідомлення останнього про суть скоєного правопорушення, належної підготовки до розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, дослідження доказів при розгляді адміністративної справи.

З відеозапису також встановлено, що під час складання постанови, позивач оспорив вчинення ним правопорушення, просив відповідача надати бланк для дачі письмових пояснень по суті справи та відкласти розгляд справи для можливості скористуватися правовою допомогою, на що відповідач відповів відмовою та повідомив, що справа вже розглянута з винесенням постанови, яку позивач має право оскаржити в суді.

В силу вимог ч.1ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У відповідності до ч.1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а ч.2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 10.11.2015 року за № 1408/27853 затверджена Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі - Інструкція).

Зазначеною Інструкцією передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка (п. 9 Інструкції).

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (п. 10 Інструкції).

Обов`язковою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є вчинення нею адміністративного правопорушення, а факт вчинення особою правопорушення, в свою чергу, має бути підтверджений належними та допустимими доказами.

В свою чергу, відповідачем не подано жодного доказу, який оцінювався ним при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, як і не надано доказів, на підтвердження того, що позивач, керуючи транспортним засобом в м. Підгородне, вул. Широка 2Б, рухався в крайній лівій смузі не маючи наміру зробити поворот ліворуч або розворот.

У відповідності до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В даному випадку, у суду відсутня будь-яка доказова база про вчинення позивачем адміністративного правопорушення та яка, як наслідок, обґрунтовувала б правомірність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, що свідчить про передчасне прийняття оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення, та необхідність її скасування, а зважаючи на те, що судом не встановлено в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, а тому провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 72, 77-79, 120, 241-246, 250, 286 КАС України, ст. ст. 132-1, 247, 292, 293 КУпАП, Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 , - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2055164, винесену 02.02.2020 року інспектором роти №3 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Боронило Ігорем Владиславовичем.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сорока О.В.