Справа № 480/1332/20
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2020-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у задоволенні клопотання про залишення позову без руху
"15" травня 2020 р. Справа № 480/1332/20

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевченко І.Г., розглянувши в порядку спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Суми клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без руху в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 - 3го прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до військової частини НОМЕР_1 - 3го прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (далі відповідач, військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації додаткової відпустки за виконання обов`язків військової служби, пов`язаних з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я за період з 2013 по 2019 рік, станом на день звільнення зі служби 19.04.2019 та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію додаткової відпустки за виконання обов`язків військової служби, пов`язаних з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, виходячи із грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби, за період з 14.08.2013 по 19.04.2019 пропорційно фактичному часу виконання обов`язків військової служби в зазначених умовах та (або) на посадах у відповідності до Порядку надання та визначення тривалості щорічної додаткової відпустки залежно від часу проходження служби в місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами та на посадах, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 № 702.

Ухвалою суду від 02.03.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.17).

Представником відповідача подано до суду, крім іншого, клопотання про залишення позовної заяви без руху (а.с.21-23), в якому представник відповідача просив залишити позовну заяву ОСОБА_1 без руху у зв`язку з не сплатою позивачем судового збору. Так, в обґрунтування такого клопотання представник відповідача зазначив, що позивач не може бути звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», оскільки відповідно до вказаної норми звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях учасники бойових дій у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Однак, предметом позову у даній справі є визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відповідача. При цьому, серед пільг учасникам бойових дій відсутнє право на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору з вимогами, подібними до тих, з якими звернувся позивач.

Крім того, в обґрунтування клопотання також вказав, що компенсація за відпустку не входить до структури грошового забезпечення військовослужбовців і не є спором про стягнення заробітної плати, а відтак, відсутні підстави для звільнення позивача від сплати судового збору за подання даного позову.

Дослідивши матеріали справи та подане клопотання про залишення позовної заяви без руху, суд вважає, що таке клопотання представника відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За приписами ч.13 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє відповідну ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали. При цьому відповідно до ч.3 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.2 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Так, вичерпний перелік категорій осіб, що звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, передбачений статтею 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до пункту 13 частини першої ст. 5 Закону України «Про судовий збір», на яку посилається представник відповідача, передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, учасники бойових дій у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Дійсно, висновки, щодо застосування вказаної норми викладено у ряді ухвал Верховного Суду, зокрема, від 02 березня 2018 року у справі № 820/2891/17, від 26 березня 2018 року у справі №805/3967/17-а, від 03 квітня 2018 року у справі №814/2000/17, від 13 липня 2018 року у справі №461/618/17, від 23 серпня 2018 року у справі №800/416/17, від 07 серпня 2018 року у справі №826/14550/17, в який Суд зазначив, що лише у справах, в яких предметом спору є правовідносини стосовно наявності статусу учасника бойових дій або предметом спору є правовідносини стосовно прав та гарантій особи як учасника бойових дій, така особа звільняється від сплати судового збору, тобто порушені права нерозривно повинні бути пов`язані саме із статусом учасник бойових дій.

Разом з тим, п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

В даному випадку, предметом спору є стягнення компенсації за невикористані додаткові відпустки, що є частиною заробітною платою, а відтак, підстав для залишення позову без руху у цій справі відсутні.

Щодо доводів представника відповідача з приводу того, що компенсація за додаткову відпустку не входить до структури грошового забезпечення військовослужбовців, суд зазначає наступне.

За приписами ч.2 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», п.2 Розділу І Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25 червня 2018 року N 558 до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

При цьому, відповідно до ч.ч.4,14 ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, виконання обов`язків військової служби яких пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням або здійснюється в особливих природних географічних, геологічних, кліматичних і екологічних умовах та умовах підвищеного ризику для життя і здоров`я, крім військовослужбовців строкової військової служби, надається щорічна додаткова відпустка ІЗ ЗБЕРЕЖЕННЯМ грошового та матеріального забезпечення. У рік звільнення військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.

Аналіз вказаних норм свідчить, що на час відпустки, яка хоча і не пов`язана з виконанням службових обов`язків, за особою зберігається заробітна плата (грошове забезпечення), відтак, такі виплати включаються до фонду заробітної плати і є невід`ємною його частиною. Це ж саме стосується і компенсації при звільненні за невикористані дні відпустки.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 21.08.2019 у справі №620/4218/18.

Відтак, доводи представника відповідача суд не приймає до уваги та вважає необхідним у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без руху слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 240, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без руху у справі №480/1332/20 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 - 3го прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя І.Г. Шевченко