Справа № 280/2835/19
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2020-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

14 травня 2020 року Справа № 280/2835/19 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сацького Р.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , код ДРФО НОМЕР_1 )

до відповідача 1 Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8, )

до відповідача 2 - Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, )

про визнання дій протиправними, -

ВСТАНОВИВ:

11 червня 2019 р. до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) Державної фіскальної служби України (далі відповідач 1), Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач 2), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача 1, щодо складання податкової інформації від 22.11.2018 №36393/7/99-99-13-04-03-17;

- визнати протиправними дії відповідача 2, які полягають у проведенні документальної перевірки в результаті якої складено акт №4208-01-13-05/ документальної позапланової невиїзної перевірки позивача з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками та з питань правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 по 31.12.2018.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що дії відповідача 1 щодо складання податкової інформації не узгоджуються з імперативними приписами чинного податкового законодавства України в частині недотримання визначеної на правовому рівні процедури зібрання та складання інформації, а доводи, викладені відповідачем 1 у відповідній інформації є документально непідтвердженими та не відповідають змісту та меті здійснення інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності державної фіскальної служби, тому є протиправними, а складені контролюючим органом результати проведення аналізу від 22.11.2018 № 36393/7/99-99-13-04-03-17 є недійсними. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. З огляду на таке, просить суд задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 14.06.2019 позовну заяву залишено без руху, та надано 10 ти денний строк на усунення недоліків.

У термін, встановлений ухвалою суду, позивачем усунуто недоліки.

Ухвалою суду від 27.06.2019 відкрито провадження по даній адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 17.07.2019 о/об 15 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 17.07.2019 зупинено провадження по справі до примирення сторін до 29.08.2019 до 15 год. 00 хв.

25.07.2019 від представника відповідача 2 через канцелярію суду (вх. №39912) поданий відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позову заперечував та зазначив наступне. Запит до гр. ОСОБА_1 , направлено 28.11.2018 (документальне підтвердження додається), тому контролюючий орган скористався своїм правом по запиту про надання інформації, але відповіді не отримав, лист повернувся у зв`язку із закінченням строку зберігання, у відповідності п.42.4 ст.42 Податкового кодексу - «У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення». З матеріалів справи вбачається, що запит, направлений відповідача на адресу позивача містили вказівку на фактичну і правову підстави направлення запиту - пункт 73.3 статі 73, підпункт 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, а також обставини, встановлені за наслідком діяльності інформаційних систем автоматизованого моніторингу. Запити містили опис інформації, що запитується, та орієнтовний перелік документів, що її підтверджують. Отже доводи позивача в адміністративному позові є необгрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

25.07.2019 від представника відповідача 1 через канцелярію суду (вх. №30921) поданий відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позову заперечував та зазначив наступне. Дії відповідача щодо внесення до електронної бази даних інформації, отриманої внаслідок проведення перевірок позивача, в даному випадку, є лише службовою діяльністю працівників податкової інспекції на виконання своїх службових обов`язків по збиранню доказової інформації щодо наявності чи відсутності документального підтвердження господарських операцій. Вказані дії самі по собі не створюють для суб`єкта господарювання жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав та не породжують для позивача обов`язкових юридичних наслідків. З урахуванням викладених обставин, вважаємо, що податкова інформація Державної фіскальної служби України від 22.11.2018 № 36393/7/99-99-13-04-03-17 є такою, що складена правомірно та не порушує права Позивача та зібрана виключно в межах діючого законодавства. Права Позивача оскаржуваними діями Відповідача не порушуються. З наведених підстав просить суд у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 29.08.2019 продовжено строку зупинення провадження по справі для примирення сторін до 18.11.2019 о/об 14 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 18.11.2019 продовжено процесуальний строк зупинення провадження для примирення сторін до 11.02.2020 о/об 10 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 11.02.2020 продовжено процесуальний строк зупинення провадження для примирення сторін до 15.04.2020 о/об 10 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 15.04.2020 поновлено провадження по справі та призначено підготовче засідання на 15.04.2020 о/об 11 год. 00 хв.

Ухвалою від 15.04.2020 закрито підготовче провадження на призначено справу до судового розгляду на 12.05.2020 о/об 15 год. 00 хв.

12.05.2020 від представника позивача через канцелярію суду (вх. №21590) подано клопотання про розгляд справи без участі позивача.

12.05.2020 від представника відповідача 2 через канцелярію суду (вх. №21749) були подані заперечення на позов.

У судовому засідання представники позивача просили суд задоводльнити позовні вимоги у повному обсязі, представник відповідача просив суд відмовити у завдоволенні позову.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Головним управлінням ДФС у Запорізькій області проведена документальна позапланова невиїзна перевірка діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (скорочена назва - ФОП ОСОБА_1 ) за період діяльності 01.01.2016 по 31.12.2018 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства та дотримання законодавства, щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (акт № 42/08-01-13-05/ НОМЕР_1 від 01.02.2019).

Підставою для проведення зазначеної перевірки слугували приписи ст. 20.1.4 пункту 20.1 ст. 20, п. 75.1. ст. 75, п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, ст. 79 Податковго кодексу України, абз. 2 п.1 ст. 13 розділу IV Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» та наказу Головного управління ДФС у Заплрізькій області від 09.01.2019 №64.

Копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки від 09.01.2019 №64, а також письмового повідомлення №24/525/14/08-01-13-05-09 від 14.01.2019 про дату та місце проведення документальної позапланової перевірки, було надіслано на адресу позивача 14.01.2019 рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

В ході проведення перевірки, визначення сум одержаного доходу, за перевіряємий період, проводилося за даними книг обліку доходів, за даними з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів та на підставі отриманої податкової інформації, щодо відпрацювання платників податків, які отримували грошові перекази через ТОВ «Пост Фінанс» за здійсненні відправлення поштових вантажів із залученням ТОВ «Нова Пошта». Також у розділі 1.13 акту зазначена податкова інформація від 22.11.2018 №36393/7/99-99-13-04-03-17.

16.04.2019 адвокатом позивача направлено запит до Головного управління ДФС у Запорізькій області про витребування інформації та копій документів, на яких є посилання в акті № 4208-01-13-05/ від 01.02.2019.

Листом від 24.04.2019 №24502/10/08-01-13-05-10 Головне управління ДФС у Запорізькій області надало відповідь про розгляд адвокатського запиту в якому зазначило, що перевірка проводилась на підставі отриманої інформації (зазначеної у відповіді на заперечення платнику податків), шо наведена в листі ДФС України від 22.11.2018 № 36393/7/99- 99-13-04-03-17, щодо відпрацювання платників податків, які отримували грошові перекази через ТОВ «Пост Фінанс» за здійсненні відправлення поштових вантажів із залученням ТОВ «Нова Пошта». Зазначена інформація була отримана Головним управлінням ДФС України від ДФС України засобами електронного зв`язку та доведена до відпрацювання на підставі отриманої інформації від ТОВ «Пост Фінанс», зокрема по ФОП ОСОБА_2 , якою було отримано кошти від покупців на загальну суму 6322486,00 грн (без ПДВ), з т.ч. у 2016 році на суму 1315995,00 грн, у 2017 році на суму 85068,00 грн, у 2018 році на суму 4921 123,00 грн (наведено у витягу з інформації шодо платників податків - фізичних осіб, шо користувалися послугами ТОВ «Нова пошта» та ТОВ «Пост Фінанс, який додається) за відправлення поштових вантажів із залученням ТОВ «Нова Пошта». Отримана інформація від ТОВ «Пост Фінанс» за здійсненні відправлення поштових вантажів із залученням ТОВ «Нова Пошта» знаходиться в розпорядженні ДФС України. В зв`язку з чим запропоновано звернутися безпосередньо до ДФС України для отримання даної інформації.

В додаток до зазначено листа був доданий лист ДФС України від 22.11.2018 №36393/7/99-99-13-04-03-17.

Інформаційний запит про надання ФОП ОСОБА_1 додаткових документів для проведення перевірки був направлений Головний управлінням ДФС у Запорізькій області 28.11.2018 рекомендованим листом з повідомленням про вручення №007), але відповіді не отримав, лист повернувся у зв`язку із закінченням строку зберігання.

Не погоджуючись із діями контролюючих органов щодо складання податкової інформації і як наслідок проведенням документальної перевірки , позивач звернувся до суду із даним позовом.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі Податковий кодекс України).

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 ПК України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 16.1 статті 16 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний, зокрема, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України, контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики, його територіальні органи.

Крім того п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України визначено право контролюючого органу відповідно до визначених ст. 19-1 функцій, проводити у визначеному законодавством порядку перевірку показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування та із своєчасність, достовірністю, повнотою нарахування та сплатою усіх передбачених цим кодексом податків та зборів, виконанням законів з інших питань, контроль за дотриманням якого покладені на контролюючі органи.

Щодо правомірності складання податкової інформації суд зазначає наступне.

Пунктом 62.1 ст. 62 ПК України передбачено, що податковий контроль здійснюється, зокрема, шляхом: інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу.

Згідно з п. 71.1 ст. 71 ПК України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - це комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Згідно ст 72. ПК України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла:

72.1.1. від платників податків та податкових агентів, зокрема інформація:

72.1.1.1. що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, звітах про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, інших звітних документах;

Підпункт 72.1.1.1 підпункту 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 із змінами, внесеними згідно із Законом № 652-VIII від 17.07.2015\

72.1.1.2. що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів;

Підпункт 72.1.1.2 підпункту 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 із змінами, внесеними згідно із Законом № 3609-VI від 07.07.2011\

72.1.1.3. про фінансово - господарські операції платників податків;

72.1.1.4. про застосування реєстраторів розрахункових операцій;

72.1.2. від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та Національного банку України, зокрема інформація:

72.1.2.1. про об`єкти оподаткування, що надаються та/або реєструються такими органами. Зазначена інформація повинна містити, зокрема, вид, характеристики, індивідуальні ознаки об`єкта оподаткування (в разі наявності), за якими його можна ідентифікувати;

72.1.2.2. про результати здійснення державного контролю за господарською діяльністю платника податків;

72.1.2.3. що міститься у звітних документах (крім персоніфікованої статистичної інформації), які подаються платником податків органам виконавчої влади та/або органам місцевого самоврядування;

Підпункт 72.1.2.3 підпункту 72.1.2 пункту 72.1 статті 72 із змінами, внесеними згідно із Законом № 4834-VI від 24.05.2012\

72.1.2.4. про встановлені органами місцевого самоврядування ставки місцевих податків, зборів та надані такими органами податкові пільги;

72.1.2.5. про дозволи, ліцензії, патенти, свідоцтва на право провадження окремих видів діяльності, яка повинна містити, зокрема:

найменування платника податків, якому видані такі дозволи, ліцензії, патенти;

податковий номер або реєстраційний номер облікової картки фізичної особи;

вид дозвільного документа;

вид діяльності, на провадження якої видано дозвільний документ;

дату видачі дозвільного документа;

строк дії дозвільного документа, інформацію про припинення (зупинення) дії дозвільного документа із зазначенням підстав такого припинення (зупинення);

сплату належних платежів за видачу дозвільного документа;

перелік місць провадження діяльності, на яку видано дозвільний документ;

72.1.2.6. про експортні та імпортні операції платників податків;

72.1.3. від банків, інших фінансових установ - інформація про наявність та рух коштів на рахунках платника податків, звіти про підзвітні рахунки, подані від фінансових агентів;

Підпункт 72.1.3 пункту 72.1 статті 72 в редакції Закону № 323-IX від 03.12.2019\

72.1.4. від органів влади інших держав, міжнародних організацій або нерезидентів;

72.1.5. за наслідками податкового контролю;

Підпункт 72.1.5 пункту 72.1 статті 72 в редакції Законів № 404-VII від 04.07.2013, № 1797-VIII від 21.12.2016\

72.1.6. для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності також використовується інша інформація, оприлюднена як така, що підлягає оприлюдненню відповідно до законодавства та/або добровільно чи за запитом надана контролюючому органу в установленому законом порядку.

Відповідно до ст.74 ПК України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.

Інформаційні системи і засоби їх забезпечення, розроблені, виготовлені або придбані центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, є державною власністю.

Система захисту податкової інформації, що зберігається в базах даних Інформаційних систем, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.

Внесення інформації до баз даних Інформаційних систем та її опрацювання здійснюються контролюючими органами.

Перелік Інформаційних систем визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.

Пункт 74.2 статті 74 виключено на підставі Закону № 2245-VIII від 07.12.2017\

74.3. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

Стаття 74 із змінами, внесеними згідно з Законом № 5083-VI від 05.07.2012; текст статті 74 в редакції Закону № 1797-VIII від 21.12.2016\

Таким чином, відображена у вказаних системах податкова інформація використовується податковим органом виключно для власних функціональних потреб та має на меті проведення аналізу господарської діяльності платника, правомірності формування ним податкового зобов`язання та податкового кредиту за операціями з іншими суб`єктами господарювання. Інформація щодо якої постало спірне питання є результатом відпрацювання платників податку та отриманна засобами електронного зв`язку.

Внесення до електронної бази даних податкової інформації, отриманої внаслідок вчинення дій щодо проведення зустрічної звірки, є одним із заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на Відповідача 1 функцій та завдань.

Відповідно до пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити:

1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує;

2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;

3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу витягнутої руки під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом;

3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;

4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків:

податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування;

акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної;

5) у разі проведення зустрічної звірки;

6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1245 затверджено Порядок періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом (далі - Порядок №1245), в розумінні п. 1 якого податкова інформація - це сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб`єктами інформаційних відносин у процесі діяльності і необхідні для реалізації покладених на органи державної податкової служби завдань і функцій.

Відповідно до п. 9 Порядку №1245 органи державної податкової служби мають право звернутися до суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій, завдань, та документального підтвердження такої інформації.

Пунктом 10 Порядку №1245 встановлено, що запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу. У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.

У разі, коли запит складено з порушенням вимог, визначених у пунктах 9 і 10 цього Порядку, суб`єкт інформаційних відносин звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит (п. 16 Порядку №1245).

Дії відповідача щодо внесення до електронної бази даних інформації, отриманої внаслідок проведення перевірок позивача, в даному випадку, є лише службовою діяльністю працівників податкової інспекції на виконання своїх службових обов`язків по збиранню доказової інформації щодо наявності чи відсутності документального підтвердження господарських операцій.

Як встановлено матеріалами адміністративної справи, у листі відповідача 1 від 22.11.2018 №3639/7/99-99-13-04-03-17 зазначено про проведення аналізу контролюючими органами всіх рівнів податкової служби на предмет повноти декларування доходів і сплати податків наявній інформації про суми отриманих платниками податків фізичними особами через ТОВ «Пост Фінанс» грошових переказів за здійснення відправлення поштових вантажів із залученням ТОВ «Нова Пошта» за 2015 -2018 роки.

Отже, вказана податкова інформація сама по собі не є юридично значемою для Позивача, оскільки не має безпосереднього впливу на суб`єктивні права та обов`язки позивача шляхом позбавлення його можливості реалізувати належне йому право або шляхом покладення на нього будь-якого обов`язку, а, відтак, податкова інформація Державної фіскальної служби України щодо гр. ОСОБА_1 , безпосередньо не порушуюс права та інтереси Позивача.

З наведених підстав вимоги у тій частині задоволенню не підлягають.

Щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки суд зазначає.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Підпунктом 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України визначено, що документальна позапланова перевірка здійснюється у разі, якщо виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Належною формою реалізації такого обов`язку, є спрямування письмового запиту до платника податків із зазначенням у запиті про існуючі порушення з боку такого платника та необхідність надання ним пояснень та документів. Метою запиту є підтвердження або спростування тієї інформації, яка є у податкового органу, при чому достовірність такої інформації про порушення може бути як категорична, так і умовна. Встановлення порушення та формування висновків про це можливе лише після отримання запитуваної контролюючим органом інформації. Тому наведення у запиті з посиланням на інформацію, як можливого порушення, а не категоричного висновку про порушення з боку платника податків, передбачає наявність інформації, яка потребує додаткової перевірки, яку можливо реалізувати шляхом здійснення запиту та проведеного аналізу після її отримання.

Як встановлено матеріалами адміністративної справи, запит щодо надання пояснень про суми грошових коштів від 23.11.2018 №10989/14/08-01-56-07 був надійланий позивачу 28.11.2018 рекомендованим повідомленням про вркучення поштового відправлення, однак, лист повернувся у зв`язку із закінченням строку зберігання. У відповідності п.42.4 ст.42 Податкового кодексу -«У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.»

Тобто, запит відповідача 2, який був направлений на адресу позивача містив вказівку на фактичну і правову підстави направлення запиту - пункт 73.3 статі 73, підпункт 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, а також обставини, встановлені за наслідком діяльності інформаційних систем автоматизованого моніторингу. Запит містив опис інформації, що запитується, та орієнтовний перелік документів, що її підтверджують.

Аналогічна позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 23 квітня 2019 року (справа №2040/6314/18)».

Відтак, суд вважає, що настання наслідків у вигляді прийняття наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 є обґрунтованим та правомірним, оскільки позивачем не надано належної відповіді на обов`язковий запит контролюючого органу та не надано документів, про які йшлося у запиті (в даному випадку не надано письмових пояснень, їх документального підтвердження та копії товарно транспортних накладних, розрахункових документів (чеки, квитанції тощо), книги обліку доходів або інших документів за 2015-2018 роки), ФОП ОСОБА_1 не виконано законних вимог контролюючого органу.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

У відповідності до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частиною 2 статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

При цьому, суд враховує, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п.29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28 серпня 2018 року (справа № 802/2236/17-а).

На переконання суду, питання, які можуть вплинути на результат розгляду справи, судом було розглянуто та надано їм оцінку у повній мірі.

Виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідачі, як суб`єкти владних повноважень довели правомірність своїх дій та прийняття спірного рішення.

Натомість позивач достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, суду не надав.

За таких обставин суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно, враховуючи те, що у задоволенні позову слід відмовити, судові витрати відшкодуванню позивачу не підлягають.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені позовної заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , код ДРФО НОМЕР_1 ) до Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8, ), до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) про визнання дій протиправними - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Роз`яснити учасникам справи, що відповідно до пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення Кодексу адміністративного судочинства України у перебіг установленого судом строку для подання апеляційної скарги не враховується строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), запроваджений відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 (із змінами та доповненнями).

Рішення у повному обсязі складено та підписане суддею 14.05.2020.

Суддя Р.В. Сацький