Справа № 200/3833/20-а
Суддя: Череповський Є.В.
Дата ухвалення: 2020-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2020 р. Справа№200/3833/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Череповський Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Щасливцевської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення № 2142 від 27.02.2020 року в частині відмови в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки, зобов`язання надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Щасливцевської сільської ради (далі - Відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення № 2142 від 27.02.2020 року в частині відмови в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки, зобов`язання надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки.

В обґрунтування позовної заяви Позивач зазначив, що рішенням 111 сесії Щасливцевської сільської ради № 2142 від 27 лютого 2020 року йому відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки, площею 0,1000 га для індивідуального дачного будівництва, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з наданням дозволу на розробку проекту землеустрою на бажану земельну ділянку іншій особі, тобто відмовив у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою з непередбачених законом підстав.

На підставі зазначеного, Позивач просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення № 2142 від 27.02.2020 року 111 сесії Щасливцевської сільської ради 7 скликання в частині відмови ОСОБА_1 в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , поруч з ділянкою із кадастровим номером :04:001:1967,

- зобов`язати Щасливцевську сільську раду надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в розмірах не більше 0,1000 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , поруч з ділянкою із кадастровим номером :04:001:1967.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2020 року провадження по справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

06 травня 2020 року Відповідачем до суду надано відзив на адміністративний позов, в якому зазначено, що на бажану земельну ділянку раніше вже було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою іншій особі. Отже сільська рада з поважних причин відмовила в задоволенні заяви позива. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Згідно з ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 цього Кодексу датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , згідно посвідчення серії НОМЕР_1 від 23.12.2016 року має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

11 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до голови Щасливецької сільської ради з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно земельної ділянки у власність площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . До заяви додав копію паспорта, ІПН, копію посвідчення учасника бойових дій, графічний матеріал щодо можливого розміщення земельної ділянки.

Рішенням 101 сесії Щасливецької сільської ради 7 скликання від 26.09.2019 року № 1851 відмовлено у задоволенні заяв громадянам у зв`язку з тим, що на земельні ділянки запитуємі у заявах, надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення її безоплатно у власність для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд іншим особам, пунктом 3 зазначений ОСОБА_1 .

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду у справі № 200/14121/19-а від 10 лютого 2020 року визнано протиправним та скасовано рішення № 1851 від 26.09.2019 року 101 сесії Щасливської сільської ради Херсонської області сьомого скликання Щасливської сільської ради Генічеського району Херсонської області в частині відмови ОСОБА_1 в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, яка знаходиться за адресом: АДРЕСА_1 ; зобов`язано Щасливську сільську раду Генічеського району Херсонської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.09.2019 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресом: АДРЕСА_1 .

На виконання вказаного рішення суду відповідачем розглянуто заяву позивача від 11.09.2019 року та Рішенням 111 сесії Щасливцевської сільської ради 7 скликання від 27.02.2020 року № 2142 йому відмолено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Відмова вмотивована наданням дозволу на розробку проекту землеустрою на бажану земельну ділянку іншій особі.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб що передбачений Конституцією та законами України.

Статтею 14 Конституції України закріплено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Частиною 1 ст. 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Підпунктом г частини першої статті 121 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

За приписами частини першої статті 122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до частини шостої статті 122 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Абзацом 1 частини сьомої статті 118 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

З аналізу вказаної вище норми вбачається, що нею встановлений вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відповідачем відмовлено позивачеві у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у зв`язку з наданням такого дозволу іншій особі, але така підстава відмови не відповідає вимогам абзацу 1 частини сьомої статті 118 ЗК України.

Суд зазначає, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність, а тому надання відповідачем дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність іншим особам не є підставою для відмови позивачеві у наданні такого дозволу.

Таку правову позицію висловлено у постанові Верховного Суду України від 13.12.2016 у справі №815/5987/14 та постановах Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 545/808/17, від 22.02.2019 у справі № 813/1631/14, від 28 лютого 2020 року у справі № 461/1257/17.

Що стосується вимоги позивача про зобов`язання відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, суд зазначає наступне.

Завдання адміністративного судочинства полягає в гарантуванні ефективного захисту порушених прав осіб, що звертаються до суду за захистом цих прав, з урахуванням принципу розподілу влади, за суті яким на адміністративний суд покладено обов`язок контролю легальності дій та рішень суб`єктів владних повноважень, які мають діяти у визначених законом межах та на власний розсуд при виборі одного законного рішення із кількох можливих варіантів.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Суд звертає увагу, що спосіб захисту має враховувати суть порушення, допущеного суб`єктом владних повноважень - відповідачем, а тому суд має обрати спосіб захисту права, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Судом встановлено, що відповідач вдруге відмовив в наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою по надуманих, безпідставним обставинам, чим допустив зловживання своїми повноваженнями, що вимагає застосування судом ефективного способу відновлення порушеного права позивача.

Таку правову позицію висловлено у постанові Верховного Суду від 08.08.2019 року у справі № 808/3080/17.

Враховуючи викладене, суд доходить до висновку, що у зв`язку з неодноразовими відмовами у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, належним способом захисту прав позивача у цій справі є зобов`язання надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення позивачу земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в розмірах не більше 0,1000 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином даний адміністративний позов підлягає задоволенню повністю.

Підстави для розподілу судових витрат у відповідності до вимог ст. 139 КАС України - відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 2, 6, 8-9, 19-20, 22, 25-26, 72-78, 90, 139, 205, 241-246, 255, 295-297, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_2 ) до Щасливцевської сільської ради (75580, Херсонська обл., с. Щасливцеве, вул. Миру, б. 26, ідентифікаційний код юридичної особи в ) про визнання протиправним та скасування рішення № 2142 від 27.02.2020 року в частині відмови в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки, зобов`язання надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення № 2142 від 27.02.2020 року 111 сесії Щасливцевської сільської ради 7 скликання в частині відмови ОСОБА_1 в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Щасливцевську сільську раду надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в розмірах не більше 0,1000 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення Донецького окружного адміністративного суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до внесених Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 року №540-ІХ змін у розділ VI "Прикінцеві положення" КАС України, строк на апеляційне оскарження продовжується на строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню короновірусної хвороби (COVID-19).

Суддя Є.В. Череповський