Справа № 446/178/20
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2020-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №446/178/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Кравців О.Р.,

секретар судового засідання Шийович Р.Я.,

від позивача Стернюк В.А.,

від відповідача Гринюк Н.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кам`янка-Бузького відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправними та скасування постанови про стягнення виконавчого збору та постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.

Суть справи.

24.01.2020 ОСОБА_1 звернувся до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області із позовною заявою до Кам`янка-Бузького відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), в якому просить поновити строк для звернення з позовом до суду, визнати протиправною та скасувати постанову ВП №58545811 від 06.03.2019 про стягнення виконавчого збору та постанову ВП №58545811 від 21.12.2019 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження постановлені державним виконавцем Кам`янка-Бузького районного відділу державної виконавчої служби Малишко М.М.

Ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 29.01.2020 цю справу передано за підсудністю до Львівського окружного адміністративного суду.

Позовна заява надійшла до суду 17.03.2020 та згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями таку передано для розгляду судді Кравціву О.Р.

Ухвалою суду від 20.03.2020 позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 17.04.2020 поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду із цим позовом, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін.

В обґрунтування позовної заяви зазначено про те, що позивачем свій обов`язок як боржник згідно з рішенням суду та виконавчим листом виконав у повному обсязі. На розгляді Кам`янка-Бузького районного суду перебуває скарга Зозуляка І.М. на рішення державного виконавця Гринюх Н.В. щодо виконання цього ж виконавчого листа у справі №446/1212/14-ц, згідно з ВП №48772002. Зокрема, у процесі розгляду судом даної скарги державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 25.09.1018, у якій вказано, що виконавчий лист в частині стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь ПАТ «Кредобанк» судові витрати в сумі 2692,85 грн. виконано повністю, згідно з наявними в матеріалах виконавчого провадження платіжними дорученнями, виконавчий збір та витрати стягнуто в повному обсязі.

Не зважаючи на викладене державний виконавець Малишко М. М. вирішила повторно стягнути виконавчий збір, розраховуючи суму боргу від загальної заборгованості (залишку). Зауважив, що відповідно до ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10% суми, що підлягає стягненню, поверненню. Оскільки згідно з виконавчим листом визначено п`ять боржників, відповідно, у разі стягнення виконавчого збору з кожного, загальна сума становитиме 71750,70 грн. (14350,14 х 5). Тобто виконавчий збір становитиме вже 50% суми, що є абсурдом та прямим порушенням приписів ст. 27 Закону.

Також зазначив, що стягуючи виконавчий збір, який розраховано від загальної суми заборгованості, державний виконавець фактично робить ОСОБА_1 відповідальним за погашення всього боргу.

Крім того позивач з АСВП довідався, що державним виконавцем винесено постанову від 21.12.2019 по стягнення із ОСОБА_1 витрат виконавчого провадження в сумі 2068,00 грн., яка також є неправомірною через те, що виконавчий збір вже стягнуто.

Таким чином оскільки позивач виконав свій обов`язок як боржник шляхом стягнення з нього повної суми судового збору, виконавчого збору та витрат на проведення виконавчий дій, повторне стягнення є протиправним, порушує його права та інтереси, а тому звернувся до суду із цим позовом.

24.04.2020 за вх.№3080ел. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач вказав, що на виконанні перебуває виконавче провадження №58545811 від 06.03.2019 з виконання виконавчого листа Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 03.06.2015 №446/1212/14-ц про звернення стягнення на предмет іпотеки, який належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а саме: житловий будинок цегляний, зазначений в плані під літерою «А-1», що складається з трьох житлових кімнат житловою площею 53,1 кв.м., кухні, двох коридорів, двох службових приміщень, трьох кладових, прихожої, тиражу та веранди, всього загальною площею 145,7 кв.м., господарська будівля сарай (шлакоблокна), зазначена в плані під літерою «Б» та всі споруди, зазначені в плані, що до будинку відносяться, що знаходяться в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта 12482184, шляхом проведення прилюдних торгів через державну виконавчу службу та за ціною визначеною експертом процесі відкритого виконавчого провадження, а також за рахунок іншого майна, у тому числі грошові кошти, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 (як солідарних боржників), на яке може бути звернено стягнення в порядку, передбаченому законодавством України, для повного задоволення грошових вимог Публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК», а саме: загальної заборгованості за кредитним договором №А380012 від 22.09.2008, із змінами і доповненнями від 25.11.2011, яка становить 307786,77 грн.

Вказане виконавче провадження відкрито 06.03.2019. 06.03.2020 державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору відповідно до залишку боргу - 143501,48 грн., що становить 10% та складає 14350,14 грн. Оскільки за приписами ч. 4 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору.

21.12.2019 державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження на суму 2068,00 грн., оскільки згідно з рахунком №03-08/19 ФОП ОСОБА_8 (експерта) витрати за оцінку арештованого і описаного майна, а саме: 1/5 частини житлового будинку, становлять 4800,00 грн., з яких 1999,00 грн. додаткові витрати з боржника та 2801,00 грн. витрат перераховано з авансового внеску стягувача.

Крім вказаного відповідач цитував приписи ст.ст. 543, 544 Цивільного кодексу України щодо змісту солідарного обов`язку та права боржника, який виконав солідарний обов`язок, заявити зворотну вимогу.

Просив у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, з підстав, що викладені у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив повністю, з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву. Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Суд заслухав пояснення сторін, з`ясував обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги і відзив проти позову та ті, які мають інше значення для вирішення справи, дослідив письмові докази, долучені до матеріалів справи та -

в с т а н о в и в :

Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області 03.06.2015 видано виконавчий лист №446/1212/14-п про звернення стягнення на предмет іпотеки, який належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а саме: житловий будинок цегляний, зазначений в плані літерою «А-1», що складається з трьох житлових кімнат житловою площею 53,1 кв.м., кухні, двох коридорів, двох службових приміщень, трьох кладових, прихожої гаражу, веранди всього загальною площею 145,7 кв.м., господарська будівля сарай (шлакоблокна), зазначена в плані під літерою «Б» та всі споруди, зазначені в платі «№1, що до будинку відносяться, що знаходяться в АДРЕСА_1 . Реєстраційний номер об`єкта 14282184 , - шляхом проведення прилюдних торгів через державну виконавчу службу та за ціною визначеною експертом в процесі виконавчого провадження.

- а також за рахунок іншого майна, у тому числі грошових коштів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_6 (як солідарних боржників), на яке може бути звернено стягнення в порядку передбаченому законодавством України, для повного задоволення грошових вимог ПАТ «КРЕДОБАНК», а саме: загальної заборгованості за кредитним договором №А380012 від 22.09.2008 із змінами і доповненнями від 25.11.2011, яка становить 307786,77 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в користь ПАТ «КРЕДОБАНК» судові витрати в сумі 2692,85 грн.

06.03.2019 державним виконавцем Кам`янка-Бузького районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Львівській області Малишко М.М. відкрито виконавче провадження, про що винесено постанову, ВП №58545811. Залишок боргу за заявою стягувача - 143501,48 грн.

У вказаній постанові боржником вказано ОСОБА_1 , зобов`язано його подати декларацію про доходи та майно та попередити боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Також п. 3 постанови передбачено стягнути з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 14350,14 грн.

06.03.2019 винесено також постанову про стягнення з боржника виконавчого збору ВП №58545811, відповідно до якої вирішено стягнути з боржника ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 14350,14 грн. При цьому у постанові зазначено про 10% згідно зі ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», залишок боргу - 143501,48 грн. /а.с.5/

21.12.2019 державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, ВП №58545811, відповідно до якої з боржника ОСОБА_1 відповідно до ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» постановлено стягнути 2068,00 грн. витрат на проведення виконавчих дій.

Також відповідно до постанови від 25.09.2018 про повернення виконавчого документа стягувачу встановлено, що 16.02.2017 стягувачу запропоновано відповідно до вимог п. 6-8 ст. 61 та п. 6 Прикінцевих положень Закону України «Про виконавче провадження» вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, про що повідомити письмово ВДВС у 15-денний строк з дня отримання повідомлення державного виконавця. Станом на 25.09.2018 відповідь від стягувача не надходила. Виконавчий лист в частині стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , на користь ПАТ «Кредобанк» судових витрат в сумі 2692,85 грн. виконано повністю згідно з наявними у матеріалах виконавчого провадження платіжними дорученнями, виконавчий збір та витрати стягнуто у повному обсязі /а.с.6-7/.

Позивач не погоджуючись із постановами про стягнення з боржника виконавчого збору від 06.03.2019 та про стягнення витрат виконавчого провадження від 21.12.2019, вважаючи такі протиправними та такими, що слід скасувати, звернувся до суду із цим позовом.

Вирішуючи справу, суд керується таким.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 2 КАС України є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 (далі Закон №1404-VIII)

Статтею 1 Закону №1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом №1404-VIII (п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону №1404-VIII).

Відповідно до п. 1. ч. 1. ст. 3 Закону №1404-VIII, підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VIII визначено, що постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами.

Тобто примусовому виконанню підлягають не лише виконавчі документи, видані судами в передбачених законом випадках на виконання судових рішень, але й постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу.

Відповідно до ст. 13 Закону №1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Щодо постанови про стягнення виконавчого збору від 06.03.2019 ВП №58545811 суд зазначає таке.

Згідно з приписами ч.ч. 1, 2, 4 ст. 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Судом встановлено, що державним виконавцем згідно з постановою від 06.03.2019 відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №446/1212/14-ц виданим Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області 03.06.2015.

У цій постанові зазначено, що залишок боргу згідно з заявою стягувача - 143501,48 грн.

Також у п. 3 постанови постановлено стягнути з боржника ОСОБА_1 виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 14350,14 грн.

06.03.2020 державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору ВП №58545811 від 06.03.2019 з боржника ОСОБА_1 , залишок боргу згідно з заявою стягувача 143501,48 грн., 10% згідно зі ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» у розмірі 14359,14 грн.

Відомостей про завершення цього виконавчого провадження (постанов про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу) до матеріалів справи не долучено, згідно з відомостями он-лайн сервісу Міністерства юстиції України «Автоматизована система виконавчих проваджень» останньою внесеною до Системи на день розгляду цієї справи у суді є постанова про прийняття до виконання ВП від 30.12.2019.

За виконавчим листом №446/1212/14-ц, виданим Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області 03.06.2015 визначено солідарний обов`язок боржників за вказаним виконавчим документом: тобто виконання вказаного виконавчого документа ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 кожним.

Проаналізувавши приписи ст. 27 Закону №1404-VIII суд дійшов висновку, що основним критерієм для визначення суми виконавчого збору є саме сума стягнення - 143501,48 грн., а не кількість боржників у виконавчому провадженні.

Суд погоджується з позицією представника позивача, що якщо сума боргу підлягає солідарному стягненню то відповідно і виконавчий збір слід стягувати з боржників солідарно. Доцільно зауважити, що іншого порядку чинним законодавством не передбачено, а стягнення його в такому порядку як визначив відповідач, а саме по 10% з кожного боржника не узгоджується з приписами ч. 2 ст. 27 Закону №1404-VIII та є її порушенням.

Таким чином, відсутність у постанові про стягнення виконавчого збору визначення такого способу стягнення з боржників як «солідарно» є протиправним рішенням відповідача, яке не відповідає вимогам Закону №1404-VIII та матиме наслідком його надмірне стягнення.

Справедливо зауважив представник позивача і те, що у випадку стягнення з кожного з п`яти боржників 14350,14 грн. виконавчого збору, його загальна становитиме 71750,70 грн., що перевищує 10% суми, що підлягає стягненню, а за заявою стягувача залишок такої становить 143501,48 грн.

З огляду на викладене, вказана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Щодо постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 21.12.2019 ВП №58545811 суд зазначає таке.

Вказаною постановою, керуючись ст. 42 Закону №1404-VIII державним виконавцем постановлено стягнути з боржника ОСОБА_1 витрати на проведення виконавчих дій в сумі 2068,00 грн.

У відзиві на позовну заяву, відповідач додатково з покликанням на приписи ст. 43 Закону №1404-VIII покликався на те, що 21.12.2019 державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження на суму 2068,00 грн., оскільки згідно з рахунком №39-08/19 ФОП ОСОБА_8 (експерт) витрати за оцінку арештованого і описаного майна, а саме: 1/5 частини житлового будинку становлять 4800,00 грн., з яких 1999,00 додаткові витрати з боржника та 2801,00 грн. витрат перерахованого з авансового внеску стягувача.

Відповідно до ст. 42 Закону №1404-VIII кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.

Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

За змістом пункту 2 Розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за №489/20802 витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження.

Виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини) та надсилає її сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Мінімальні витрати виконавчого провадження складаються з плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження та витрат, пов`язаних з винесенням постанов про: відкриття виконавчого провадження; стягнення виконавчого збору (крім випадків, коли виконавчий збір не стягується); стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім випадків, коли основна винагорода не стягується); стягнення витрат виконавчого провадження; закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу).

Витрати, пов`язані з винесенням постанов, включають такі види витрат виконавчого провадження: виготовлення постанов та супровідних листів до них (папір, копіювання (друк) документів, канцтовари); пересилання постанов (конверти, знаки поштової оплати (марки) або послуги маркувальної машини (послуги поштового зв`язку)).

До додаткових витрат виконавчого провадження належать витрати виконавчого провадження, які не визначені цим пунктом як мінімальні витрати виконавчого провадження.

Якщо під час примусового виконання рішення органом державної виконавчої служби (приватним виконавцем) було здійснено додаткові витрати виконавчого провадження, виконавець на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами Закону виносить постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини), в якій зазначає розміри та види додаткових витрат виконавчого провадження, що здійснені у відповідному виконавчому провадженні.

Якщо у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених п.п. 1, 3, 4, 6, 8 ч. 1 ст. 37 Закону, чи закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених п.п. 1, 2, 6, 7, 9-15 ч. 1 ст. 39 Закону, витрати виконавчого провадження не були стягнуті, державний виконавець виносить постанову про стягнення витрат виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини), в якій зазначає види та суми витрат виконавчого провадження, що здійснені у відповідному виконавчому провадженні. Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення витрат виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Якщо у разі закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа витрати виконавчого провадження, які здійснювалися приватним виконавцем за рахунок власних коштів, не були стягнуті, приватний виконавець за потреби виносить постанову про стягнення витрат виконавчого провадження, яка підлягає виконанню в порядку, встановленому Законом та цією Інструкцією.

Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження надсилається сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

У підсумку витрати виконавчого провадження це фактично понесені виконавцем витрати під час організації та проведення виконавчих дій (витрати на пересилку поштової кореспонденції; друк документів, тощо).

За змістом розділу І наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2830/5 «Про встановлення видів та розмірів витрат виконавчого провадження», зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 за №1300/29430, видами витрат виконавчого провадження є: виготовлення документів виконавчого провадження: папір; копіювання, друк документів; канцтовари; пересилання документів виконавчого провадження: конверти; знаки поштової оплати (марки); послуги маркувальної машини; послуги поштового зв`язку; послуги осіб, залучених до проведення виконавчих дій: експертів; зберігачів; перекладачів; суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; суб`єктів господарювання та інших осіб, залучених у встановленому законом порядку до проведення виконавчих дій; послуги поштового переказу стягувачу стягнених аліментних сум; проведення розшуку боржника, його майна або розшуку дитини; послуги перевезення, зберігання арештованого майна, у тому числі транспортування і зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику чи стоянці; банківські послуги при операціях з іноземною валютою; сплата судового збору; плата за користування Єдиним державним реєстром виконавчих проваджень та після введення в дію ст. 8 Закону України №1404-VIII «Про виконавче провадження» плата за користування автоматизованою системою виконавчого провадження (із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства юстиції № 954/5 від 24.03.2017 діє до 01.01.2019); Інші витрати виконавчого провадження, здійснені під час проведення виконавчих дій.

Слід зазначити, що Закон №1404-VIII не покладає на державного або приватного виконавця обов`язок документально фіксувати здійснення всіх витрат виконавчого провадження та надсилати докази їх здійснення сторонам виконавчого провадження.

Розміри витрат виконавчого провадження, види яких зазначені у пунктах 1, 3, 6, 7, 10 розділу I Видів та розмірів витрат виконавчого провадження, визначаються відповідно до вартості товарів і послуг, зазначеної у відповідних договорах (п. 1 Розділу ІІ Інструкції).

Згідно з п. 6 Розділу ІІ Інструкції відповідні структурні підрозділи (спеціалісти) Міністерства юстиції України, міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України, що відповідають за закупівлю товарів і послуг, протягом п`яти робочих днів з дати укладання договору про закупівлю товарів і послуг, визначених п.п. 1, 2, 3, 6, 7, 10 розділу I Видів та розмірів витрат виконавчого провадження, повідомляють Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, управління забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України та відділи державної виконавчої служби про вартість закупівлі одиниці товару і послуги. На підставі наданої інформації державний виконавець визначає розмір витрат виконавчого провадження.

Розміри витрат виконавчого провадження, які стягнуті до проведення процедури закупівлі відповідних товарів і послуг, визначаються на підставі вартості раніше придбаних товарів і послуг.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 43 Закону №1404-VIII у разі якщо витрати на залучення до проведення виконавчих дій суб`єктів господарювання на платній основі, виготовлення технічної документації на майно, здійснення витрат на валютообмінні фінансові операції та інших витрат, пов`язаних із перерахуванням коштів, перевищують суму сплаченого авансового внеску, стягувач зобов`язаний додатково здійснити авансування таких витрат.

З метою забезпечення провадження виконавчих дій виконавець може здійснювати інші витрати виконавчого провадження, крім встановлених Міністерством юстиції України, за умови їх обов`язкового авансування стягувачем.

Відповідачем не надано доказів винесення постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

Суд не встановив необхідності стягнення витрат на оплату послуг експерта понад сплачений стягувачем авансовий внесок за рахунок боржника, а не за рахунок додаткової сплати авансового внеску стягувачем.

Крім того оцінюючи вказану постанову від 21.12.2019 суд не встановив, що у такій зазначено види витрат та/або їх конкретний розмір для боржника. Як і в попередньому випадку, відповідач вважав за доцільне повторно покласти такі виключно на боржника ОСОБА_1 .

Також суду не надано пояснень необхідності розподілу відповідних витрат саме на такій стадії виконавчого провадження.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що вказана постанова є безпідставною, протиправною та слід скасувати.

Суд при цьому критично оцінює покликання відповідача на приписи ст. 543 Цивільного кодексу України оскільки у такій йдеться про право кредитора визначати об`єм виконання обов`язку боржниками, а не виконавцем при здійсненні виконавчого провадження.

Аналогічно суд оцінює і покликання на можливість боржника згідно зі ст. 544 Цивільного кодексу України щодо права боржника який виконав солідарний обов`язок на зворотну вимогу, оскільки крім вказаного права гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Суд не надає оцінки доводам позивача на належне виконання ним обов`язків боржника, про що вказано у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу від 25.09.2018 ВП №4876202, оскільки вказана постанова винесена у межах ВП №4876202, яке не охоплюється предметом дослідження у цій справі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не подано належних доказів правомірності його дій та рішень, які є предметом оскарження.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваних постанов, невідповідність їх критеріям, передбаченим ч. 2 ст. 2 КАС України, тому позов слід задовольнити у повному обсязі.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 КАС України).

Отже понесені позивачем судові витрати у виді судового збору у сумі 840,80 грн. підлягають повному відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 77, 90, 242-246, 268-272, 287, 294, пп. 15.5 п. 15 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України, суд -

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 06.03.2019 ВП №58545811 з виконання виконавчого листа №446/1212/14-ц, виданого 03.06.2015 Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області.

3. Визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 21.12.2019 ВП №58545811 з виконання виконавчого листа №446/1212/14-ц, виданого 03.06.2015 Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області.

4. Стягнути з Кам`янка-Бузького районного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (80400, Львівська область, м. Кам`янка-Бузька, вул. Я. Мудрого, 17 «б»; ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати у виді судового збору у сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, з врахуванням гарантій встановлених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено та підписано 13.05.2020.

Суддя Кравців О.Р.