Справа № 280/1115/20
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2020-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

18 травня 2020 року Справа № 280/1115/20 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом Фермерського господарства "Олена" ОСОБА_1 (вул. Жукова, буд. 19, м. Приморськ, Запорізька область,72100, )

до Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м.Запоріжжя, 69107, )

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Фермерського господарства "Олена" ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - відповідач ), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 19.11.2019 №.

В обґрунтування позову ФГ «Олена» ОСОБА_1. посилається на те, що спірне податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС у Запорізькій області є таким, що суперечить вимогам Податкового кодексу України. Зазначає, що ним дотримані всі вимоги законодавства для застосування спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість як сільськогосподарським підприємством в 2016 році. Також позивач зауважує, що позиція відповідача свідчить про розширювальне тлумачення норм Податкового кодексу України, які не передбачають внесення платником податків в перелік видів діяльності за КВЕД всіх можливих видів сільськогосподарської діяльності платника податків. Крім того, ФГ «Олена» ОСОБА_1 вважає, що ГУ ДПС у Запорізькій області незаконно застосовані штрафні санкції.

Відповідач адміністративний позов не визнав, у письмовому відзиві від 23.03.2020 р. вих. № 337/08-01-08-03 вказав на те, що у ФГ «Олена» ОСОБА_1 в грудні 2016 року на дату здійснення реалізації соняшникової олії нерафінованої, шроту соняшникового та лушпиння соняшника, одержаних від давальницької переробки насіння соняшника власного виробництва, в переліку видів діяльності КВЕД 10.41 «Виробництво олії та тваринних жирів» відсутній. Отже, на думку відповідача, операції з продажу олії соняшникової, шроту та лушпиння мають відображатися підприємством ФГ «Олена» ОСОБА_1 у загальній декларації з ПДВ. Вважає, що прийнявши оскаржувані рішення, відповідач діяв відповідно до вимог чинного законодавства та у межах наданих повноважень, просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою від 25.02.2020 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі № 280/1115/20.

Ухвалою суду від 25.03.2020 відкладено підготовче засідання на 21.04.2020 року.

Ухвалою суду від 21.04.2020 року закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті на 18.05.2020 року.

Представник позивача подав до суду клопотання, в якому просив розглядати справу в порядку письмового провадження.

Представник відповідача в судове засідання з`явився, на фіксації судового процесу не наполягав, подав до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

18.05.2020 у судовому засіданні, з урахуванням вищевикладеного, судом ухвалено здійснювати подальший розгляд справи у порядку письмового провадження.

Згідно з частиною четвертою статті 229 КАС України, при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 КАС України, суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Частиною 5 статті 250 КАС України встановлено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

У відповідності до приписів ч. 4 с. 243 КАС України, судове рішення складене у повному обсязі до закінчення встановлених цим Кодексом строку розгляду відповідної справи.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, з 19.08.2019 р. по 09.09.2019 р. відповідачем на підставі наказу ГУ ДФС у Запорізькій області від 08.08.2019 р. № 2761 проведена планова виїзна документальна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2016 р. по 30.06.2019 р., валютного законодавства за період з 01.07.2016 р. по 30.06.2019 р., з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2011 р. по 30.06.2019 р. та складено акт від 16.09.2019 року № 16/08-01-05-13/31322150.

ФГ «Олена» Шептій О.М. подало заперечення до акту перевірки від 16.09.2019 року № 16/08-01-05-13/31322150 і ГУ ДПС у Запорізькій області призначено проведення документальної позапланової перевірки. За результатами позапланової перевірки відповідачем складено акт від 12.11.2019 року № 096/08-01-05-13/31322150, яким встановлено порушення ФГ «Олена» ОСОБА_1 п. п. 209.2.4 п. 209.2, п. 209.10, п. п. 209.15.5 п. 209.15 ст. 209 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 722 164 грн., в т. ч. по періодах: за грудень 2016 року на суму 722 164 грн., та зазначено про застосування до ФГ «Олена» ОСОБА_1 штрафних санкцій відповідно до вимог п. 123.2. ст. 123 Податкового Кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 із змінами та доповненнями.

19 листопада 2019 року на підставі акту № 096/08-01-05-13/31322150 від 12.11.2019 р. Головним управлінням ДПС у Запорізькій області було прийнято податкове повідомлення - рішення форми «Р» № , яким Фермерському господарству «Олена» ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 1 494 870 гривень, в тому числі 722 164 гривень за податковими зобов`язаннями та 772 706 гривень за штрафними (фінансовими) санкціями.

Рішенням про результати розгляду скарги від 07.02.2020 р. вих. № 4889/6/99-00-08-05-01-06 Державна податкова служба України залишила без змін податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС у Запорізькій області від 19.11.2019 № , а скаргу ФГ «Олена» ОСОБА_1 - без задоволення.

Не погоджуючись із прийнятим податковим повідомленням - рішенням позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Судом встановлено та сторонами не заперечується, що позивач в 2016 році застосовував спеціальний режим оподаткування податком на додану вартість діяльності у сфері сільського господарства на підставі свідоцтва про реєстрацію суб`єкта спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість № 200098823.

В свідоцтві про реєстрацію сільськогосподарського підприємства - ФГ «Олена» ОСОБА_1 як суб`єкта спеціального режиму оподаткування ПДВ № 200098823 в переліку видів діяльності сільськогосподарського підприємства, які підпадають під дію спеціального режиму оподаткування діяльності у сфері сільського та лісового господарства, а також рибальства, та визначені статтею 209 розділу V Кодексу на основі КВЕД зазначено:

01.61 - надання послуг у рослинництві, облаштування ландшафту (п. п. 209.17.14 п. 209.17 ст. 209 КВЕД 2010);

01.11 - вирощування зернових та технічних культур (п. п. 209.17. п. 209.17 ст. 209 КВЕД 2010);

01.11 - овочівництво, декоративне садівництво та вирощування продукції розсадників (п. п. 209.17.2 п. 209.17 ст. 209 КВЕД 2010);

10.71 - обробка чи переробка продукції, одержаної в результаті діяльності платника податку у сфері сільського та лісового господарства і рибальства, вважається діяльністю у сфері сільського та лісового господарства і рибальства за умови, якщо така продукція вирощується, відгодовується, виловлюється або збирається (заготовлюється) безпосередньо платником податку (крім їх придбання в інших осіб) (п. п. 209.17.17 п. 209.17 ст. 209 КВЕД 2010).

Порядок застосування спеціального режиму оподаткування у сфері сільського та лісового господарства, а також рибальства встановлений статтею 209 Податкового кодексу України. Суд застосовує норми Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України) в редакції, яка була чинна на дату встановленого порушення - грудень 2016 року.

Відповідно до п. 209.1 ст. 209 ПК України резидент, який провадить підприємницьку діяльність у сфері сільського і лісового господарства та рибальства та відповідає критеріям, встановленим у пункті 209.6 цієї статті (далі - сільськогосподарське підприємство), може обрати спеціальний режим оподаткування.

Абзацом першим пункту 209.6 ст. 209 ПК України передбачається, що сільськогосподарським вважається підприємство, основною діяльністю якого є постачання вироблених (наданих) ним сільськогосподарських товарів (послуг) на власних або орендованих основних фондах, а також на давальницьких умовах, в якій питома вага вартості сільськогосподарських товарів/послуг становить не менше як 75 відсотків вартості всіх товарів/послуг, поставлених протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно.

Згідно з п. 209.7 ст. 209 ПК України сільськогосподарськими вважаються товари, зазначені у товарних групах 1-24, товарних позиціях 4101, 4102, 4103, 4301 згідно з УКТ ЗЕД, та послуги, які отримані в результаті здійснення діяльності, на яку відповідно до пункту 209.17 цієї статті поширюється дія спеціального режиму оподаткування у сфері сільського та лісового господарства, а також рибальства, якщо такі товари вирощуються, відгодовуються, виловлюються або збираються (заготовляються), а послуги надаються, безпосередньо платником податку - суб`єктом спеціального режиму оподаткування (крім придбання таких товарів/послуг у інших осіб), які поставляються зазначеним платником податку - їх виробником.

Пункт 209.17 ст. 209 ПК України визначає види діяльності на які поширюється дія спеціального режиму оподаткування діяльності у сфері сільського та лісового господарства, а також рибальства:

пп. 209.17.1. вирощування зернових та технічних культур (01.11.0 КВЕД);

пп. 209.17.2. овочівництво; декоративне садівництво та вирощування продукції розсадників (01.12.0 КВЕД);

пп. 209.17.14. надання послуг у рослинництві, облаштування ландшафту (01.41.0 КВЕД);

пп. 209.17.17. обробка чи переробка продукції, одержаної в результаті діяльності платника податку у сфері сільського та лісового господарства і рибальства, вважається діяльністю у сфері сільського та лісового господарства і рибальства за умови, якщо така продукція вирощується, відгодовується, виловлюється або збирається (заготовлюється) безпосередньо платником податку (крім їх придбання в інших осіб) (05.01.0, 15.11.0, 15.12.0, 15.13.0, 15.20.0, 15.31.0, 15.32.0, 15.33.0, 15.41.0, 15.42.0, 15.43.0, 15.51.0, 15.61.0, 15.62.0, 15.71.0, 15.81.0, 15.83.0, 15.85.0 КВЕД).

За пп. 209.15.5 п. 209.15 ст. 209 ПК України для цілей цієї статті застосовуються такі терміни: виробництво продукції на давальницьких умовах із сировини, яка вирощується, відгодовується, виловлюється або збирається (заготовлюється) безпосередньо платником податку, - це операція з постачання сільськогосподарської сировини замовником (власником) - суб`єктом спецрежиму виробникові (переробникові) та прийняття останнім для переробки (обробки, збагачення чи використання) на готову продукцію на виробничих потужностях такого виробника (переробника) за відповідну плату без отримання права власності на таку продукцію.

Нормою пункту 209.16 статті 209 ПК України встановлено, що обробка чи переробка продукції, одержаної в результаті діяльності платника податку у сфері сільського та лісового господарства і рибальства, вважається діяльністю у сфері сільського та лісового господарства і рибальства за умови, якщо така продукція вирощується, відгодовується, виловлюється або збирається (заготовлюється) безпосередньо платником податку (крім їх придбання в інших осіб) (05.01.0, 15.11.0, 15.12.0, 15.13.0, 15.20.0, 15.31.0, 15.32.0, 15.33.0, 15.41.0, 15.42.0, 15.43.0, 15.51.0, 15.61.0, 15.62.0, 15.71.0, 15.81.0, 15.83.0, 15.85.0 КВЕД).

Судом встановлено та сторонами не заперечується, що ФГ «Олена» ОСОБА_1 у періоді, що перевірявся, здійснювало діяльність, пов`язану з реалізацією зернових та технічних культур, в тому числі озимої пшениці, ячменю, соняшника, гороху, продуктів їх переробки, в тому числі соняшникової олії, зерновідходів, надання послуг у рослинництві (збір урожаю), реалізації продуктів власної пекарні (хлібобулочні вироби).

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно Договору № 06М/ООО-050 від 12.12.2016 р. та акту приймання - передачі від 28.12.2016 р. у грудні 2016 року вирощене насіння соняшника в кількості 762 000 кг ФГ «Олена» ОСОБА_1 передало для переробки на давальницьких умовах ТОВ «Мелітопольський олійноекстракційний завод» (код за ).

В результаті переробки позивач одержав від ТОВ «Мелітопольський олійноекстракційний завод» згідно видаткової накладної № П-00004389 від 29.12.2016 р. олію соняшникову нерафіновану в кількості 320 040 кг, яка була реалізована ним ТОВ «Елеватори таврії» (код за ) на загальну суму 7 072 884 грн., в т. ч. ПДВ 1 178 814 грн., згідно договору № 17-ЕТ-16 від 12.12.2016 р. та видаткової накладної № 23 від 29.12.2016 p.

Також в результаті переробки позивач одержав від ТОВ «Мелітопольський олійноекстракційний завод» згідно видаткової накладної № П-00004390 від 29.12.2016 р. шрот соняшниковий в кількості 281 940 кг, який був реалізований ТОВ «Елеватори таврії» (код за ) на загальну суму 1 381 506 грн., в т. ч. ПДВ 230 251 грн., згідно Договору № 18 ЕТ-16 від 12.12.2016 р. та видаткової накладної № 24 від 29.12.2016 р.

Крім того, в результаті переробки позивач одержав від ТОВ «Мелітопольський олійноекстракційний завод» згідно видаткової накладної № П-00004391 від 29.12.2016 р. лушпиння соняшникове в кількості 144 780 кг, яке було реалізовано ТОВ «Мелітопольський олійноекстракційний завод» (код за ) на загальну суму 41 986,20 грн., в т. ч. ПДВ 6 997,70 грн., згідно Договору № 81 М/О-16 від 13.12.2016 р. та видаткової накладної № 25 від 29.12.2016 р.

Податкові зобов`язання з податку на додану вартість по операціях з реалізації олії соняшникової, шроту та лушпиння соняшникового були відображені позивачем у звітній податковій декларації з податку на додану вартість за грудень 2016 року з позначками «0121 Спеціальний режим оподаткування діяльності у сфері сільського господарства», яка була подана 19.01.2017 року (реєстраційний № ).

При цьому, суд погоджується з позицією позивача про помилковість висновку відповідача щодо включення податкових зобов`язань по спірним операціям до податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2016 року за формою 0110 «Загальна» згідно уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку із виправленням самостійно виявлених помилок від 07.02.2017 року (реєстраційний № ). Дослідивши уточнюючий розрахунок, суд прийшов до висновку, що у ньому розділ І «Податкові зобов`язання» позивачем не коригувався, а був уточнений рядок 10.1 податкової декларації «Придбання товарів/послуг на митній території України за основною ставкою» шляхом збільшення податкового кредиту на 17 180,00 грн.

ГУ ДПС у Запорізькій області вважає, що підприємством ФГ «Олена» ОСОБА_1 завищено суму податкових зобов`язань у декларації з податку на додану вартість за грудень 2016 року з позначкою 0121 «Спеціальний режим оподаткування у сфері сільського господарства» на 1 427 545 грн. в частині взаємовідносин з ТОВ «Елеватори таврії» (35060189) та ТОВ «МОЕЗ» (код 39376884) по операціях з реалізації олії соняшникового, шроту та соняшникового лушпиння, так як у свідоцтві № 200098823 платника податків ФГ «Олена» ОСОБА_1 у переліку видів діяльності КВЕД 10.41 «Виробництво олії та тваринних жирів» відсутній.

За твердженням відповідача операції з постачання суб`єктом спеціального режиму оподаткування соняшникової олії, шроту, лушпиння, які вироблені на давальницьких умовах, підлягають відображенню у податковій декларації з позначкою «0121» при виконанні таких умов:

- сировина - соняшник має бути вирощений на власних або орендованих основних фондах безпосередньо суб`єктом спеціального режиму оподаткування ПДВ;

- право власності на давальницьку сировину - соняшник - не повинно переходити до переробника, який надає послуги у межах договору по операціях з давальницькою сировиною;

- у реєстрі суб`єктів спеціального режиму оподаткування у переліку видів діяльності КВЕД такого сільськогосподарського підприємства має міститися вид діяльності КВЕД 10.41 «Виробництво олії та тваринних жирів».

При вирішенні даного спору, суд враховує, що саме відсутність коду виду економічної діяльності КВЕД 10.41 «Виробництво олії та тваринних жирів» в свідоцтві про реєстрацію сільськогосподарського підприємства - ФГ «Олена» ОСОБА_1 як суб`єкта спеціального режиму оподаткування ПДВ № 200098823 на думку відповідача спіткало до порушень податкового законодавства.

Суд дослідивши матеріали справи вважає, що для застосування позивачем спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість як сільськогосподарським підприємством ним дотримані всі вимоги податкового законодавства.

Суд враховує, що ФГ «Олена» ОСОБА_1 у 2016 році було включено до реєстру суб`єктів спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість як сільськогосподарське підприємство.

Сировина (насіння соняшнику) була вирощено позивачем на власних (орендованих) земельних ділянках, що не заперечується та не спростовується відповідачем.

Сировина була передана ФГ «Олена» ОСОБА_1 . переробнику ТОВ «Мелітопольський олійноекстракційний завод» на давальницьких умовах без переходу права власності на нього, що вбачається з умов Договору № 06М/ООО-050 від 12.12.2016 р., а також не заперечується та не спростовується відповідачем.

Насіння соняшнику, а також вироблені з нього олія соняшникова нерафінована, шрот та лушпиння соняшникове відносяться до передбачених п. 209.7 ст. 209 ПК України товарних груп 1-24 УКТ ЗЕД, тому є сільськогосподарськими товарами.

Суд наголошує, що абзац перший пункту 209.6 ст. 209 ПК України визначає основною діяльністю сільськогосподарського підприємство саме постачання вироблених (наданих) ним сільськогосподарських товарів (послуг) на власних або орендованих основних фондах, а також на давальницьких умовах.

Відповідно до вищевказаного суд дійшов висновку щодо правомірного відображення позивачем податкових зобов`язань з податку на додану вартість по спірним операціям з постачання олії соняшникової нерафінованої, шроту та лушпиння соняшникового, вироблених на давальницьких умовах, у звітній податковій декларації з податку на додану вартість за грудень 2016 року з позначкою «0121 Спеціальний режим оподаткування діяльності у сфері сільського господарства».

Що стосується твердження ГУ ДПС у Запорізькій області про необхідність мати код виду економічної діяльності КВЕД 10.41 «Виробництво олії та тваринних жирів» у свідоцтві суб`єкта спеціального режиму оподаткування ФГ «Олена» ОСОБА_1 , то суд звертає увагу відповідача, що позивач не є виробником олії та тваринних жирів, тому не має в свідоцтві про реєстрацію сільськогосподарського підприємства цього коду. Але, згідно норм Податкового кодексу України це не позбавляє позивача права при реалізації продуктів перероблення власне вирощеного насіння соняшника (олія соняшникова нерафінована, шрот соняшниковий, лушпиння соняшникове) використовувати спеціальний режим оподаткування податком на додану вартість діяльності у сфері сільського та лісового господарства, а також рибальства.

Суд зазначає, що позиція ГУ ДПС у Запорізькій області по спірному питанню значно звужує права ФГ «Олена» ОСОБА_1 на застосування спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість діяльності у сфері сільського та лісового господарства, а також рибальства, що є незаконним.

Також суд звертає увагу, що згідно із пп. 209.15.5 п. 209.15 ст. 209 ПК України виробництво продукції на давальницьких умовах із сировини, яка вирощується, відгодовується, виловлюється або збирається (заготовлюється) безпосередньо платником податку, - це операція з постачання сільськогосподарської сировини замовником (власником) - суб`єктом спецрежиму виробникові (переробникові) та прийняття останнім для переробки (обробки, збагачення чи використання) на готову продукцію на виробничих потужностях такого виробника (переробника) за відповідну плату без отримання права власності на таку продукцію.

За пп. 209.17.17 п. 209.17 ст. 209 ПКУ дія спеціального режиму оподаткування діяльності у сфері сільського та лісового господарства, а також рибальства поширюється на: обробка чи переробка продукції, одержаної в результаті діяльності платника податку у сфері сільського та лісового господарства і рибальства, вважається діяльністю у сфері сільського та лісового господарства і рибальства за умови, якщо така продукція вирощується, відгодовується, виловлюється або збирається (заготовлюється) безпосередньо платником податку (крім їх придбання в інших осіб) (05.01.0, 15.11.0, 15.12.0, 15.13.0, 15.20.0, 15.31.0, 15.32.0, 15.33.0, 15.41.0, 15.42.0, 15.43.0, 15.51.0, 15.61.0, 15.62.0, 15.71.0, 15.81.0, 15.83.0, 15.85.0 КВЕД) (пп. 209.17.17).

З системного аналізу вказаних норм суд вбачає, що ці положення застосовуються до операцій з отримання переробником - суб`єктом спецрежиму, винагороди при обробці чи переробці давальницької сировини, а не до готової продукції, як похідної від переробки/обробки такої сировини замовника (власника) - суб`єкта спецрежиму, яка повертається останньому, і є сільськогосподарським товаром в розумінні п. 209.7 ст. 209 ПК України.

Також при вирішенні даної справи суд враховував правову позицію Вищого адміністративного суду України, яка викладена в ухвалі від 08.06.2015 року у справі № 802/3200/13-а та не змінена Верховним судом. При розгляді вказаної справи суд касаційної інстанції вказав, що для реалізації суб`єктом спецрежиму - сільськогосподарським товаровиробником, готової продукції, як похідної від обробки/переробки сільськогосподарської сировини суб`єкта спецрежиму, податковим законодавством не передбачалося будь-яких особливих умов щодо внесення до свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість як суб`єкта спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість такого виду діяльності за кодом КВЕД як виробництво олії та тваринних жирів (КВЕД 10.41), оскільки такий суб`єкт спецрежиму - сільськогосподарський товаровиробник, не був переробником/обробником сировини, у даному випадку, та не отримував винагороди за переробку/обробку такої сировини. З огляду на наведені обставини, колегія суддів погодилася із висновками судів попередніх інстанцій про неправомірність перенесення відповідачем із скороченої декларації - спеціальний режим оподаткування в сфері сільського господарства в загальну декларацію з податку на додану вартість суми податку на додану вартість.

Згідно матеріалів справи ГУ ДПС у Запорізькій області не доведено, що спірна операція здійснювалася ФГ «Олена» ОСОБА_1 не у сфері сільського господарства, до якого застосовувався спеціальний режим оподаткування за ст. 209 ПК України в 2016 році.

Відповідно до вищевказаного, суд прийшов до висновку, що спірна господарська операція законно відображена ФГ «Олена» ОСОБА_1 в податковій декларації з податку на додану вартість з позначкою 0121 «Спеціальний режим оподаткування у сфері сільського господарства» (рядок 9 «Податкові зобов`язання») в розмірі 1 427 545 гривень і, відповідно, позивач не допускав неправильного розподілу суми податкового кредиту та не завищував суму податкового кредиту за даними декларації з податку на додану вартість за грудень 2016 року з позначкою 0121 «Спеціальний режим оподаткування у сфері сільського господарства» на суму 113 216 гривень.

З урахуванням вказаного, суд не погоджується з висновком акту перевірки від 12.11.2019 року № 096/08-01-05-13/31322150 про порушення ФГ «Олена» ОСОБА_1 . п. п. 209.2.4 п. 209.2, п. 209.10, п. п. 209.15.5 п. 209.15 ст. 209 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-V1 (зі змінами та доповненнями), що призвело до заниження податкового зобов`язання по податку на додану вартість на суму 722 164 гривень та застосування штрафних санкцій відповідно до п. 123.1, п. 123.2 ст. 123 ПК України в розмірі 772 706 гривень.

Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд вважає, що обставини, на які посилається відповідач, як підставу своїх правомірних дій, не знайшли свого обґрунтування в ході судового розгляду та не підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності прийнятого ним податкового повідомлення - рішення від 19.11.2019 р. № .

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд вважає, що неправомірно винесене оскаржуване податкове повідомлення - рішення від 19.11.2019 р. № підлягає скасуванню, а позовні вимоги ФГ «Олена» Шептій О.М. - задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із викладеним, судові витрати на оплату судового збору в розмірі 21 020,00 гривень підлягають стягненню на користь ФГ «Олена» ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Фермерського господарства "Олена" ОСОБА_1 (вул. Жукова, буд. 19, м. Приморськ, Запорізька область,72100, ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м.Запоріжжя, 69107, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області від 19.11.2019 №.

Стягнути на користь Фермерського господарства "Олена" ОСОБА_1 (вул. Жукова, буд. 19, м. Приморськ, Запорізька область ,72100, ) судовий збір в розмірі 21 020,00 грн. (двадцять одну тисячу двадцять гривень гривні 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

З урахуванням пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165,169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 18.05.2020.

Суддя А.В. Сіпака