Справа № 357/12394/19
Суддя: Цукуров В. П.
Дата ухвалення: 2020-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження 2-а/357/21/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя - Цукуров В. П. ,

секретар судового засідання Нізова А. Р.,

за участю представника позивача адвоката Очеретяного О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біла Церква Київської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону патрульної поліції в м.Біла Церква управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Тимощука Євгенія Івановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

При цьому посилається на наступні обставини.

26.10.2019 року о 11.21 години він керував автомобілем CHEVROLET CRUZE, номерний знак НОМЕР_1 по автомобільній дорозі М-05, був зупинений поліцейським взводу №1 роти №2 батальйону патрульної поліції в м.Біла Церква управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Тимощуком Є.І. та відносно нього було складено постанову серії ЕАК №1669989 за вчинення правопорушення, передбаченого п.12.4 ПДР України, за яке встановлено відповідальність ч.1 ст. 122 КУпАП.

Вказану постанову Позивач вважає незаконною оскільки він не порушував ПДР, складаючи оскаржувану постанову, поліцейський патрульної поліції рядовий Тимощук Є.І. всупереч вимогам ст.283 КУпАП, не відобразив у постанові обставини справи точно так, як вони мали місце в дійсності, доказів, які б підтверджували його вину у вчинені адміністративного правопорушення інспектор не навів та в постанові не зазначив.

Ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 04.11.2019 року постановлено провести її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.15-16).

У встановлений судом строк на адресу суду від представника Відповідача надійшов відзив, в якому той зазначив, що у задоволенні позовних вимог просив відмовити в повному обсязі (а.с. 21-26).

10.12.2019 року на адресу суду від Позивача надійшла відповідь на відзив, разом із підтвердженням направлення Відповідачу (а.с.52-57).

13.05.2020 року Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 03.02.2020 року через канцелярію суду надав письмові пояснення та заяву про розгляд адміністративного позову без його участі (а.с.46-50).

13.05.2020 року у судовому засіданні представник позивача адвокат - Очеретяний О.Г. позов підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Також наголосив на відсутності належних та допустимих доказів вчинення правопорушення, на тому, що в оскаржуваній постанові не зазначено місце скоєння правопорушення, не зазначені відомості про технічний пристрій, за допомогою якого здійснено фіксацію порушення, що само по собі є безумовною підставою для задоволення позову. Просив позовні вимоги задовольнити та скасувати оскаржувану постанову, а справу закрити.

06.12.2019 року та 13.05.2020 року Відповідач та представник Відповідача у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили (а.с.18, 59, 67).

При розгляді даної справи суд враховує, що відповідно до ст. 64 Конституції України в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Отже, право на судовий захист, встановлене ст.55 Конституції України, не може обмежуватись навіть за умови оголошення надзвичайної ситуації та карантину.

Суд, вислухавши пояснення представника Позивача, дослідивши доказі у справі в їх сукупності, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини та зміст спірних правовідносин.

26.10.2019 року о 11.21 годині позивач керував автомобілем CHEVROLET CRUZE, номерний знак НОМЕР_1 по автомобільній дорозі М-05, був зупинений поліцейським взводу №1 роти №2 батальйону патрульної поліції в м.Біла Церква управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Тимощуком Є.І. Відносно Позивача було складено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1669989 від 26.10.2019 року за порушення ним п.12.4 ПДР України за яке передбачено відповідальність ч.1 ст.122 КУпАП. До Позивача застосовано штраф у сумі 255,00 грн.

Відповідальність за порушення Правил дорожнього руху України та порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення встановлено Кодексом України про адміністративні правопорушення. Постанова про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, саме Відповідач зобов`язаний довести правомірність складання оскаржуваної постанови, зокрема, шляхом доведення належними, достовірними та допустимими доказами факту порушення Позивачем вимог Правил дорожнього руху України, чого здійснено не було.

Із приписів КУпАП, які регламентують порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності можна зробити висновок, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема наявність вини особи у вчиненні такого правопорушення. Відповідач, як представник державного органу, наділеного повноваженнями щодо виявлення та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності, у своїй діяльності має керуватися виключно законом та діяти відповідно до нього.

Статтею 283 КУпАП встановлено вимоги щодо змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення, в якій повинні бути викладені всі обставини правопорушення, отримані на підставі дослідження та оцінки доказів в їх сукупності, обґрунтування наявності складу правопорушення. Зокрема, постанова у справі про адміністративне правопорушення має містити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався). Такий обов`язок Відповідача є імперативним. Однак, вищезазначені вимоги закону Відповідачем при винесені постанови у повному обсязі не дотримані, оскільки в тексті оскаржуваної постанови посилання на такий технічний запис немає. А тому, такий запис не може вважатися належним та допустимими доказом вчинення адміністративного правопорушення. Тому, у суду наявні правові підстави вважати, що Відповідачем не дотримана процедура притягнення Позивача до адміністративної відповідальності. Такі правові висновки містяться в постанові Верховного Суду від 13.02.2020 року у справі №524/9716/16-а, постанові Верховного Суду від 30.04.2020 року у справі №524/1113/17, які, в силу положень ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» підлягають врахуванню усіма іншими судами при застосуванні таких норм права.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги Позивача ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. Постанова про його притягнення Позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП підлягає скасуванню, а справа - закриттю.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 6-8, 19, 72-77, 241-246, 255, 286 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського взводу №1 роти №2 батальону патрульної поліції в м.Біла Церква управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Тимощука Євгенія Івановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову серії ЕАК №1669989 від 26.10.2019 року, ухвалену поліцейським взводу №1 роти №2 батальйону патрульної поліції в м.Біла Церква управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Тимощуком Євгенієм Івановичем - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП - закрити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 13.05.2020 року.

СуддяВ. П. Цукуров