Справа № 540/682/20
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2020-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/682/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гомельчука С.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Колосс" до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправної відмови та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

16.03.2020 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Колосс" (далі - позивач, ТОВ "Колосс") до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі - відповідач, ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі), у якому позивач з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (датована 26.03.2020 року), просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача, оформлене листом від 19.02.2020 року № 1921/10/21-22-51/04-15-03, із зобов`язанням відповідача прийняти у ТОВ "Колосс" податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи на 2020 рік, подану до ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі 14.02.2020 року з реєстраційним номером та подані до неї документи;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про анулювання реєстрації платника єдиного податку четвертої групи ТОВ "Колосс" від 06.03.2020 року № 6/21-22-04-04/37125766.

У заяві про збільшення позовних вимог позивач просить відстрочити сплату судового збору за збільшення позовних вимог, у зв`язку із чим, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Стаття 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" передбачає встановлення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, станом на 01 січня 2020 року, в сумі 2102,00 грн.

Підпунктом 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачена ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи те, що товариством всього заявлено дві немайнові позовні вимоги (першою оскаржено рішення відповідача від 19.02.2020 р., другою - рішення від 06.03.2020 року), а судовий збір за подання позову сплачений у розмірі 4204 грн. (платіжне доручення № 1180 від 13.03.2020 року), тобто за дві немайнові вимоги (по 2102 грн. за кожну вимогу), суд доходить висновку про відсутність необхідності у відстроченні сплати судового збору, так як судовий збір станом на момент вирішення справи по суті сплачений у повному обсязі відповідно до заявлених позовних вимог.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує на те, що ним вчасно подано до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи на 2020 рік. До декларації додано відомості про наявність земельних ділянок та розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва (додатки вказано у поданій декларації). Після направлення означених документів відповідачу, товариством отримано квитанції № 2 про їх отримання контролюючим органом. Проте, листом ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі від 19.02.2020 року № 1921/10/21-22-51/04-15-03 позивачу повідомлено про те, що податкову декларацію товариства не визнано як податкову звітність з підстав недостовірності дати подання звіту та відсутності інформації про додатки, що додаються до податкової декларації. ТОВ "Колосс" не погоджується із таким рішенням, вказує на його необґрунтованість та безпідставність, оскільки декларація та додані до неї документи заповнені 11.02.2020 року (про що свідчать проставлені у податковій звітності дати), отримані контролюючим органом 14.02.2020 (про що свідчить зміст наданих до суду квитанцій № 2). Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд визнати протиправним та скасувати спірне рішення із зобов`язанням відповідача прийняти подану ним декларацію разом із доданими до неї документами. В подальшому, через не подання позивачем вказаної декларації, рішенням ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі від 06.03.2020 року № 6/21-22-04-04/37125766 товариству анульовано реєстрацію платника єдиного податку четвертої групи. Позивач вважає таке рішення протиправним, при цьому зазначає, що декларація своєчасно подавалась, проте не була прийнята відповідачем згідно оскаржуваного у даній справі рішення від 19.02.2020 року, тобто з незалежних від позивача причин.

Ухвалою суду від 17.03.2020 року відрито спрощене провадження в справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників сторін.

Представником ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі подано до суду відзив, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову з підстав необґрунтованості позовних вимог. Мотивуючи оскаржуване рішення стверджує, що платником податків подано декларацію платника єдиного податку четвертої групи від 14.02.2020 року № з порушенням вимог абз. 8 п. 48.3 ст. 48 Податкового кодексу України, так як дата подання звіту є недостовірною (11.02.2020 року), відсутня інформація про додатки, що подаються до податкової декларації та є її невід`ємною частино (зазначені прочерки). За наведених обставин, відповідач просить залишити позовні вимоги товариства без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заяви по суті, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ТОВ "Колосс" є належним чином зареєстрованою юридичною особою, відомості щодо якої міститься в єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та є платником єдиного податку четвертої групи.

14.02.2020 року ТОВ "Колосс" подано до ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі засобами електронного зв`язку податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи на 2020 рік (складено - 11.02.2020 року, зареєстровано за №).

До декларації додано відомості про наявність земельних ділянок (складено - 11.02.2020 року, зареєстровано за №) та розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва (складено - 11.02.2020 року, зареєстровано за №).

Факт отримання відповідачем означених документів 14.02.2020 року підтверджується наявними у матеріалах справи квитанціями № 2.

Листом від 19.02.2020 року № 1921/10/21-22-51/04-15-03 ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі повідомило позивача про те, що податкову декларацію ТОВ "Колосс", яка прийнята 14.02.2020 за № , не визнано як податкову звітність на підставі п. 48.7 ст. 48 ПК України через недостовірність дати подання звіту, відсутність інформації про додатки, що додаються до податкової декларації та є її невід`ємною частиною.

Вважаючи рішення податкового органу, що оформлене листом від 19.02.2020 року №1921/10/21-22-51/04-15-03 протиправним та таким, що порушує права та інтереси, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням відповідача про анулювання реєстрації платника єдиного податку четвертої групи від 06.03.2020 року № 6/21-22-04-04/37125766, на підставі абз. 5 п. 299.10 ст. 299 ПК України позивачу з 01.01.2020 року анульовано реєстрацію платника єдиного податку четвертої групи.

Позивач не погоджується зі спірним рішенням, оскільки воно є наслідком не прийняття податкової декларації платника єдиного податку від 14.02.2020 року №.

При вирішенні справи по суті суд враховує наступне.

За визначенням, наведеним у пункті 46.1 статті 46 Податкового кодексу України (далі - ПК України), податкова декларація, розрахунок, - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу в строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до пунктів 48.1-48.2 статті 48 ПК України, податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання.

Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов`язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Обов`язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.

Порядок подання податкової звітності до контролюючого органу визначається статтею 49 ПК України.

Пунктом 49.1 статті 49 ПК України встановлено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Відповідно до пункту 49.3 статті 49 ПК України податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Єдиною підставою для відмови у прийнятті податкової декларації засобами електронного зв`язку в електронній формі є недійсність електронного цифрового підпису такого платника податків, у тому числі у зв`язку із закінченням строку дії сертифіката відкритого ключа, за умови що така податкова декларація відповідає всім вимогам електронного документа і надана у форматі, доступному для її технічної обробки.

Згідно з пунктом 49.8 статті 49 ПК України прийняття податкової декларації є обов`язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов`язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Пунктом 49.9 статті 49 ПК України передбачено, що за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

За умови дотримання вимог, встановлених статтями 48 і 49 цього Кодексу податкова декларація, надана платником, також вважається прийнятою:

- за наявності на всіх аркушах, з яких складається податкова декларація та, за бажанням платника податків, на її копії, відмітки (штампу) контролюючого органу, яким отримана податкова декларація, із зазначенням дати її отримання, або квитанції про отримання податкової декларації у разі її подання засобами електронного зв`язку, або поштового повідомлення з відміткою про вручення контролюючому органу, у разі надсилання податкової декларації поштою;

- у разі, якщо контролюючий орган із дотриманням вимог пункту 49.11 цієї статті не надає платнику податків повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації або у випадках, визначених цим пунктом, не надсилає його платнику податків у встановлений цією статтею строк.

Відповідно до пункту 49.10 статті 49 ПК України відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від`ємного значення об`єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов`язань тощо) забороняється.

Пунктом 49.11 статті 49 ПК України передбачено, що у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов`язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що контролюючий орган може відмовити у прийнятті податкової декларації виключно у випадку порушення платником податку при її заповненні вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 ПК України, яким визначено обов`язкові реквізити.

Таким чином, прийняття податкової декларації органом доходів і зборів є, по суті, формальним рівнем податкового контролю, під час якого працівник контролюючого органу здійснює візуальну перевірку декларації та її аналіз за формальними ознаками. У свою чергу, підставою для невизнання податкової декларації податковою звітністю є такі дефекти її заповнення, які впливають на порядок адміністрування податку.

Відповідно до пп. 295.9.1. п. 295.9. ст. 295 ПК України, платники єдиного податку четвертої групи самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням платника податку та місцем розташування земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу.

Форму податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи (далі - Декларація) затверджено наказом Міністерства фінансів України № 578 від 19.06.2015 року "Про затвердження форм податкових декларацій платника єдиного податку", зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 07.07.2015 року за № 799/27244 (далі - Наказ № 578).

У відповідності до п. 49.3. ст. 49 ПК України, позивачем в електронному вигляді у відповідності до вимог чинного законодавства України та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 06.06.2017 №557 (далі по тексту - Порядок) подано податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи на 2020 рік.

Згідно п. 8 Розділу ІІ Порядку, у разі якщо адресатом є контролюючий орган, після надходження електронного документа здійснюється його автоматизована перевірка яка передбачає різні аспекти відповідності електронної декларації.

Автоматизована перевірка здійснюється у день надходження або не пізніше наступного робочого дня, якщо електронний документ надійшов після закінчення операційного дня або за 1 годину до його закінчення.

Автоматизована перевірка електронного документа включає:

- перевірку правового статусу кваліфікованого електронного підпису чи печатки відповідно до частини другої статті 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги»;

- перевірку обов`язковості та послідовності накладення на електронний документ кваліфікованого електронного підпису чи печатки підписувачів у встановленому порядку;

- перевірку відповідності електронного документа затвердженому формату (стандарту);

- перевірку наявності обов`язкових реквізитів;

- перевірку наявності Заяви про приєднання до Договору;

- перевірку дії Договору (п. п. 9, 10 Розділу ІІ Порядку).

Згідно п. 11 Розділу ІІ Порядку, перша квитанція надсилається автору електронного документа протягом двох годин з часу його отримання контролюючим органом, в іншому разі - протягом перших двох годин наступного операційного дня.

Не пізніше наступного робочого дня з моменту формування першої квитанції, якщо інше не встановлено нормативно-правовими актами та цим Порядком, формується друга квитанція.

Друга квитанція є підтвердженням про прийняття (реєстрацію) або повідомленням про неприйняття в контролюючому органі електронного документа. В другій квитанції зазначаються реквізити прийнятого (зареєстрованого) або неприйнятого (із зазначенням причини) електронного документа, результати обробки в контролюючому органі (дата та час прийняття (реєстрації) або неприйняття, реєстраційний номер, дані про автора та підписувача (підписувачів) електронного документа та автора квитанції).

На другу квитанцію накладається печатка відповідного контролюючого органу, здійснюється її шифрування та надсилання автору електронного документа. Другий примірник другої квитанції зберігається в контролюючому органі.

У разі наявності другої квитанції про прийняття електронного документа датою та часом прийняття (реєстрації) електронного документа контролюючим органом вважаються дата та час, зафіксовані у першій квитанції (п. п. 12-14 Розділу ІІ Порядку).

Зі змісту спірного рішення, оформленого листом від 19.02.2020 року № 1921/10/21-22-51/04-15-03 вбачається, що відповідач не визнав декларацію як податкову звітність через встановлені при її дослідженні порушення п. 48.3 ст. 48 гл. 2 ПК України, а саме відсутність таких реквізитів: дата подання звіту не достовірна; відсутня інформація про додатки, що додаються до податкової декларації та є її невід`ємною частиною.

Згідно приписів п. 48.3 ст. 48 гл. 2 ПК України, податкова декларація повинна містити, зокрема, такі обов`язкові реквізити: дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); інформація про додатки, що додаються до податкової декларації та є її невід`ємною частиною.

Відтак, суд не погоджується із означеними доводами відповідача, вважає їх необґрунтованими, оскільки подана позивачем декларація платника єдиного податку четвертої групи на 2020 рік містить дату заповнення - 11.02.2020 року, зареєстрована контролюючим органом 14.02.2020 за № . Зі змісту декларації слідує, що у графі «До декларації додаються» зазначено: «Відомості про наявність земельних ділянок» та «Розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва», що заповнені 11.02.2020 року, зареєстровані відповідачем 14.02.2020 року за №№ , .

Таким чином, доводи відповідача щодо порушення товариством при поданні декларації приписів п. 48.3 ст. 48 гл. 2 ПК України, суд вважає безпідставними.

Окрім того, позивачем 14.02.2020 року отримано три квитанції за № 2 з наступним змістом:

- «Документ: J0103803 Податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи. Реєстраційний номер документу: №…Прийнято пакет. Державна податкова служба України».

- «Документ: J0103803 Податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи. №…Прийнято пакет. Державна податкова служба України»;

- «Документ: J0303308 Розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва. Реєстраційний номер документу: №…Прийнято пакет. Державна податкова служба України».

Суд зазначає, що податковий орган не наділений повноваженнями не приймати вже отриману податкову декларацію у разі її складання з дотриманням вимог статті 48 ПК України, оскільки прийняття податкової звітності є обов`язком контролюючого органу (вказана позиція підтверджується постановою Верховного Суду від 31.07.2018 року по справі № 810/1570/16).

Відтак, з урахуванням вище наведеного, вбачається, що податкова декларація № від 14.02.2020 року та додані до неї документи №№ , від 14.02.2020 року, є прийнятими контролюючим органом, а тому підстав та повноважень у контролюючого органу для визнання неподаною відповідної податкової декларації у останнього немає.

Стосовно визнання протиправним та скасування рішення від 06.03.2020 року № 6/21-22-04-04/37125766 про анулювання ТОВ "Колосс" реєстрації платника єдиного податку четвертої групи, суд зазначає наступне.

Спірне рішення є похідним від правовідносин, пов`язаних з невизнанням відповідачем податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи на 2020 рік за №.

Як встановлено судом, відповідач протиправними діями створив ситуацію, при якій у товариства виникли обставини для анулювання реєстрації платника єдиного податку, викладені в абз.5 ст.299.10 ст.299 ПК України.

З урахуванням висновків суду про протиправність рішення відповідача, оформленого листом, щодо відмови у прийнятті податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи, спірне рішення від 06.03.2020 року № 6/21-22-04-04/37125766 про анулювання ТОВ "Колосс" реєстрації платника єдиного податку четвертої групи також визнається протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до абзацу 1 частини четвертої статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Саме по собі визнання протиправним та скасування рішення ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі про анулювання ТОВ "Колосс" реєстрації платника єдиного податку четвертої групи не гарантує позивачу повний судовий захист його порушеного права.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

З метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, а також враховуючи відсутність правових підстав для анулювання реєстрації платника єдиного податку в Єдиному державному реєстрі платників єдиного податку, суд дійшов висновку про необхідність покладення на відповідача обов`язку поновити таку реєстрацію.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч. 1 ст. 90 КАС України).

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 90, 243-246, 255-257, 263, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Колосс" (, 73485, м. Херсон, с. Антонівка, вул. Набережна, 11) до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (, 73026, Херсон, пр. Ушакова, 75) про визнання протиправної відмови та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, оформлене листом від 19.02.2020 року №1921/10/21-22-51/04-15-03.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі прийняти у Товариства з обмеженою відповідальністю "Колосс" податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи на 2020 рік, подану до ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі 14.02.2020 року з реєстраційним номером та подані до неї документи.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про анулювання реєстрації платника єдиного податку четвертої групи Товариства з обмеженою відповідальністю "Колосс" від 06.03.2020 року №6/21-22-04-04/37125766.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі поновити в Єдиному державному реєстрі платників єдиного податку відомості щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Колосс" як платника єдиного податку четвертої групи на 2020 рік.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Колосс" сплачений судовий збір в розмірі 4204 (чотири тисячі двісті чотири) грн. 00 коп., шляхом безспірного списання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", від 02.04.2020 року Розділ VІ Прикінцевих положень КАС України доповнено п. 3 відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя С.В. Гомельчук

кат. 111010000