Справа № 160/1875/20
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2020-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2020 року Справа № 160/1875/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Завод промислових виробів "Дніпровський" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
17 лютого 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю "Завод промислових виробів "Дніпровський" звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій просить визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення форми "В3" №000023402 від 13.11.2019 року.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що перевіркою встановлено порушення ТОВ «ЗПВ «Дніпровський» пункту 200.4 «б» статті 200 Податкового Кодексу України, у зв`язку з чим у підприємства відсутнє право на отримання бюджетного відшкодування суми податку на додану вартість на рахунок платника у банку по декларації за серпень 2019 року у сумі 814963,00 грн.
В подальшому відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення форми «В3» №000023402 від 13.11.2019 року щодо відсутності права на отримання бюджетного відшкодування за період серпень 2019 р. та відсутності права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку - 814 963,00 грн.
Позивач не погоджується з винесеним податковим повідомленням-рішенням та висновками, викладеними в акті перевірки, оскільки відповідачем не встановлено за результатами опрацювання податкових періодів, починаючи з періоду виникнення від`ємного значення, включення до складу податкового кредиту серпня 2019 р. податкових накладних, які зареєстровані з порушенням терміну в Єдиному реєстрі податкових накладних, отже, податковий кредит сформований правомірно.
Ухвалою суду від 24 лютого 2020 року відкрито спрощене провадження у справі без виклику учасників справи.
25 березня 2020 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити позивачу у задоволенні позову з наступних підстав.
Камеральною перевіркою встановлено порушення ТОВ «ЗПВ «Дніпровський» пункту 200.4 статті 200 ПК України, у зв`язку з чим у підприємства відсутнє право на отримання бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку у сумі 814 963,0 грн. та складено акт перевірки від 17.10.2019 №4673/04-36-04-02-/39102693.
Причиною виникнення від`ємного значення є здійснення коригувань податкових зобов`язань з ПДВ у бік зменшення, що призвело до декларування податкових зобов`язань з від`ємним значенням у сумі 751 063,00 грн.
При цьому, згідно аналізу даних ЄРПН коригування податкових зобов`язань ТОВ «ЗПВ «Дніпровський» здійснювалось за рахунок повернення суми попередньої оплати за товари/послуги покупцями, що є підтвердженням відсутності здійснення операцій з постачання.
ТОВ "СУ "СЕМ", ТОВ "Спеціалізоване управління "Стройелектромонтаж" (код 31157986) згідно податкових накладних виписаних у квітні 2019 року зменшено ПДВ у сумі 3024666,66 грн. та травні 2019 року зменшено ПДВ у сумі 622500,00 грн. Поряд з цим, згідно додатку 5 «Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» (Д5) до декларації з ПДВ за квітень 2019 року по зазначеному контрагенту відображено податкові зобов`язання з ПДВ у сумі 3594881,32 грн., відповідно розрахунку коригування сум податку на додану вартість (Д1) до декларації з ПДВ за серпень 2019 року здійснено зменшення податкових зобов`язань майже на всю суму податкових зобов`язань зазначеного періоду - на 3024666,66 грн.;
ТОВ "Гранд полімер ЛТД" (код 31987126) згідно податкових накладних виписаних у серпні 2019 року ПДВ у сумі 1066,67 грн.
Поряд з цим, недоведеність фактичного здійснення господарської операції позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів.
При цьому ТОВ «ЗПВ «Дніпровський» до заперечення не надано жодних документів, що підтверджували наміри товариства про виконання зобов`язань по отриманих авансових платежах.
Таким чином, факт здійснення повернення передплат ТОВ «ЗПВ «Дніпровський» не підтверджено належними первинними документами, які б розкривали зміст та доцільність операції та рух активів у процесі її здійснення, що є обов`язковою умовою для визнання господарських операцій товарними.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод промислових виробів "Дніпровський" - позивач зареєстрований як юридична особа 18.02.2014 року, код ЄДРПОУ (39102693).
ГУ ДПС у Дніпропетровській області проведено камеральну перевірку ТОВ ЗПВ «Дніпровський» (39102693) з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника у банку за серпень 2019 року у сумі 814963,0 грн.
За результатами перевірки складено Акт №4673/04-36-0402/39102693 від 17.10.2019 року.
Перевіркою встановлено порушення ТОВ «ЗПВ «Дніпровський» пункту 200.4 «б» статті 200 Податкового Кодексу України, у зв`язку з чим у підприємства відсутнє право на отримання бюджетного відшкодування суми податку на додану вартість на рахунок платника у банку по декларації за серпень 2019 року у сумі 814963,00 грн.
Так, крім іншого у акті зазначено, що за результатами проведення камеральної перевірки встановлено, що ТОВ «ЗПВ «Дніпровський» здійснює маніпулювання показників податкової звітності з ПДВ шляхом проведення розрахунків коригування податкових зобов`язань у бік зменшення. Так, у декларації з податку на додану вартість за серпень 2019 року податкові зобов`язання у рядку 1.1 колонка Б складає 2986850 грн., рядок 7 колонка Б (коригування податкових зобов`язань) складають - 3737913 грн. у бік зменшення, усього податкових зобов`язань та серпень 2019 року рядок 9 колонка Б складає мінус 751063 грн., що дало змогу підприємству штучно сформувати суму від`ємного значення.
У зв`язку з коригуванням податкових зобов`язань з ПДВ у бік зменшення, від`ємне значення (рядок 19 декларації з ПДВ) у сумі 1873569,0 грн. виникло за рахунок від`ємного значення податкових зобов`язань, а не за рахунок перевищення податкового кредиту над значенням податкових зобов`язань.
Таким чином у ТОВ «ЗПВ «Дніпровський» відсутні підстави для декларування такого від`ємного значення на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.
Не погодившись з висновками акту перевірки відповідачем були надані заперечення на вказаний акт №249 від 29.10.2019 року, в якому останній просив скасувати вказаний акт в цілому.
На підставі висновків акту перевірки відповідач виніс податкове повідомлення-рішення форми «В3» №000023402 від 13.11.2019 року щодо відсутності права на отримання бюджетного відшкодування за період серпень 2019 р. та відсутності права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку - 814 963,00 грн.
Позивач подав скаргу на вищезазначене податкове повідомлення-рішення до ДПС України. Однак, рішенням від 03.02.2020 р. №4146/6/99-00-08-05-02-06 скарга позивача була залишена без задоволення, а податкове повідомлення-рішення без змін.
Відповідно до підпункту 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 ПК України бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.
Відповідно до п.200.1 ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Згідно з п.200.4. ст.200 Податкового кодексу України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200.1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200.1.3 статті 200.1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету,
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
З аналізу вищенаведених норм, виходячи із суті бюджетного відшкодування, викладеній в підпункті 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 та в пункті 200.1 статті 200 Податкового кодексу України, що полягає у поверненні з бюджету надмірно сплаченого податку, при цьому незалежно від податкового періоду в якому склалася така сплата податку, слідує, що умовою бюджетного відшкодування податку, згідно Податкового кодексу України, виступає фактична сплата цього податку постачальнику товарів (послуг) в ціні придбання таких товарів.
Як вбачається з акту перевірки відповідачем не встановлено за результатами опрацювання податкових періодів, починаючи з періоду виникнення від`ємного значення, включення до складу податкового кредиту серпня 2019 р. податкових накладних, які зареєстровані з порушенням терміну в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Порушень положень Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 року № 21, також не виявлено, у зв`язку з чим відсутні підстави вважати, що ТОВ «ЗПВ «Дніпровський» порушено вимоги п.200.4 ст.200 ПК України.
Також інших порушень податкового законодавства з боку ТОВ «ЗПВ «Дніпровський» актом перевірки не зафіксовано та не встановлено.
При відсутності встановлених порушень податкового законодавства за своєю правовою природою від`ємне значення, що є сумою бюджетного відшкодування, заявленого позивачем, не може бути неправомірним. Податковий кодекс України не ставить в залежність бюджетне відшкодування від способу виникнення від`ємного значення.
Суд має зазначити що відповідач не мав права стверджувати, що недоведеність здійснення господарської операції позбавляє первинні документи юридичної значимості, оскільки первинні документи взагалі не досліджувалися в ході проведення камеральної перевірки.
Крім того, суд вважає недоречним посилання відповідача у акті перевірки на відсутність в діях позивача доктрини «ділова мета», «маніпулювання показників податкової звітності з ПДВ», «штучне формування суми від`ємного значення», оскільки такі підстави відмови не передбачені положеннями ПК України.
Виникнення від`ємного значення у зв`язку з коригуванням податкових зобов`язань з ПДВ у бік зменшення не заборонено ПК України, а тому сума бюджетного відшкодування визначена у повній відповідності до ПК України.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини як джерело права. Згідно зі ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 р. (справа «Щокін проти України») забезпечує гарантування одного з найважливіших принципів податкового законодавства, а саме презумпцію правомірності рішень платника податку у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Зокрема, п. 57 Рішення Європейського суду з прав людини, від 14.10.2010 р. (Справа «Щокін проти України») роз`яснено: «у разі, коли національне законодавство припускало неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків платників податків, національні органи були зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для платника податків. Однак у справі, що розглядається, органи державної влади віддали перевагу найменш сприятливому тлумаченню національного законодавства, що призвело до накладення на заявника додаткових зобов`язань зі сплати прибуткового податку».

У справі «Інтерсплав проти України» Європейський суд з прав людини визнав, що платника податку не може бути позбавлено права на бюджетне відшкодування ПДВ за відсутності доказів того, що його було залучено до протиправної діяльності, пов`язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування.

Зокрема у п.п. 38, 39, 40 Рішення Європейського суду з прав людини (Заява №803/02) від 9.01.2007 р. у справі «Інтерсплав проти України», суд вказав на те, що держави мають широкі межі самостійної оцінки у визначенні того, у чому полягає публічний інтерес, оскільки національний законодавчий орган, реалізуючи соціальну та економічну політику, має широке коло повноважень. Однак такі межі оцінювання не є абсолютними, а їх застосування підлягає перегляду органами Конвенції. На думку Суду, коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи, що протягом судового розгляду справи відповідач не довів правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову шляхом визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми "В3" №000023402 від 13.11.2019 року ГУ ДПС у Дніпропетровській області.

Відповідно до вимог ст. 139 КАС України суд також вважає за необхідне присудити на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Завод промислових виробів "Дніпровський" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області судові витрати у розмірі 12 224,45 грн.

Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми "В3" №000023402 від 13.11.2019 року ГУ ДПС у Дніпропетровській області.

Присудити на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Завод промислових виробів "Дніпровський" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області судові витрати у розмірі 12 224,45 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.М. Олійник