Справа № 520/14306/19
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2020-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2020 р. Справа № 520/14306/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бенедик А.П.,

Суддів: Донець Л.О. , Гуцала М.І. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду в м. Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції Тітов О.М.) від 27.01.2020 року (повний текст рішення складено 27.01.2020 року) по справі №520/14306/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просив визнати бездіяльність відповідача щодо перерахунку пенсії протиправною і зобов`язати здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії з 01.09.2018 року, врахувавши розмір 50 % надбавки за стаж служби в поліції, та виплатити різницю в розмірі призначеної пенсії за зазначений минулий час і сплачувати новий розмір пенсії в подальшому.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що оскільки його стаж служби в поліції складає 25 років 00 місяців 11 днів, то згідно Додатку 11 до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" розмір надбавки за стаж служби в поліції становить 50 %. На думку позивача, саме такий розмір надбавки за стаж служби в поліції має бути врахований у розмірі пенсії з початку її призначення з 01.09.2018 року. Натомість, при проведенні перерахунку пенсії відповідач, надбавку за стаж служби врахував в розмірі 45 %. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду 27.01.2020 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо перерахунку пенсії позивачу протиправною та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії з 01.09.2018 року, врахувавши розмір 50% надбавки за стаж служби в поліції, та виплатити різницю в розмірі призначеної пенсії за зазначений минулий час.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у розмірі 768 грн. 70 коп.

Не погодившись із судовим рішенням, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду 27.01.2020 року в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначене рішення суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з`ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права.

Вказує, що задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо наявності у позивача права на перерахунок раніше призначеної пенсії з 01.09.2018 року, врахувавши розмір 50% надбавки за стаж служби в поліції. Так, оскільки позивач фактично отримував надбавку за стаж служби в поліції в розмірі 45 %, то відсутні правові підстави для врахування при обчисленні пенсії такої надбавки у більшому розмірі, який фактично не виплачувався та з якого не було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Позивач надав до суду письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити в її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що позивач працював в органах внутрішніх справ України.

У зв`язку з набранням чинності Закону України "Про Національну поліцію" відбулася реорганізація, в результаті якої наказом Харківського національного університету внутрішніх справ (далі - ХНУВС) № 205 о/с від 06.11.2015 ОСОБА_1 був звільнений зі служби в ОВС з посади професора кафедри кримінального процесу ХНУВС, а Наказом ХНУВС № 223 о/с від 11.12.2015 року прийнятий на посаду професора кафедри кримінального процесу ХНУВС з 07.11.2015 року.

Наказом ХНУВС від 26.02.2016 року № 51 о/с позивач з 01.03.2016 року прийнятий на службу до Національної поліції з присвоєнням спеціального звання "полковник поліції".

Наказом ГУНП в Харківській області № 234 о/с від 28.08.2018 року позивача звільнено з поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (за власним бажанням). В зазначеному наказі визначено, що стаж служби в поліції на день звільнення для встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки та для призначення пенсії складає - 24 роки 08 місяців 17 днів, у календарному обчисленні.

До стажу служби в поліції не було зараховано період з 07.11.2015 року по 01.03.2016 року.

Не погодившись із тим, що безперервна робота у закладі вищої освіти - ХНУВС, з 07.11.2015 року по 01.03.2016 року не включена ГУНП в Харківській області до стажу служби в поліції, позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.01.2019 по справі №2040/8178/18, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 16.04.2019 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання дії протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково та зобов`язано Головне управління Національної поліції в Харківській області зарахувати позивачу в стаж безперервної служби в поліції період з 07.11.2015 року по 01.03.2016 року; в іншій частині позовних вимог залишено без задоволення.

На виконання рішення суду Наказом ГУНП в Харківській області № 151 о/с від 28.05.2019 року внесено зміни до наказу № 234 о/с від 28.08.2018 року із вказівкою, що стаж служби в поліції на день звільнення для встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки - 25 років 00 місяців 11 днів, у календарному обчисленні та для призначення пенсії - 25 років 00 місяців 11 днів. Також виправлення внесені до розрахунку вислуги років, у якому стаж служби визначений - 25 років 00 місяців 11 днів.

Крім того, видано новий грошовий атестат №116, в якому визначена надбавка за стаж служби - 25 років 00 місяців 11 днів у розмірі 50 % замість 45 %, визначених в попередньому грошовому атестаті.

15.07.2019 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області позивачем подана заява з вимогою добровільно усунути допущені посадовими особами цього органу порушення закону та перерахувати призначену пенсію починаючи з 01.09.2018 року.

Листом від 03.10.2019 року за № 3653/Б-14 відповідач повідомив, що головним управлінням проведено перерахунок пенсії позивача 01.09.2018 з урахуванням 65 процентів відповідних сум грошового забезпечення (вислуга 25 років). Доплату з вересня 2018 року по вересень 2019 року нараховано на жовтень 2019 року.

Також відповідач у листі зазначив, що статтею 43 Закону передбачено, що пенсії особам, що мають право на пенсію за цим Законом, обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Оскільки відповідно до грошового атестату № 116 виданого УФЗБО ГУНП в Харківській області, надбавка за стаж служби в поліції на день звільнення виплачена в розмірі 45 процентів, перерахувати надбавку немає можливості.

Не погоджуючись із правомірністю вказаної відмови, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Задовольнивши частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки на момент звільнення позивача з Національної поліції розмір надбавки за стаж служби в поліції був визначений невірно та розраховувався до стажу 24 роки 08 місяців 17 днів, то позивач має право на перерахунок раніше призначеної пенсії з урахуванням надбавки у розмірі 50% згідно вірного розрахунку вислуги років - 25 років 00 місяців 11 днів, а також нового грошового атестату, складеного ГУНП в Харківській області на виконання рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 3 ст. 308 КАС України).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наступне.

У відповідності до ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разу повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Матеріалами справи підтверджено, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ та отримає пенсію за вислугу років, призначеної з 01.09.2018 на умовах п. "б" ст. 1-2 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Пенсію позивачу призначено на підставі документів, наданих Головним управлінням Національної поліції в Харківській області, зокрема: подання про призначення пенсії від 08.10.2018 № 100/36448; заява про призначення пенсії; розрахунок вислуги років; витяг із наказу ГУНП в Харківській області від 28.08.2018 № 234 о/с; грошовий атестат № 143 від 27.08.2018; довідка про щомісячні додаткові види грошового забезпечення № 143 від 27.08.2018; довідка про щомісячні додаткові види грошового забезпечення № 4/234д від 21.08.2018.

На момент звільнення позивача з Національної поліції розмір надбавки за стаж служби в поліції був визначений у розмірі 45% та розраховувався виходячи із стажу 24 роки 08 місяців 17 днів.

Проте, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.01.2019 по справі № 2040/8178/18 зараховано позивачу в стаж безперервної служби в поліції період з 07.11.2015 року по 01.03.2016 року.

Після зарахування вказаного періоду (з 07.11.2015 року по 01.03.2016 року) стаж служби позивача склав 25 років 00 місяців 11 днів.

Таким чином, згідно нового розрахунку вислуги років, розмір надбавки за стаж служби в поліції становить 50 % згідно Додатку 11 до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції".

Приписами ст. 129-1 Конституції України встановлено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.2 ст.14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Положеннями ст. 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Колегія суддів зазначає, що Конституційний Суд України, розглядаючи справу N 1-7/2013 у Рішенні від 26.06.2013 року, звернув увагу, що вже неодноразово зазначав про те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року N 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року N 11-рп/2012).

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції", пункт 68).

Конституційний Суд України бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Отже, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Таким чином, у відповідності до зазначених правових норм, зокрема, Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, рішення суду є обов`язковим до виконання на всій території України.

Колегія суддів зазначає, що на виконання рішення суду Головним управлінням Національної поліції в Харківській області до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області направлено нові документи із зазначенням вищевказаного стажу служби в поліції, який повинен враховуватися при перерахунку пенсії позивача. Так, у грошовому атестаті № 116, виданому Головним управлінням Національної поліції в Харківській області, надбавка за стаж служби зазначена у розмірі 50 %.

Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45.

У відповідності до п. 5 Порядку, під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

На підставі п. 23 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою правління Пенсійного Фонду України від 30.01.2007 р. № 3-1, перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому ст. 63 Закону.

На підставі вищевикладеного, оскільки на момент звільнення позивача з Національної поліції розмір надбавки за стаж служби в поліції був визначений невірно та розраховувався до стажу 24 роки 08 місяців 17 днів, колегія суддів дійшла висновку про наявність позивача права на перерахунок раніше призначеної пенсії з урахуванням надбавки у розмірі 50% згідно вірного розрахунку вислуги років - 25 років 00 місяців 11 днів, а також нового грошового атестату, складеного ГУНП в Харківській області на виконання рішення суду.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності власних дій, ані під час розгляду справи у суді першої інстанції, ані під час її апеляційного перегляду не довів належними та допустимими доказами правомірність власних дій, які є предметом оскарження позивачем.

Як встановлено частиною 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі ст. 13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Згідно Рішення ЄСПЛ по справі "Рисовський проти України" (Rysovskyyv. Ukraine) від 20.10.2011 року (заява № 29979/04), принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість.

З урахуванням визначеного статтею 8 Конституції України принципу верховенства права та встановлених статтею 2 КАС України завдань суду як державної правозахисної інституції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з метою повного захисту порушених прав та інтересів особи, необхідним є саме зобов`язання відповідача здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії з 01.09.2018 року, врахувавши розмір 50% надбавки за стаж служби в поліції, та виплатити різницю в розмірі призначеної пенсії за зазначений минулий час.

Доводи скаржника щодо відсутності правових підстав для врахування при обчисленні пенсії надбавки у більшому розмірі ніж той, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки згідно Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» відповідальність за несплату або несвоєчасну сплату покладено на платника єдиного внеску. А відтак, вказана обставина не може свідчити про відсутність у позивача права на отримання пенсії із урахуванням надбавки у розмірі 50% згідно вірного розрахунку вислуги років.

Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з вищезазначених підстав не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.01.2020 року по справі №520/14306/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)А.П. Бенедик
Судді(підпис) (підпис) Л.О. Донець М.І. Гуцал