Справа № 826/17555/18
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2020-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2020 року м. Київ № 826/17555/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кармазіна О.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16), в якому просить суд:

визнати дії відповідача щодо не врахування при проведенні позивачу перерахунку пенсії процентної надбавки за роботу із таємними виробами, носіями, документами у розмірі 15% від посадового окладу, надбавки за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50% від посадового окладу, премії у розмірі 10% від посадового окладу, основного розміру 80% грошового забезпечення, протиправними;

зобов`язати відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2018 у врахуванням надбавки за роботу із таємними виробами, носіями, документами у розмірі 15% від посадового окладу, надбавки за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50% від посадового окладу, премії у розмірі 10% від посадового окладу, основного розміру 80% грошового забезпечення.

Позиція позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що є військовим пенсіонером, після звільнення з військової служби у званні полковник, перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві та отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за вислугу 30 років та отримував 80% грошового забезпечення відповідно до ст. 12, ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Позивач пояснює, що перерахунок необхідно здійснити в разі, якщо змінено розмір грошового забезпечення відповідної категорії осіб. Підтвердженням зміни є довідка про грошове забезпечення, видана уповноваженим структурним підрозділом.

Додає, що 26.02.2018 набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим особам», якою передбачено поетапний перерахунок раніше призначених пенсій колишнім військовослужбовцям та членів їх сімей відповідно до постанови від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Позивач наголошує, що відповідачем всупереч законодавства України, зокрема, ст.ст. 3, 22 та 24 Конституції України, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», проведено перерахунок його пенсії з 01.01.2018 не в повному обсязі.

Зазначає, що згідно довідки ГУ ПФУ в м. Києві від 23.10.2018 розрахунок його пенсії за вислугу років на кінець 2017 року складався із процентної надбавки за роботу із таємними виробами, носіями, документами у розмірі 15% від посадового окладу, надбавки за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50% від посадового окладу та премії у розмірі 10%. Основний розмір пенсії станови 80% грошового забезпечення.

Як зазначено у позовній заяві, під час здійснення перерахунку пенсії вищезазначені складові відповідачем не були враховані, чим, за висновком позивача, суттєво зменшено суму його пенсії.

Враховуючи викладене у позовній заяві, позивач просить задовольнити позов.

Позиція відповідача.

Відповідач просив відмовити у задоволенні позову.

При цьому, відповідач зазначив, органи ПФУ не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії, а здійснюють її нарахування на підставі наданих їм відповідними органами довідок про розмір грошового забезпечення, і розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових грошового забезпечення, зазначених у довідках.

Звертає, крім іншого, увагу на те, що оскільки ст. 63 Закону № 2262 встановлено, що перерахунок пенсії здійснюється у порядку, встановленому КМ України, саме КМ України було визначено, що під час перерахунку використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років (Порядок № 45).

Процесуальні дії, вчинені у справі.

Ухвалою від 30.10.2018 позовну заяву залишено без руху як таку, що подана без додержання вимог, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України), та встановлено строк для їх усунення.

Ухвалою від 20.11.2018 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку ст. 263 КАС України - спрощеного (письмового) провадження.

Встановлені судом обставини.

У даному випадку учасниками справи не спростовуються та не заперечуються, а матеріалами справи підтверджуються обставини призначення позивачу пенсії як колишньому військовослужбовцю, перебування його на обліку.

При цьому, судом встановлено, що пенсія позивачу була призначена 21.12.2004.

Відповідно до перерахунку пенсії позивача від 01 грудня 2017 року, пенсія розраховувалась із сум грошового забезпечення: посадовий оклад; оклад за військове звання; процентна надбавка за вислугу років 40%; робота з таємними виробами, носіями, документами - 15%; надбавка за особливо важливі завдання 50%; премія 10%.

Всього 3430,15 грн.

Основний розмір пенсії - 80% у розмірі 2744,12 грн.

Згідно з перерахунком розміру пенсії позивача з 01 січня 2018 року пенсія позивача розрахована із сум грошового забезпечення: посадовий оклад; оклад за військове звання; процентна надбавка за вислугу років 50%; премія 0%.

Всього 12375,00 грн.

Основний розмір пенсії - 70% - 8662,50 грн.

Підсумок пенсії з надбавками - 9065,50 грн., з урахуванням попередньої суми пенсії 4107,56 грн. та підвищення 2478,97 (50% від 4957,94)

Підстава перерахунку - ПКМУ № 704, ПКМУ № 103 від 21.02.2018 (п.1).

Разом з тим, позивач, вважаючи свої права порушеними, звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі також Закон № 2262-ХІІ).

Статтею 9 Закону № 2011-XII визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно із частиною другою статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону № 2011-ХІІ).

Так, статтею 43 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зазначена норма статті 43 Закону міститься в розділі V «Обчислення пенсії», тобто в загальному розділі, та безпосередньо визначає складові грошового забезпечення для обчислення пенсій.

При цьому під обчисленням слід розуміти процес отримання результату за допомогою дій над числами, кожне з яких є конкретним цифровим вираженням розміру складових грошового забезпечення. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 12.11.2019 у справі № 826/3858/18.

Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано статтею 63 Закону № 2262-XII, згідно із якою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону.

При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

В контексті останнього слід додати, що вказана редакція ст. 63 Закону набула чинності у зв`язку з набуттям чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 № 1774-VIII, якою частину четверту статті 63 Закону № 2262-ХІІ викладено у новій редакції, наведеній вище, а саме: "Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України".

Таким чином, із набранням чинності 01.01.2017 Законом України № 1774-VIII Кабінету Міністрів України були делеговані повноваження визначати не лише порядок, а й умови та розмір складових грошового забезпечення для перерахунку.

Кабінет Міністрів України постановою від 13.02.2008 № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393" затвердив Порядок № 45.

Пунктом 1 Порядку № 45 (в редакції постанови КМ України № 103) передбачалося, що пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

30.08.2017 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 704, яка набрала чинності 01.03.2018 та якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

21.02.2018 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 103, пунктами 1, 2 якої було вирішено перерахувати з 01.01.2018 пенсії, призначені згідно із Законом № 2262-ХІІ до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби, що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови № 704.

Абзацом 1 пункту 5 Порядку № 45 в редакції постанови № 103 передбачено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

При цьому у Додатку 2 до Порядку № 45 міститься форма довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку постановою № 103 було викладено в новій редакції, в якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).

Між тим, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 та з цієї дати набрало законної сили, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року N 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

В подальшому ці судові рішення залишені без змін постановою Верховного Суду від 12 листопада 2019 року.

Крім того, згідно з частковим рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.05.2019 р., яке залишено без змін згідно з постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019 року та з цієї дати набрало законної сили, визнано протиправним та скасовано пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб".

Водночас, слід зазначити, що алгоритм дій, який повинно вчинити, зокрема, ГУ ПФУ у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 постанови № 103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45 не змінився.

Зокрема, на час звернення позивача до суду із вказаною позовною заявою, пункт 2 Порядку № 45 передбачав, що Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи).

Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України (п. 3 Порядку № 45).

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Таким чином, на ГУ ПФУ покладено функції щодо необхідності підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку виключно після надходження до них від Пенсійного фонду України повідомлення про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб та у разі надходження до них такого повідомлення ГУ ПФУ у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Тобто, Порядком № 45 передбачений чіткий алгоритм дій ГУ ПФУ.

В той же час, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що до ГУ ПФУ в м. Києві від Пенсійного фонду України надходили повідомлення про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб.

При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що ні Порядком № 45, ні будь-якими іншими законодавчими нормами ГУ ПФУ не наділено повноваженнями та правом самостійно витребувати від органів, які уповноважені видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, довідки про розмір грошового забезпечення пенсіонерів.

Слід наголосити, що зміни внесені постановою Кабінету Міністрів України № 103, зокрема до додатку 2 до Порядку № 45, в якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, відтак з 05.03.2019 - дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до зазначених змін, тобто до набрання чинності постановою КМ України № 103.

За змістом ч. 1 ст. 49 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" від 27.02.2014 № 794-VII акти Кабінету Міністрів України (постанови і розпорядження) є обов`язковими для виконання.

З аналізу вищенаведених правових норм чинного законодавства та встановлених судом обставин, суд приходить до висновку, що станом на момент звернення позивача із даною позовною заявою до суду (26.10.2018), ГУ ПФУ в м. Києві не мало правових підстав не врахувати та не застосовувати до спірних правовідносин положення норм ст. 63 Закону № 2262-ХІІ та Постанову № 103, оскільки її окремі положення зазначені вище, на час звернення позивача до суду з даним позовом, були чинними, зокрема щодо складових грошового забезпечення та форми довідки, втратили чинність лише з 05.03.2019.

Оцінка ж впливу обставин втрати чинності певними положеннями Постанови № 103 на відносини позивача та ГУ ПФУ, які виникли вже надалі - поза межами спірних обставин, знаходиться поза межами компетенції суду у даній справі.

Втрата чинності вказаними положеннями не є підставою звернення позивача до суду з даним позовом, не є підставою даного позову.

У той же час, слід додати, що рішення у справі № 826/3858/18 за певних обставин може впливати на права позивача лише з дати набрання ним законної сили.

Визнання нечинними пунктів 1, 2 Постанови № 103 рішенням суду у справі № 826/3858/18, не може мати наслідком зобов`язання відповідача до вчинення певних дій за період до 05 березня 2019 року При цьому, суд зазначає, що порядок та строки нарахування пенсій можуть бути змінені законодавцем за умов іншого законодавчого регулювання, а перерахунок пенсії позивача може відбуватися виключено в межах та на підставі нормативно-правових актів України, які регулюють підстави для перерахунку пенсій особам, звільнених з військової служби з дати набрання законної сили рішення у справі № 826/3858/18.

Враховуючи викладене, у суду відсутні підстави для висновку щодо протиправних дій відповідача щодо не врахування при проведенні позивачу перерахунку пенсії процентної надбавки за роботу із таємними виробами, носіями, документами у розмірі 15% від посадового окладу, надбавки за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50% від посадового окладу, премії у розмірі 10% від посадового окладу.

Тобто, оскільки суд перевіряє, чи були порушені права позивача саме станом на час виникнення спірних відносин, звернення до суду, тобто за оцінкою сукупності обставин взаємовідносин позивача та ГУ ПФУ, обставини втрати чинності пунктами 1, 2 Постанови № 103 та щодо редакції відповідних додатків до Порядку № 45 за рішенням суду у справі № 826/3858/18, не можуть бути враховані в рамках даної справи для оцінки вказаних взаємовідносин та, відповідно, слугувати підставою для висновку про протиправність дій ГУ ПФУ, про що зазначалося вище.

Позивач не позбавлений права звернутися до органу, який видає довідки про розмір грошового забезпечення для цілей перерахунку пенсії для отримання такої довідки та у разі протиправної відмови такого органу у видачі довідки оскаржити такі ді/бездіяльність.

Відтак, позовні вимоги в частині визнати дії ГУ ПФУ в м. Києві щодо не врахування при проведенні позивачу перерахунку пенсії процентної надбавки за роботу із таємними виробами, носіями, документами у розмірі 15% від посадового окладу, надбавки за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50% від посадового окладу, премії у розмірі 10% та, як наслідок зобов`язання здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2018 у врахуванням надбавки за роботу із таємними виробами, носіями, документами у розмірі 15% від посадового окладу, надбавки за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50% від посадового окладу, премії у розмірі 10% задоволенню не підлягають.

Що стосується зменшення УПФУ загального розміру пенсії з 80% до 70% грошового забезпечення, слід зазначити, що цей розмір застосовується до сум грошового забезпечення, визначених у відповідній довідці. Тобто, цей розмір застосовується незалежно від того, яка сума грошового забезпечення прийнята до розрахунку пенсії, а відтак вказані обставини пов`язані безпосередньо із взаємовідносинами позивача та УПФУ.

У зв`язку з цим слід зазначити, що відповідно до п/п. 8 п. 6 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «;Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 08.07.2011 №3668-VI у ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» внесені зміни, а саме: у частині другій цифри «90» замінити цифрами « 80». Ці зміни набрали чинності з 01.10.2011.

27.03.2014 прийнято Закон № 1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» (далі - Закон № 1166-VII), який набрав чинності з 01.04.2014, пунктом 23 Розділу II якого внесено зміни до Закону № 2262-XII, а саме: у частині другій статті 13 цифри « 80» замінено цифрами « 70». Ці зміни набрали чинності з 01.05.2014.

Між тим, суд зазначає, що стаття 13 Закону № 2262-XII регулює порядок призначення пенсій, а стаття 63 визначає підстави, умови і порядок їх перерахунку та, до того ж, не має зворотної дії у часі.

Зміни до статті 63 Закону № 2262-XII ні Законом № 3668-VI, ні Законом № 1166-VII у частині підстав, умов, розміру або порядку перерахунку пенсій не вносилися.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що внесені Законом № 1166-VII зміни до статті 13 Закону N 2262-XII щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.

Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону № 2262-XII, яка змін, у зв`язку з прийняттям Закону № 3668-VI та Закону № 1166-VII, не зазнала.

Відтак, при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Тобто, при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а внесені Законами України від 08.07.2011 № 3668 та від 27.03.2014 № 1166-VІІ зміни до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років, є звуженням змісту та обсягу вже існуючих у позивача прав і свобод у вигляді призначення йому пенсії виходячи із 80 % розміру грошового забезпечення.

Отже, зміна максимального розміру пенсії за ч .2 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» після призначення пенсії позивачу, не є підставою для зменшення відсоткового розміру вже призначеної позивачу пенсії під час проведення відповідачем її перерахунку, в тому числі, на підставі відповідних довідок.

За таких обставин у ГУ ПФУ відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку, а тому з урахуванням вищевказаного, суд дійшов висновку, що відповідач при проведенні позивачу перерахунку пенсії, не мав права зменшувати розмір пенсії у відсотках за вислугу років, у зв`язку із чим такі дії УПФУ, є протиправними.

Відтак, позов в цій частині підлягає задоволенню шляхом визнання протиправними дій ГУ ПФУ щодо зменшення основного розміру пенсії з 80% до 70% грошового забезпечення під час перерахунку з 01.01.2018 та шляхом зобов`язання ГУ ПФУ здійснити з 01.01.2018 перерахунок пенсії за вислугу років позивачу виходячи з 80% відповідних сум грошового забезпечення, зобов`язавши здійснити виплату різниці з урахуванням раніше проведених виплат.

Доводи учасників справи та надані ними матеріали, досліджені та оцінені судом, не спростовують наведених висновків суду та не доводять зворотного.

У взаємозв`язку з наведеним слід зазначити, що відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Відтак, суд приходить до висновку про задоволення позову частково - як зазначено вище.

На підставі вищевикладеного та керуючись положеннями ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 241 - 246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (код ЄДР: 42098368) щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 80% до 70% грошового забезпечення під час перерахунку з 01.01.2018.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (код ЄДР: 42098368) здійснити з 01.01.2018 перерахунок пенсії ОСОБА_1 (ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) з 80% відповідних сум грошового забезпечення та зобов`язати здійснити виплату різниці з урахуванням раніше проведених виплат.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням положень п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII) та п. 3 Розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України (в редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX).

Суддя О.А. Кармазін