Справа № 440/1978/20
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2020-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/1978/20
Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Ясиновського І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

14 квітня 2020 року ОСОБА_1 (надалі також - позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі також - відповідач), відповідно до якого просить:

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області і протиправною відмову у видачі ОСОБА_1 довідки;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області видати довідку про наявність стажу державної служби та довідки для призначення пенсії державного службовця.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач безпідставно відмовив у видачі довідки про наявність стажу державної служби та довідки для призначення пенсії державного службовця.

Ухвалою суду від 16.04.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

Згідно з частиною третьою статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

З урахуванням наведеної норми процесуального закону, подана позивачем 29.04.2020 відповідь на відзив та 30.04.2020 доповнення до відповіді на відзив не є заявою по суті справи.

08.05.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить суд у задоволенні позову відмовити. Вказує, що якщо на час звернення закон не встановлює права на призначення (перерахунок) пенсії і не передбачає обов`язку надання довідки про заробітну плату, уповноважений орган не може видавати довідки, оскільки відсутність законної мети, для якої витребовується довідка, унеможливлює використання будь-якого із засобів для її досягнення /а.с. 47/.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні правовідносини.

Суд встановив, що відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 , яке видане 18.11.2014 позивач з отримує пенсію по інвалідності /а.с. 8/.

12.03.2020 позивач звернувся до відповідача із заявами про надання довідки для призначення пенсії державного службовця як не працюючій особі, яка мала стаж 20 років державної служби станом на 01.05.2016, а також довідки про наявність стажу державної служби /а.с. 2-3/.

Листом від 27.03.2020 №1506-1376/К-05/8/1600/20/05-03 відповідач повідомив про відсутність підстав для видачі таких довідок, оскільки останні видаються у разі виникнення права на призначення пенсії /а.с. 4/.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним обставинам суд врахував, що відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч. 1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Оскільки позовні вимоги позивача про надання відповідних довідок обґрунтовані метою призначення йому пенсії державного службовця відповідно до Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну службу» (надалі також - Закон №3723), про що вказано також у доповненні до відповіді на відзив, що розцінена судом як пояснення по справі, суд врахував правову позицію Великої Палати Верховного Суду у справі №822/524/18 (Пз/9901/23/18) щодо права особи, яка отримує пенсію з інвалідності відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на призначення пенсії на підставі Закону №3723.

Так, за приписами п.6 ч.1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом № 889.

Відповідно до п. 2 розд. ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889 з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон № 3723, крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 цього розділу.

Зокрема, п. 10, 12 розд. ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889 передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723 та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723 у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 3723 та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723 у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною 1 ст. 37 Закону № 3723 встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону № 1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Водночас за приписами ч. 9 ст. 37 Закону № 3723-XII визначено, що пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених ч. 1 цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону № 1058-IV особам, визнаним інвалідами І або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів І або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно цього Закону, призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.

Якщо зазначені особи повертаються на державну службу, виплата пенсії з інвалідності припиняється на період до звільнення з роботи або досягнення ними граничного віку перебування на державній службі (ч. 10 ст. 37 Закону № 3723).

Якщо інваліду I або II групи було встановлено III групу інвалідності, то в разі наступного визнання його інвалідом I або II групи право на отримання раніше призначеної пенсії на умовах, передбачених цим Законом, поновлюється з дня встановлення I або II групи інвалідності за умови, якщо після припинення виплати пенсії минуло не більше п`яти років. У такому самому порядку визначається право на отримання пенсії по інвалідності на умовах, передбачених цим Законом, особам, яким така пенсія не була призначена у зв`язку з продовженням перебування зазначених осіб на державній службі (ч. 12 ст. 37 Закону № 3723).

З довідки відповідача від 17.03.2020 №9-Д суд встановив, що позивач працював в органах Пенсійного фонду України Полтавської області з 28.02.1996 року по 11.03.2019 року, має стаж державної служби загалом 26 років 10 місяців 21 дні /а.с. 46/.

При цьому, суд наголошує, що довідка Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 17.03.2020 №9-Д видана ОСОБА_1 /а.с. 46/.

Однак доказів направлення такої довідки позивачу суду не надано.

Також, ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, що підтверджується довідкою МСЕК від 23.10.2014 серії АВ № 0481071 /а.с. 9/.

Оскільки позивач є інвалідом ІІ групи, має стаж на посаді державної служби понад 20 років, працював на посаді, віднесеній до посад державних службовців, суд дійшов висновку, що він має обґрунтовані сподівання для отримання документів щодо призначення йому пенсії згідно зі ст. 37 Закону № 3723.

Доводи відповідача, щодо відсутності законної мети, для якої позивач просить видати довідки, у зв`язку із відсутністю на думку відповідача на час звернення права у позивача на призначення (перерахунок) пенсії і це, у свою чергу, унеможливлює використання будь-якого із засобів для її досягнення, у тому числі, шляхом подання позивачем заяв про отримання інформації, є необґрунтованими, оскільки чинне законодавство не передбачає такої підстави для відмови у наданні довідок із зазначенням в них запитуваної інформації, і крім іншого є передчасними, оскільки у вказаних заявах позивача від 12.03.2020 запитується інформація, а ставиться прохання перевести на інший вид пенсії.

Відтак, спірна відмова свідчить, що відповідач розглянув заяви позивача від 12.03.2020 не за безпосереднім змістом питань, яких вони стосувалися.

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 № 1-3 Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям затверджено:

форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років);

форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією);

форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Оскільки заява позивача стосується саме видачі довідок для призначення пенсії, що передбачено зазначеною постановою №1-3, суд вважає доведеним право позивача на їх отримання.

Суд акцентує увагу сторін, що отримання довідки позивачем про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця не передбачає безумовного призначення або перерахунку такої пенсії, оскільки прийняття рішень із вказаних питань відносяться до сфери повноважень органу Пенсійного фонду відповідно до вимог чинного законодавства України. Крім того, звернення із заявою про зміну виду пенсії є виключним правом позивача.

Звернення позивача із заявою про отримання довідок із зазначенням в них певної інформації, зокрема про наявність стажу державної служби, адресовані Головному управлінню Пенсійного фонду України в Полтавській області ініційовані позивачем в першу чергу з метою отримання зазначеної в них інформації, а відмова відповідача у видачі довідок на тій підставі, що позивач фактично не зможе їх використати (на думку відповідача) з метою призначення пенсії (чи перехід на інший вид пенсії) є передчасною, оскільки не відповідає меті запитуваної позивачем інформації, оскільки позивач не просить в цих заявах саме призначення пенсії (або переведення на іншу пенсію) на підставі замовлених довідок.

Заяви позивача від 12.03.2020 року з проханням видати довідку для призначення пенсії державного службовця, як не працюючої особи, яка мала стаж 20 років державної служби станом на 01.05.2016 та видати довідку про наявність стажу державної служби, адресовані Головному управлінню Пенсійного фонду України в Полтавській області, як до органу який володіє запитуваною інформацією, оскільки позивач, що не заперечується сторонами, працював в органах Пенсійного фонду України Полтавської області з 28.02.1996 року по 11.03.2019 року, а не до органу, який призначає пенсії, оскільки зміст заяв позивача від 12.03.2020 не свідчить про прохання позивача призначити йому пенсію (або перевести на іншу). Наявність у відповідача будь-яких інших заяв позивача, у тому числі із проханням перевести на інший вид пенсії, не є підставою та предметом спору в даній справі, а відтак не підлягає оцінці судом та наданню відповідних правових висновків.

вернення позивача із заявою про отримання довідокЗЗ огляду на вказане, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 . При цьому, з метою ефективного захисту порушеного права позивача, з урахуванням положень частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, та з урахуванням обставин встановлених в цій справі, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у видачі довідок про наявність стажу державної служби та про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, а також зобов`язати відповідача видати позивачу довідку про наявність стажу державної служби, а також довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби за формою, затвердженою постановою Правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ідентифікаційний код 13967927) про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови ОСОБА_1 у видачі довідок про наявність стажу державної служби та про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області видати ОСОБА_1 довідку про наявність стажу державної служби, а також довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби за формою, затвердженою постановою Правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням положень пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.Г.Ясиновський