Справа № 540/947/20
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2020-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

15 травня 2020 р. м. ХерсонСправа № 540/947/20

Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Войтовича І.І., розглянувши у письмовому провадженні питання щодо самовідводу судді в адміністративній справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі-відповідач), в якому просить визнати протиправними та скасувати у повному обсязі:

- податкове повідомлення-рішення від 27.11.19 № яким збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ на суму 271 555,6 грн. та за штрафними санкціями на суму 67 888,9 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 27.11.19 № яким застосовано штрафні санкції з ПДВ на суму 170 грн.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.04.2020 року, головуючим суддею визначено суддю Пекного А.С.

Ухвалою від 17.04.2020р. провадження у справі відкрите, розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що у період часу з 30.10.19 по 01.11.2019 року ГУ ДПС у Херсонській області проведено позапланову невиїзну документальну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання податкового законодавства з 01.01.18р. по 31.12.18р. За результатами проведеної перевірки контролюючим органом складений акт перевірки від 25.01.2019 року № 69/21-22-13-06/ НОМЕР_1 , в якому зафіксовані наступні порушення:

- п. 49.1, п. 49.2 ст. 49 Податкового кодексу України в частині несвоєчасного подання декларації платника єдиного податку 3 групи оподаткування за три квартали 2018р.;

- п. 49.1, п. 49.2 ст. 49 та п. 202.1 ст. 202 Податкового кодексу України в частині неподання декларації з ПДВ за листопад 2018 року;

- ст. 180, п. 181.1 ст. 181, ст. 183, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, а саме, не нарахування та не сплата до бюджету ПДВ на доходи отримані від провадження підприємницької діяльності за період з 01.11.2018 по 30.11.2018 на загальну суму 271 555, 6 грн.

Однією з підстав висновків контролюючого органу щодо порушень позивачем податкового законодавства слугувало наступне: «...протягом 9 місяців, трьох кварталів 2018 року сума отриманого доходу від провадження підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 склала 2 808571, 4 грн. Відповідно до ст. 181.1 ст. 181 Податкового Кодексу України під обов`язкову реєстрацію як платника податку на додану вартість підпадає особа, у якої загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість). В зв`язку з чим, з урахуванням п. 181.1 ст. 181 Податкового Кодексу України після перевищення суми доходу у розмірі 1 (один) млн. грн.., яке відбулося за результатами господарської діяльності за 9 місяців 3 квартали 2018 року (отримано дохід у розмірі - 2808571,4 грн. ФОП ОСОБА_1 повинен був відповідно до п. 183.4 ст. 183 Кодексу подати заяву не пізніше 10 числа першого календарного місяця, в якому здійснено перехід на сплату інших податків і зборів, встановлених Кодексом щодо реєстрації платником податку на додану вартість та отримати свідоцтво платника податку. Перевищення в отриманні доходів ФОП ОСОБА_1 , як платника податків на загальній системі оподаткування досягнуто за 9 місяців, 3 квартали 2018 року з 01.10.2018 року, обов`язковість реєстрації платником податку на додану вартість передбачена з 15.10.2018 року.» (сторінка 32 акту перевірки).

При цьому, зі змісту акту перевірки вбачається, що одним з контрагентів позивача за перевіряємий період був Херсонський окружний адміністративний суд.

На підставі висновків акту перевірки Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі прийняті податкові повідомлення-рішення від 27.11.2019р. № та №, правомірність яких є предметом спору в межах даної справи.

Таким чином, одним з контрагентів позивача у перевіряємий період був Херсонський окружний адміністративний суд. Тобто, судом встановлено існування господарських відносин між позивачем та судом, у яких податковим органом зроблені висновки про порушення податкового законодавства і які, в свою чергу, є предметом спору у цій справі.

З огляду на викладене та з урахуванням того, що суддя Пекний А.С. є суддею Херсонського окружного адміністративного суду та займає адміністративну посаду заступника голови суду, головуючий дійшов висновку про наявність обставин, які можуть викликати сумнів у його неупередженості або об`єктивності і заявив собі самовідвід, про що постановив ухвалу від 07.05.2020 року.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.05.2020 року справу передано до розгляду судді Ковбій О.В.

Ухвалою суду від 12.05.2020, суддею Ковбій О.В. задоволено заяву про самовідвід.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.05.2020 року справу передано до розгляду судді Попова В.Ф.

Ухвалою суду від 14.05.2020, заяву про самовідвід судді Попова В.Ф. задоволено.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.05.2020 року справу передано до розгляду судді Войтович І.І.

З`ясувавши склад учасників справи, головуючий суддя Войтович І.І. дійшов висновку про необхідність заявлення самовідводу з підстав, аналогічних підставам для самовідводу суддів Пекного А.С., Ковбій О.В., Попова В.Ф.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач у перевіряємий період перебував із Херсонським окружним адміністративним судом у господарських відносинах з приводу виконання робіт по капітальному ремонту будівлі суду і саме в цих відносинах за наслідками проведеної відповідачем позапланової перевірки зроблено висновки про порушення вимог податкового законодавства, які фактично спростовуються позивачем у позові.

З огляду на викладене, суддя дійшов висновку про наявність обставин, які можуть викликати сумнів у його неупередженості або об`єктивності, та, як наслідок, до необхідності заявити собі самовідвід.

Так, ч. 1 ст. 36 КАС України встановлено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) з підстав зазначених в цій статті. Серед переліку підстав для самовідводу зазначено, зокрема, наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді (п.4 ч.1 ст. 36 КАС України).

До того ж можливість відводу судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатись особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом.

Згідно ч.3 ст. 39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу (ч.1, 2 ст. 40 КАС України).

Відповідно приписів ч.2 ст. 35 КАС України в разі зміни складу суду розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.

Отже, в даному конкретному випадку самовідвід заявлено суддею до першого судового засідання у справі, тобто в межах строку, передбаченого ч.3 ст. 39 КАС України.

Пунктом 1.1 Бангалорських принципів діяльності судді, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, передбачено, що суддя повинен виконувати свою професійну функцію незалежно, виходячи з власної оцінки фактів та відповідно до свідомого розуміння закону, не зважаючи при цьому на будь-які зовнішні впливи, стимули, тиски, загрози чи втручання, прямі або непрямі, хоч би від кого вони йшли і хоч би якими були їхні причини.

Згідно з пунктом 2.5 Бангалорських принципів діяльності судді суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Також, при вирішенні заяви про самовідвід, суд відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовує Конвенцію та практику Суду як джерело права та зазначає про наступне.

У п. 30 Рішення Європейського суду з прав людини від 01.10.82 р. у справі "П`єрсак проти Бельгії" вказано "Не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність, чи навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції. У даному контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу…тому будь-який суддя, щодо якого є обґрунтовані підстави побоюватися браку безсторонності, має бути відведений."

У п. 53. Рішення Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 року у справі "Білуха проти України" заява N 33949/02, зазначається: "З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (див. рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26). Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45).

Тому, на думку суду, з самого факту наявності господарських відносин між ФОП ОСОБА_1 та судом, які були предметом дослідження під час перевірки, за наслідками якої винесено оскаржені рішення, у сторін та громадськості може створитись хибне враження стосовно неупередженості судді (як одного з суддів Херсонського окружного адміністративного суду), що призведе до порушення викладеного вище твердження про те, що "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться".

Таким чином, заява про самовідвід судді Войтовича І.І. підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 31, 39-41, 243, 248 КАС України,

ухвалив:

Заяву про самовідвід судді Войтовича І.І. - задовольнити.

Передати справу №540/947/20 до відділу документального забезпечення і діловодства (канцелярії суду) для здійснення автоматизованого розподілу, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Ухвалу складено та підписано 15.05.2020 року.

Суддя І.І. Войтович