Справа № 140/3063/19
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції : Костюкевич С.Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2020 рокуЛьвівСправа № 140/3063/19 пров. № А/857/1936/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Кузьмича С.М. Макарика В.Я.

за участю секретаря судового засідання: Хомич О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Волинської митниці Державної фіскальної служби на додаткове рішення Волинського окружного адміністративного суду від 10 січня 2020 року у справі № 140/3063/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправною та скасування картки відмови, рішення про коригування митної вартості товару, -

ВСТАНОВИВ :

15.10.2019р. позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Волинської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправною та скасування картки відмови № UA205040/2019/02771 від 10.09.2019р. та рішення про коригування митної вартості товару № UA205040/2019/000323/2 від 11.09.2019р.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 21.12.2020р. позов задоволено.

02.01.2020р. на адресу Волинського окружного адміністративного суду надійшла заява про винесення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000 гривень.

Додатковим рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 10.01.2020р. суд стягнув в користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці Державної фіскальної служби понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі - 4 000 гривень.

Не погоджуючись із даним додатковим рішенням, апелянт Волинська митниця Державної фіскальної служби подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми процесуального права.

Апелянт просить суд, додаткове рішення Волинського окружного адміністративного суду від 10.01.2020р. скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви про винесення додаткового рішення про стягнення понесених витрат на правничу допомогу.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України.

ст.229 КАС України передбачено, що фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість додаткового рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

п.3 ч.1 ст.252 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

п.1 ч.3 ст.132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом ч.3 ст.134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За приписами ч.4 цієї статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

ч.5 ст.134 КАС України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

ч.6 ст.134 КАС України передбачено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.7 ст.134 КАС України).

ч.7 цієї статті передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч. 9 цієї статті при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Як видно із матеріалів справи, між адвокатом Карпук А.С. та Семенчук Ю.В. укладено Договір про надання правової допомоги адвокатом № б/н від 12.09.2019р., відповідно до пункту п.п. 1.1. якого адвокат зобов`язується надати консультаційні та юридичні послуги щодо представництва і захисту інтересів останнього в установах, організаціях, правоохоронних органах (Прокуратурі, Національній поліції, СБУ, ДФС, тощо), в судах загальної юрисдикції в господарському суді, адміністративних судах, як першої інстанції так і касаційної інстанціях за позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправною та скасування картки відмови, рішення про коригування митної вартості товару.

п.4.1, 4.2 цього договору визначено, що за послуги п.1.1 даного Договору, позивач сплачує адвокату гонорар за домовленістю, виходячи із витраченого часу, а також всі понесені адвокатом витрати на представництво. Гонорар може сплачуватись як почасово так і сталою сумою. Почасова оплата адвокату відповідно до п.4.1 за домовленістю сторін складає одна тисяча гривень за одну годину.

З акту виконаних робіт № б/н від 02.01.2020р. видно, що витрати на правничу допомогу адвоката становлять:

1) аналіз законодавства, попередня консультація з-приводу спірних, конфліктних правовідносин, які виникли у зв`язку з діями Волинської митниці ДФС (прийняття картки відмови і рішення про коригування митної вартості - 4 години - 4000 гривень;

2) підготовка змісту позовної заяви про визнання протиправними та скасування картки відмови, рішення про коригування митної вартості - 4 години - 4000 гривень;

3 ) підготовка письмових клопотань, доповнень - 2 години - 2000 гривень.

На підтвердження оплати, позивач надав квитанцію до прибуткового касового ордеру № 1/02/01/20 від 02.01.2020р. згідно якої розмір отриманої адвокатом плати за надання правової допомоги позивачеві становить 10 000,00 гривень.

ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку про те, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Проте, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002р. зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З огляду на вказане, колегія суддів погоджується із висновками суду першої, що з врахуванням складності справи та виконаних робіт, заява про винесення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу підлягає до часткового задоволення, а сума до стягнення з врахуванням її співмірності до складності виконаних робіт становить 4000 гривень.

При цьому, колегія суддів вважає зазначити, що апелянт не подав відзив на заяву про ухвалення додаткового рішення чи письмових пояснень, в яких викладено незгоду з розміром заявлених витрат на правничу допомогу, що фактично означає згоду відповідача з позицією позивача про понесені витрати.

Колегія суддів не бере до уваги доводи апелянта, що заяву про винесення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу останній не отримав, а тому він був позбавлений змоги надати відзив на неї та пояснення, оскільки вказана заява 02.01.2020р. направлена позивачем апелянту, що підтверджено фіскальним чеком про відправлення кореспонденції, а тому останній мав змогу в повній мірі скористатись правом подання відзиву на заяву.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки колегії суддів.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст. 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Волинської митниці Державної фіскальної служби залишити без задоволення, а додаткове рішення Волинського окружного адміністративного суду від 10 січня 2020 року у справі № 140/3063/19 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Бруновська

Суддя С.М. Кузьмич

Суддя В.Я. Макарик

Постанова в повному обсязі складена 14.05.2020р.