Справа № 420/3356/19
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2020-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2020 р.м. ОдесаСправа № 420/3356/19

Головуючий в 1 інстанції: Радчук А.А. рішення суду першої інстанції прийнято у м. Одеса 04 жовтня 2019 року

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Яковлєва О.В.,

суддів Градовського Ю.М., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Автодор» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2019 року, у справі за позовом Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автодор» про стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И Л А :

Головне управління Державної фіскальної служби в Одеській області звернулось до суду з позовом у якому заявлено вимоги Товариству з обмеженою відповідальністю «Автодор» про стягнення податкового боргу, у сумі 2 954 391,57 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2019 року задоволено позовні вимоги.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що товариством частково сплачено зазначені у позовній заяві податкового органу суми боргу, що підтверджується наданими платіжними дорученнями.

При цьому, апелянт вважає завищеною нараховану суму пені та зазначає, що податковим органом не надано розрахунків нарахованої суми пені, а як наслідок не доведено правомірність її нарахування.

В свою чергу, податковим органом подано відзив на вказану апеляційну скаргу з якого вбачається, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог, так як податковим органом належним чином доведено необхідність стягнення спірного податкового боргу.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване судове рішення - частковому скасуванню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що станом на 25 квітня 2018 року, відповідно до розрахунку податкового боргу, довідки-розрахунку заборгованості до бюджету та інтегрованих карток платника (ІКП), податкова заборгованість ТОВ «Автодор» по податку па додану вартість, податку на прибуток приватних підприємств та адміністративним штрафам і санкціям, становить 1 872 155,48 грн.

В даному випадку, зазначена заборгованість виникла за наслідком узгодження наступних податкових повідомлень-рішень: № від 07 вересня 2015 року, яким ТОВ «Автодор» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість, на загальну суму 1 091 315,00 грн.; № від 09 вересня 2015 року, яким ТОВ «Автодор» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток, на загальну суму 818 486,00 грн.; № від 08 вересня 2015 року, яким ТОВ «Автодор» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «адміністративні штрафи та інші санкції» на суму 510,00 грн.

При цьому, на вказану суму заборгованості нараховано пеню, у сумі 1 082 236,09 грн.

Крім того, ГУ ДФС в Одеській області також надіслано товариству наступні податкові повідомлення-рішення про накладення штрафних санкцій: від 10 травня 2018 року № , на суму 3 384,34 грн. (податок на прибуток); від 16 жовтня 2018 року № , на суму 18 787,92 грн. (податок на прибуток); від 06 листопада 2018 року № , на суму 369,59 грн. (податок на додану вартість); від 17 грудня 2018 року № , на суму 41 164,80 грн. (податок на додану вартість); від 29 листопада 2018 року № , на суму 8559,18 грн. (податок на прибуток); від 10 травня 2018 року № , на суму 752 грн. (податок на прибуток); від 14 лютого 2019 року № , на суму 73,92 грн. (податок на додану вартість).

Також, платником податків подано наступні декларацій з податку на додану вартість: № від 19 жовтня 2018 року, на загальну суму 157 855,00 грн. (основний платіж); № від 26 лютого 2018 року, на загальну суму 29 455,00 грн. (основний платіж); № від 24 липня 2018 року, на загальну суму 66 376,00 грн. (основний платіж); № від 24 жовтня 2018 року, на загальну суму 24 008,00 грн. (основний платіж); № від 22 лютого 2019 року, на загальну суму 98 330,00 грн. (основний платіж).

Тому, з урахуванням наявної переплати та відповідних сплат сум боргу з боку відповідача, загальна заборгованість склала 2 954 391,57 грн., з яких: по податку па додану вартість - 1 446 545,87 грн.; по податку на прибуток приватних підприємств - 1 507 335,70 грн.; по адміністративним штрафам та іншим санкціям - 510,00 грн.

У зв`язку з несплатою боржником заборгованості податковим органом надіслано йому податкову вимогу форми «Ю» № 13571-17 від 09 лютого 2018 року.

При цьому, у встановлені податковим органом строки товариством не сплачено виниклої заборгованості, а тому з метою стягнення наявного податкового боргу податковий орган звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції, з яким частково не погоджується судова колегія, зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так як узгоджений, проте добровільно не сплачений податковий борг, підлягає стягненню у судовому порядку, з огляду на наступне.

Так, згідно п. 14.1.175 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з пп. 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податкова вимога - це письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Згідно п. 59.5 ст. 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.2 вказаної статті встановлено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Колегією суддів встановлено, що у межах спірних правовідносин податковий орган звернувся до суду з даним адміністративним позовом про стягнення податкового боргу з платника податків у зв`язку з наявністю у останнього непогашених податкових зобов`язань, у загальній сумі 2 954 391,57 грн.

При цьому, з вищезазначених норм вбачається, що право на стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу виникає у контролюючого органу на наступний день після закінчення 60 днів з дня надіслання платникові податків податкової вимоги.

В даному випадку, у зібраних матеріалах справи наявна копія податкової вимоги № 13571-17 від 09 лютого 2018 року, яку отримано відповідачем 28 лютого 2018 року, тобто більше ніж за 60 днів до подання даного адміністративного позову.

В свою чергу, задовольняючи позовні вимог, судом першої інстанції встановлено, що зібраними доказами у справі підтверджується розмір спірної заборгованості, а тому зроблено висновок про її стягнення з товариства.

При цьому, надаючи правову оцінку законності та обґрунтованості рішенню суду першої інстанції у межах вимог та доводів апеляційної скарги товариства, колегія суддів зазначає наступне.

Так, у поданій позовній заяві податкового органу, зокрема, зазначалось, що у позивача наявний частково не сплачений податковий борг, зі сплати зобов`язань нарахованих податковим повідомленням-рішенням від 07 вересня № , у загальній сумі 564 614,61 грн., податковим повідомленням-рішенням від 09 вересня 2015 року № , у загальній сумі 857 915,12 грн., податковим повідомленням-рішенням від 08 вересня 2015 року № , у сумі 510,00 грн.

При цьому, з наданого витягу з інтегрованої картки платника податків вбачається, що сплачені товариством зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств платіжними дорученнями: № 3738, № 303, № 364, № 1556, № 2228, № 2420, № 2452, № 2523, № 2774, на загальну суму 245342,39 грн., зараховано в рахунок погашення податкових зобов`язань, нарахованих податковим повідомленням-рішенням від 09 вересня 2015 року № .

Також, з наданого витягу вбачається, що сплачені товариством зобов`язання з податку на додану вартість платіжними дорученнями: № 2419, № 59272939, № 2588, на загальну суму 206 193,50 грн., зараховано в рахунок погашення податкових зобов`язань, нарахованих податковим повідомленням-рішенням від 07 вересня 2015 року № .

Тобто, як вірно зазначалось товариством під час розгляду даної справи судом першої інстанції, що враховані суми у якості платежів на погашення заборгованості по відповідним податковим повідомленням-рішенням від 07 вересня 2015 року № (1 091 315,00 грн. - 206 193,50 грн. = 885 121,50 грн.) та від 09 вересня 2015 року № (818 486,00 грн. - 245 342,39 грн. = 573 143,61 грн.), не співпадають із визначеним розрахунком податкового бору по податковим повідомленням-рішенням у поданій позовній заяві.

Тобто, надані податковим органом докази, якими він обґрунтовує розмір спірної заборгованості не відповідають розміру заявленої ним до стягнення заборгованості.

Крім того, як до суду першої інстанції так і на стадії апеляційного розгляду справи, податковим органом не надано до суду детального розрахунку нарахованої ним пені, у загальній сумі 1 082 236,09 грн.

В свою чергу, колегія суддів безпідставними посилання податкового органу на неможливість надання відповідного розрахунку, так як саме податковий орган, як суб`єкт владних повноважень, за умови незгоди відповідача зі спірною сумою пені, зобов`язаний довести правомірність її нарахування.

При цьому, судом першої інстанції не надано належної оцінки вказаним обставинам, а як наслідок здійснено передчасний висновок про задоволення позовних вимог у даній праві.

Між тим, на стадії апеляційного розгляду справи, колегією суддів встановлено, що рішенням Верховного Суду від 16 квітня 2020 року, у справі № 815/5861/15, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 07 вересня 2015 року № та від 09 вересня 2015 року № .

При цьому, як зазначалось вище, з наданого витягу з інтегрованої картки платника податків вбачається, що сплачені товариством зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств, на загальну суму 245342,39 грн., зараховано в рахунок погашення податкових зобов`язань, нарахованих податковим повідомленням-рішенням від 09 вересня 2015 року № .

Також, з наданого витягу вбачається, що сплачені товариством зобов`язання з податку на додану вартість, на загальну суму 206 193,50 грн., зараховано в рахунок погашення податкових зобов`язань, нарахованих податковим повідомленням-рішенням від 07 вересня 2015 року № .

Крім того, із доданого до позову розрахунку податкового боргу вбачається, що товариству нараховано пеню за невчасну сплату податкових зобов`язань, нарахованих податковими повідомленнями-рішеннями від 07 вересня 2015 року № та від 09 вересня 2015 року № , у загальній сумі 1 082 236,09 грн.

Між тим, у межах спірних правовідносин податковий орган бажає стягнути з товариства наступні суми: заборгованість зі сплати податку на прибуток приватних підприємств (включаючи пеню), у загальній сумі 1 507 335,70 грн.; заборгованість зі сплати податку на додану вартість (включаючи пеню), у загальній сумі 1 446 545,87 грн.; заборгованість зі сплати адміністративних штрафів та санкцій, у сумі 510,00 грн.

В свою чергу, щодо заборгованості зі сплати зобов`язань з податку на прибуток приватних підприємств, на загальну суму 1 507 335,70 грн., колегія суддів зазначає, що з суми вказаної заборгованості підлягають виключенню наступні суми: 818 486,00 грн. (скасоване ППР від 09 вересня 2015 року № ), 696 452,99 грн. (пеня за невчасну сплату зобов`язань, нарахованих відповідно до ППР від 09 вересня 2015 року № ), 245 342,39 грн. (сплачені товариством кошти платіжними дорученнями № 3738, № 303, № 364, № 1556, № 2228, № 2420, № 2452, № 2523, № 2774).

Внаслідок чого, враховуючи рішення Верховного Суду у справі № 815/5861/15 та надані податковим органом розрахунки та докази, у відповідача немає заборгованості зі сплати спірної суми зобов`язань з податку на прибуток приватних підприємств.

Щодо заборгованості зі сплати зобов`язань з податку на додану вартість, на загальну суму 1 446 545,87 грн., колегія суддів зазначає, що з суми вказаної заборгованості підлягають виключенню наступні суми: 1 091 315,00 грн. (скасована ППР від 07 вересня 2015 року № ), 385 783,10 грн. (пеня за невчасну сплату зобов`язань, нарахованих відповідно до ППР від 07 вересня 2015 року № ), 206 193,5 грн. (сплачені товариством кошти платіжними дорученнями № 2419, № 59272939, № 2588).

Внаслідок чого, враховуючи рішення Верховного Суду у справі № 815/5861/15 та надані податковим органом розрахунки та докази, у відповідача немає заборгованості зі сплати спірної суми зобов`язань з податку на додану вартість.

Щодо заборгованості зі сплати адміністративних штрафів та санкцій, у сумі 510,00 грн., нарахованих податковим повідомленнями-рішенням від 08 вересня 2015 року № , колегія суддів зазначає, що у зібраних матеріалах справи відсутні докази сплати відповідного зобов`язання, а тому поданий податковим органом адміністративний позов у відповідній частині підлягає задоволенню, а зазначена сума - стягненню.

При цьому, варто зазначити, що рішення суду першої інстанції у відповідній частині є законним та обґрунтованим та скасуванню не підлягає.

З іншого боку, беручи до уваги, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального і процесуального права, наявні підстави для часткового скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Автодор» - задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2019 року, у справі за позовом Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автодор» про стягнення податкового боруг - скасувати, в частині висновків: про стягнення заборгованості зі сплати податку па додану вартість, на загальну суму 1 446 545 (один мільйон чотириста сорок шість тисяч п`ятсот сорок п`ять) грн. та 87 коп.; про стягнення заборгованості зі сплати податку на прибуток приватних підприємств, на загальну суму 1 507 335 (один мільйон п`ятсот сім тисяч триста тридцять п`ять) грн. та 70 коп.

Прийняти у цій частині частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області.

В решті - залишити без змін рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2019 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автодор» частково понесені судові витрати, а саме частину сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги, у загальній сумі 28 809 (двадцять вісім тисяч вісімсот дев`ять) гривень 24 копійки.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Яковлєв О.В.
Судді Градовський Ю.М. Крусян А.В.