Справа № 280/1360/20
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2020-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2020 року Справа № 280/1360/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., розглянувши в порядку письмового за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 ) про стягнення грошової компенсації,

ВСТАНОВИВ:
27.02.2020 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач або ОСОБА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі відповідач або ВЧ НОМЕР_1 ), в якій позивач просить суд: визнати незаконною бездіяльність відповідача щодо невиплати заборгованості за не отримане речове майно, позивачу, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 №178 «Про затвердження Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно»; зобов`язати відповідача здійснити виплату грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, позивачу, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 №178, відповідно довідки відповідача про вартість речового майна, що підлягає видачі при звільненні в запас позивача №12, а саме у розмірі 29861,82 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона проходила військову службу у ВЧ НОМЕР_1 , має військове звання лейтенант. Наказом командувача Національної гвардії України від 01.11.2019 року №199 о/с позивача звільнено з військової служби у запас Збройних Сил України відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (за сімейними обставинами). Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 15.11.2019 №259 (по стройовій частині) позивача виключено із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та усіх видів забезпечення з 15.11.2019 та направлено для зарахування на військовий облік до Шевченківського районного військового комісаріату м. Запоріжжя. За підписом начальника речової служби, старшого лейтенанта ОСОБА_2 та начальника фінансової служби майора ОСОБА_3 , позивачу видано довідку про вартість речового майна, що належить видачі при звільнені, де, серед іншого, зазначена сума грошової компенсації, відповідно до якої, вказана сума за 98 предметів складає 29861 грн. 82 коп. Однак зазначена сума позивачу при звільнені виплачена не була.

Ухвалою від 03.03.2020 позов був залишений без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків позову.

13.03.2020 від позивача до суду надійшла заява на усунення недоліків позову.

Ухвалою суду від 17.03.2020 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №280/1360/20. Судове засідання призначено на 13.04.2020 без виклику сторін. Також зазначеною ухвалою встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня її вручення для подання суду відзиву на позовну заяву разом із усіма письмовими та електронними доказами.

Ухвалу від 17.03.2020 про відкриття провадження в адміністративній справі №280/1360/20 представник відповідача отримав 20.03.2020, що підтверджується відміткою на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Станом на 14.05.2020 від відповідача відзив та інші документи до суду не надходили. Про причини неподання відзиву відповідач суд не повідомив.

Частиною 4 ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) встановлено, що неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходила військову службу у ВЧ НОМЕР_1 Національній гвардії України, останнє звання та посада перед звільненням лейтенант, начальник відділення психологічного забезпечення.

Наказом командувача Національної гвардії України від 01.11.2019 року №199 о/с позивача звільнено з військової служби у запас Збройних Сил України, відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку із сімейними обставинами.

Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 15.11.2019 №259 (по стройовій частині) позивача виключено із списків особового складу ВЧ НОМЕР_1 та усіх видів забезпечення з 15.11.2019 та направлено для зарахування на військовий облік до Шевченківського районного військового комісаріату м.Запоріжжя (а.с. 9).

Відповідно до довідки від 15.11.2020 про вартість речового майна, що належить до видачі лейтенанту ОСОБА_1 , за підписом начальника речової служби, старшого лейтенанта ОСОБА_2 та начальника фінансової служби майора ОСОБА_3 , сума грошової компенсації за 98 предметів складає 29861 грн. 82 коп. (а.с. 8). Зазначений у довідці перелік речового майна та його вартість сторонами не оскаржувались.

Вказана сума грошової компенсація вартості неотриманого речового майна також зазначена в наказі від 15.11.2019 №259, як така, що підлягає виплаті позивачеві (а.с. 9).

Проте, як зазначила позивач в позовній заяві, під час звільнення їй не була виплачена вищевказана грошова компенсація вартості неотриманого речового майна. Доказів іншого відповідачем не надано.

Не погодившись з бездіяльністю відповідача, щодо невиплати грошової компенсації за речове майно, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Отже, останнім днем військової служби позивача (днем фактичного звільнення) є день виключення його із списків особового складу ВЧ НОМЕР_1 , тобто 15.11.2019.

Відповідно до ч.7 ст.21 Закону України №876-VII від 13.03.2014 «Про Національну гвардію України» порядок продовольчого та речового забезпечення військовослужбовців Національної гвардії України, а також грошової компенсації вартості за неотримані продукти харчування та речове майно визначаються відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Як передбачено ст.2 Закону України №2011-ХІІ від 20.12.1991 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.

Згідно з ч.1 ст.9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» продовольче забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. Речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України. (…).

Відповідно до п.3 «Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №178 від 16.03.2016 (надалі «Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно»), грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця.

Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації (п.4 «Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно»).

Виплата грошової компенсації здійснюється в межах бюджетних призначень на закупівлю речового майна, передбачених Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецзв`язку, Головному управлінню розвідки Міноборони та Управлінню державної охорони на відповідний рік (п.7 «Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно»).

Як зазначено у п. 242 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого 10.12.2008 Указом Президента України №1153/2008, після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання. (…) Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Вказана позивачем сума грошової компенсації вартості за неотримане речове майно (29861,82 грн.) підтверджується Довідкою про вартість речового майна, що належить до видачі від 15.11.2019 та наказом командира ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України (по стройовій частині) від 15.11.2019 №259.

Доказів того, що ВЧ НОМЕР_1 виплатила позивачу грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, відповідачем не надано.

Враховуючи вище зазначене, суд вважає, що позивачем доведено право на отримання грошової компенсації вартості за не отримане речове майно у сумі 29861 грн. 82 коп.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В даному випадку, для ефективного захисту прав та інтересів позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та стягнути з відповідача грошову компенсацію вартості неотриманого речове майно у сумі 29861 грн. 82 коп.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

В зв`язку з тим, що позивач в силу вимог п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, як учасник бойових дій, питання судових витрат судом не вирішувалось.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (; адреса: вул. Північне шосе, буд. 113, м. Запоріжжя, 69006) про визнання бездіяльності протиправною та стягнення грошових коштів задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо невиплати ОСОБА_1 , у зв`язку зі звільненням з військової служби, грошової компенсації вартості за неотримане речове майно.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно у розмірі 29861,82 грн. (двадцять дев`ять тисяч вісімсот шістдесят одна гривня 82 копійки).
Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Роз`яснити учасникам справи, що відповідно до пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення Кодексу адміністративного судочинства України у перебіг встановленого строку для подання апеляційної скарги не враховується строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), запроваджений відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 (із змінами та доповненнями).

Суддя Р.В. Кисіль