Справа № 946/2008/20
Суддя: Присакар О. Я.
Дата ухвалення: 2020-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 946/2008/20
Провадження № 2-а/946/84/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2020 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Присакар О.Я.,

за участю: секретаря судового засідання - Аубекерової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора відділу організації несення служби в м. Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області капрала поліції Самовяну Григорія Дмитровича, Відділу організації несення служби в м. Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області про визнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2301471 від 27.03.2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до інспектора відділу організації несення служби в м. Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області капрала поліції Самовяну Григорія Дмитровича, Відділу організації несення служби в м. Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області про визнання протиправними дій

інспектора відділу організації несення служби в м. Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області капрала поліції Самовяну Григорія Дмитровича щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2301471 від 27.03.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, мотивуючи тим, що під час розгляду справи ОСОБА_2 не було надано доказів (фактичних даних) його порушення, а також інспектор не ознайомив позивача з його правами, не надав можливості подати докази по справі та скористатися правовою допомогою під час розгляду справи. На вимогу позивача надати докази, інспектором був представлений фрагмент відеозапису. На даному відеозапису не було навіть видно, що за транспортний засіб рухався і в який момент часу це відбувалося. На прохання позивача показати повний відеозапис, інспектор відмовив. Позивач вважає, що такий відеозапис не є доказом для складання на нього постанови про адміністративне правопорушення.

В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву від 12.05.2020 року про розгляд справи за його відсутності, зазначив в заяві, що відповідачем не надано доказів правопорушення.

В судове засідання відповідачі не з`явилися про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином про причини неявки не сповістили.

Згідно ст. 268 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що інспектором відділу організації несення служби в м. Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області капрала поліції Самовяну Григорієм Дмитровичем відносно ОСОБА_1 була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2301471 від 27.03.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.121 КУпАП, якою застосовано до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

З вищезазначеної постанови від 27.03.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 26.03.2020 року о 23:55:48 в м. Ізмаїлі по проспекту Суворова, 127 керував транспортним засобом ВАЗ 2107, номерний знак НОМЕР_1 з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п. 31.4.3.в ПДР - керував транспортним засобом з несправними зовнішніми світловими приладами, не горить ліва фара в темну пору доби в режимі ближнього світла, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Частина 1 ст. 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Главою 31 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами), передбачено технічний стан транспортних засобів та їх обладнання.

Згідно пункту 31.4. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами) забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам:пункт 31.4.3 зовнішні світлові прилади:

в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, на відповідачів, як на суб`єктів владних повноважень, покладається обов`язок щодо доказування правомірності оскаржуваного рішення, в основу якого було покладено доведений на їх думку факт, що позивач керував транспортним засобом з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби.

В позовній заяві від 02.04.2020 року позивач зазначив, що інспектором не було надано доказів (фактичних даних) його порушення.

Тобто позивач заперечував факт вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідачем не залучено жодного свідка або іншого учасника дорожнього руху, не надано відеозапису, на якому було б відображено момент вчинення позивачем адміністративного правопорушення, чи будь-яких інших належних та допустимих доказів передбачених ст.251 КУпАП.

Суд зазначає, що одна тільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідна позиція викладена в постанові Верховного суду від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17, № рішення 73700340, головуючий - Стрелець Т.Г.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи, що відповідачами не було надано жодного допустимого, достовірного та достатнього доказу, який міг би підтвердити правомірність оскаржуваного позивачем рішення, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2301471 від 27.03.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Обираючи спосіб захисту порушеного права позивача у спірних відносинах, суд виходить з того, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, а практичне застосування ефективного механізму захисту для адміністративного суду є обов`язковим, оскільки протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, суд вважає, що в даному випадку, достатнім та належними способом захисту прав позивача буде скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження у справі.

За таких обставин, позовні вимогиОСОБА_1 в частині визнання протиправними дій інспектора відділу організації несення служби в м. Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області капрала поліції Самовяну Григорія Дмитровича щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , не підлягають задоволенню в зв`язку з тим, що на підставі ч. 3 ст. 286 КАС України суд позбавлений права визнавати протиправними дій суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ст.ст. 241, 268, 269, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до інспектора відділу організації несення служби в м. Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області капрала поліції Самовяну Григорія Дмитровича (місцезнаходження: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Телеграфна, 72), Відділу організації несення служби в м. Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області (місцезнаходження: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Телеграфна, 72) про визнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2301471 від 27.03.2020 року - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2301471 від 27 березня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 12 травня 2020 року.

Суддя: О.Я.Присакар