Справа № 815/6931/16
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2020-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 травня 2020 року

Київ

справа №815/6931/16

адміністративне провадження №К/9901/12228/20

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Уханенка С.А., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, за участю третьої особи - Одеської обласної організації професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ України, про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді слідчого, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

30 квітня 2020 року Головне управління Національної поліції в Одеській області (далі - ГУ НП в Одеській області) повторно подало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2020 року.

Зі змісту судових рішень у справі № 815/6931/16 вбачається, що позивач проходила службу на посаді слідчого Київського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області, що у значенні Закону України «Про запобігання корупції» передбачає зайняття відповідального або особливо відповідального становища.

З 08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року №460-IХ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", яким унесено зміни до розділу 3 Глави 2 "Касаційне провадження", зокрема, щодо визначення підстав касаційного оскарження судових рішень та порядку їхнього розгляду.

Так, відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами.

Підставою перегляду оскаржуваних судових рішень заявник зазначив пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, оскільки відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

На підтвердження таких доводів ГУ НП в Одеській області вказало, що процедура звільнення та порядок призначення поліцейських на посади врегульоване нормами Закону України «Про Національну поліцію», тому питання щодо звільнення поліцейського у зв`язку з проведенням організаційних заходів (реорганізація), з урахуванням його особистого волевивлення звільнитися через скорочення штату, потребує вирішенню Верховним Судом шляхом надання висновку у цій справі щодо застосування положень статей 77 та 68 цього Закону.

Разом з тим, аналізуючи зміст оскаржуваного судового рішення Верховним Судом встановлено, що задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції виходив з того, що за наявності вакантних посад та враховуючи критерії переважного права ОСОБА_1 продовжувати службу (соціальний статус, досвід роботи, освітній рівень тощо) її безпідставно звільнено зі служби в поліції лише на підставі рапорту, який не містить ні дати, ні її підпису. Такого висновку суд дійшов, перевіряючи та надаючи правову оцінку доказам у справі, зокрема документам позивача у процедурі скорочення.

Отже, правильно вказавши норму частини четвертої статті 328 КАС України, ГУ НП в Одеській області не виклало передбачені нею обставини, що свідчать про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права чи неправильне застосування ним норм матеріального права. Аргументи ГУ НП в Одеській області та інші доводи касаційної скарги свідчать про те, що відповідач фактично не погоджується з оцінкою доказів у справі, наданою судом апеляційної інстанції. Водночас заявник не зазначає об`єктивних та обґрунтованих підстав, які свідчать про те, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми статей 77 та 68 Закону України «Про Національну поліцію» щодо яких ГУ НП в Одеській області вказує на відсутність практики Верховного Суду.

Інші наведені заявником мотиви зводяться до тлумачення норм матеріального права, переоцінки доказів та неповного з`ясування обставин справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, зокрема, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.

Частиною першою статті 341 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення, зокрема, в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Враховуючи те, що заявником не викладено передбачених цим Кодексом підстав для оскарження судового рішення у касаційному порядку, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України,

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, за участю третьої особи - Одеської обласної організації професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ України, про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді слідчого, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу повернути особі, яка її подала.

2. Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя С.А. Уханенко