Справа № 200/4082/20-а
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2020-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2020 р. Справа№200/4082/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка Олега Миколайовича розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Краматорського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Краматорського міського відділення Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області, відповідно до якого просив суд: визнати протиправними дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Краматорського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, щодо припинення ОСОБА_1 щомісячної страхової виплати з 01.11.2017 року; зобов`язати Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Краматорського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, поновити ОСОБА_1 щомісячні страхові виплати та сплатити заборгованість за період з 01.11.2017 року.

Позивач перебуває на обліку у Краматорському міському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області та з 01.10.2014 року отримував страхові виплати.

Проте з 01 листопада 2017 року відповідач припинив щомісячну страхову виплату позивачу та не виплачує її станом на сьогоднішній день.

Вказані дії відповідача позивач вважає неправомірними та такими, що порушують його пенсійні права.

Ухвалою від 21 квітня 2020 року суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

06 травня 2020 року представник відповідача надав засобами поштового зв`язку через канцелярію суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив відмовити у задоволені позовних вимог.

Суд дослідивши подані матеріали справи встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , місце реєстрації, згідно паспортних даних: АДРЕСА_1 .

Позивач є інвалідом третьої групи з 23.03.2005 безстроково, що підтверджується довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги серія ДОН-04 № 001158, виданої МСЕК від 20.04.2005 року.

Позивач знаходиться на обліку внутрішньо переміщених осіб за адресою проживання: АДРЕСА_2 , про що свідчить довідка № від 10.10.2017 року.

Довідка є чинною, доказів, що довідка скасована суду сторонами не надано.

З 01.10.2014 року позивач перебував на обліку як внутрішньо переміщена особа у Краматорському міському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області та отримував щомісячні страхові виплати.

Представник позивача звернувся до відповідача в особі Краматорського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області з адвокатським запитом.

27.02.2020 відповідач в особі Краматорського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області листом № 01-04/15-674 повідомив, що позивач перебував на обліку та отримував щомісячні страхові виплати з 01 жовтня 2014 року по 31 жовтня 2017 року у Краматорському міському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області. У липні 2015 року йому виплачено заборгованість за період з 01 червня 2014 року по 30 вересня 2014 року.

З 01 листопада 2017 року потерпілому припинено нарахування щомісячних страхових виплат у зв`язку зі зміною міста проживання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» встановлено, що призначення та продовження виплат усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюється за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509 (далі - Порядок № 509).

Відповідач в особі Краматорського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області повідомив, що для отримання страхових виплат потерпілому необхідно виїхати на контрольовану українською владою територію, отримати довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, за формою що міститься у додатку до Порядку № 509, та звернутися до відділення виконавчої дирекції Фонду за місцем фактичного проживання (перебування) із відповідною заявою.

Також в означеному листі зазначено, що у відповідності до постанови правління Фонду соціального страхування України від 12.12.2018 року № 27 «Про затвердження Порядку надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для внутрішньо переміщених осіб», суми страхових виплат, які не виплачені за минулий період, виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. На сьогоднішній день вказаний порядок відсутній.

Відповідач проти задоволення позову заперечує з огляду на те, що за статистичними даними Централізованої інформаційно-аналітичної системи Фонду позивач перебував на постійному обліку з 01 вересня 2007 року в відділені виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Центрально-Міському районі м. Горлівка Донецької області, що знаходилося на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до постанови Верховної Ради України від 17 березня 2015 року № 252- VIII, а також Закону України від 16 вересня 2014 року № 1680-УІІ «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» м. Горлівка, Донецької області визнано тимчасово окупованою територією.

Також, відповідач зазначає, що на виконання постанови правління Фонду соціального страхування України від 10.10.2017 року №50 «Про затвердження структури органів Фонду» та наказу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області від 26.10.2017 року №272, відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Центрально-Міському районі м. Горлівка Донецької області припинило свою діяльніть, передавши виконання своїх статутних завдань Краматорському міському відділенню УВД ФСС України в Донецькій області.

У зв`язку з ситуацією, що склалася на території Донецької та Луганської областей і враховуючи те, що справи про страхові виплати залишилися на тимчасово окупованій території України, правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювання України 11 грудня 2014 року прийняло постанову про затвердження Порядку надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу передбачених загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території і районів проведення антитерористичної операції №20, зареєстрованою Міністерством юстиції України 12 січня 2015 року за №6/26451 (далі - Порядок №20).

Вказаною постановою передбачена можливість отримувати страхові виплати у відсутності в особи, яка тимчасово переміщена, оригіналу справи про страхові виплати, сформованої іншим робочим органом виконавчої дирекції Фонду за фактичним місцем проживання (перебування) за статистичними даними відомостей з Централізованої інформаційно-аналітичної системи Фонду.

18 жовтня 2017 року позивач звернувся до Краматорського міського відділення із заявою про припинення йому страхових виплат з 01 листопада 2017 року у зв`язку зі зміною місця проживання, копія заяви позивача додана до матеріалів відзиву на позовну заяву.

Відповідач зазначає, що у відповідності до підпункту 1.6 пункту 1 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат №24 від 27.04.2007 року (чинним на той час), справа про страхові виплати потерпілого формується за його бажанням в робочих органах виконавчої дирекції Фонду за місцезнаходженням роботодавця або за місцем проживання потерпілого.

На підставі заяви позивача Краматорським міським відділенням постановою від 18.10.2017 року №0526/10401/10401/24 припинені всі страхові виплати з 01.11.2017 року на підставі його заяви про припинення страхових виплат у зв`язку зі зміною місця проживання та відповідно до протоколу від 31.10.2017 року справу позивача закрито.

Таким чином, відповідач вважає, що у Краматорського міського відділення були відсутні правові підстави для продовження раніше призначених страхових виплат, оскільки позивач змінив своє місце проживання/перебування.

У зв`язку з викладеним, відповідач вважає адміністративний позов позивача необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

В обґрунтування своєї позиції відповідачем надано: копію заяви позивача про продовження раніше призначеної виплати від 10.10.2014 року №917, копію постанови Краматорського міського відділення Фонду від 06.11.2014 року №0536/10401/10401/12 про продовження раніше призначеної щомісячної страхової виплати, копію довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції від 04.12.2014 №1426/13685, заява позивача про припинення страхових виплат у зв`язку зі зміною місця проживання з 01.11.2017 року від 18.10.2017 вх. №1491/01-03, копію постанови Краматорського міського відділення Фонду від 18.10.2017 року №0536/10401/10401/24 про припинення щомісячної страхової виплати, копія протоколу закриття справи потерпілого ОСОБА_1 від 18.10.2017.

Дослідивши копію довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції від 04.12.2014 №1426/13685, суд встановив, що станом на 04.12.2014 позивач перебував на обліку як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно довідки № НОМЕР_3 від 10.10.2017 року, з 10.10.2017 року позивач знаходиться на обліку внутрішньо переміщених осіб за адресою проживання: АДРЕСА_2 . Доказів, що довідка скасована суду сторонами не надано.

Тобто позивач дійсно став на облік 10.10.2017 року як внутрішньо переміщена особа в Управлінні праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради у місті Бахмут Донецької області.

Згідно ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, факт припинення страхових виплат та нездійснення страхових виплат відповідачем в період з 01.11.2017 року по теперішній час, визнається відповідачем, та підтверджується відповідними доказами, а тому не викликає у суду обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, що відповідно до ч. 1 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства, є підставою для звільнення від доказування.

Право позивача на отримання позивачем страхових виплат в органах Фонду соціального страхування України відповідачем не заперечується.

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що станом на теперішній час позивач на обліку в органах виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України не перебуває.

Вирішуючи спірні правовідносини суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 1 Конституції України Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава.

Стаття 3 Конституції України, відповідно, гарантує, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Офіційне тлумачення положення статті 1 Конституції України міститься у рішенні Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25 січня 2012 року, згідно якого Основними завданнями соціальної держави є створення умов для реалізації соціальних, культурних та економічних прав людини, сприяння самостійності і відповідальності кожної особи за свої дії, надання соціальної допомоги тим громадянам, які з незалежних від них обставин не можуть забезпечити достатній рівень життя для себе і своєї сім`ї.

Відповідно до частин першої та другої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до статті 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначені Законом України від 23.09.1999 № 1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 1105-XIV).

Пунктом третім розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1105-XIV встановлено, що особливості надання соціальних послуг та виплати матеріального забезпечення за соціальним страхуванням внутрішньо переміщеним особам (громадянам України, які переселилися з тимчасово окупованої території, території проведення антитерористичної операції або зони надзвичайної ситуації) визначаються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 3 Закону № 1105-XIV визначені принципи, на яких здійснюється соціальне страхування, зокрема законодавчого визначення умов і порядку здійснення соціального страхування; державних гарантій реалізації застрахованими особами своїх прав (пп.1, 3 ч. 1 ст. 3).

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч.ч. 4, 7 Закону № 1105-XIV, страхові виплати провадяться щомісячно в установлені Фондом дні на підставі постанови цього Фонду або рішення суду потерпілому - з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання.

Виплати, призначені, але не одержані своєчасно потерпілим або особою, яка має право на одержання виплат, провадяться за весь минулий час, але не більш як за три роки з дня звернення за їх одержанням.

Якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України "Про оплату праці".

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону № 1105-XIV страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються: 1) на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 2) на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого; 3) якщо з`ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку; 4) якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми; 5) якщо потерпілий ухиляється від медичної чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов`язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню; 6) в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі - Закон № 1706-VII) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Наведене визначення поняття внутрішньо переміщеної особи має описовий характер та охоплює три види конституційно-правового статусу людини (громадянин України, іноземець та особа без громадянства).

З огляду на визначення, внутрішньо переміщена особа - це особа, яка: перебуває на території України на законних підставах; має право на постійне проживання в Україні; була змушена залишити або покинути своє місце проживання в результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до ст. 4 Закону України від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII, факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи така особа звертається із заявою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 7 Закону № 1706-VII для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина з інвалідністю та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до ст. 12 Закону № 1706-VII, підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа: 1) подала заяву про відмову від довідки; 2) скоїла злочин: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину; 3) повернулася до покинутого місця постійного проживання; 4) виїхала на постійне місце проживання за кордон; 5) подала завідомо недостовірні відомості.

У разі отримання інформації з Єдиної інформаційної бази даних про взяття на облік осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, про закінчення строку дії довідки про взяття на облік, її скасування або про відмову у продовженні строку дії такої довідки робочий орган виконавчої дирекції Фонду за фактичним місцем проживання (перебування) особи, яка тимчасово переміщена, припиняє нарахування і фінансування страхових виплат та страхових витрат на медичну і соціальну допомогу (абз.3 п. 2 постанови правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 11.12.2014 № 20 «Про затвердження Порядку надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території і районів проведення антитерористичної операції»).

Відповідно п. 9 Порядоку № 509 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509 (далі - Порядок № 509), у разі зміни місця проживання/перебування (крім зміни місця проживання в межах однієї адміністративно-територіальної одиниці: району, міста без поділу на райони, району в місті, селища, села) заявник звертається за видачею довідки до уповноваженого органу за місцем фактичного проживання, а раніше видана йому довідка вилучається, про що вносяться відповідні зміни до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

Пунктом 2 Постанови № 365 установлено, що комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, утворені районними, районними у мм. Києві і Севастополі державними адміністраціями, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі утворення) рад, приймають рішення про відновлення або про відмову у відновленні соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, довідки яких недійсні на дату набрання чинності цією постановою, відповідно до Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого цією постановою, за умови отримання внутрішньо переміщеною особою нової довідки відповідно до Порядку № 509.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача з заявою про припинення страхових виплат у зв`язку зі зміною місця проживання та став на облік органів праці та соціального захисту населення у місті Бахмут Донецької області.

Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 05.11.2014 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» передбачено, що здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам відбувається за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до п. 1.2 Порядку надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для внутрішньо переміщених осіб, затвердженого Постановою Правління Фонду соціального страхування України від 12.12.2018 року № 27 (далі - Порядок № 27), внутрішньо переміщені особи мають право на призначення та/або продовження раніше призначених страхових виплат, витрат на медичну та соціальну допомогу відповідно до Закону № 1105 безпосередньо в робочих органах виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України (далі - робочі органи виконавчої дирекції Фонду) або їх відділеннях за фактичним місцем проживання (перебування), що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданою відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509 (далі - довідка про взяття на облік), з дотриманням вимог Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365 (далі - Порядок № 365), та постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" (далі - постанова КМУ № 637).

Відповідно до п. 1.3. Порядоку № 27, у разі зміни фактичного місця проживання (перебування) внутрішньо переміщена особа зобов`язана повідомити протягом 10 календарних днів до дати зміни місця фактичного проживання (перебування) (але не пізніш як за три дні до дня від`їзду робочий орган виконавчої дирекції Фонду або його відділення, яке здійснює йому страхові виплати, страхові витрати на медичну та соціальну допомогу шляхом подання заяви особисто або надсилання рекомендованим листом (з описом вкладеної до нього такої заяви) про припинення йому виплат у зв`язку зі зміною місця проживання (перебування). Копія такої заяви або підтвердження надсилання рекомендованого листа подається до робочого органу виконавчої дирекції Фонду або його відділення за новим місцем фактичного проживання (перебування) одночасно з заявою на продовження страхових виплат.

У випадку відсутності у внутрішньо переміщеної особи оригіналу справи про страхові виплати, робочий орган виконавчої дирекції Фонду або його відділення за фактичним місцем проживання (перебування) одержує відомості з інформаційно-аналітичної системи Фонду про розмір щомісячних страхових виплат для продовження страхових виплат.

Такий самий механізм продовження страхових виплат діє і для осіб, які отримували ці виплати в робочих органах виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, що знаходилися на території, де органи державної влади не здійснюють свої повноваження або на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей, Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, а постійно проживають на території України, де органи державної влади здійснюють свої повноваження. У цьому випадку замість довідки про взяття на облік потерпілий надає копію сторінки паспорта, що містить відомості про місце проживання, з одночасним пред`явленням оригіналу.

Відповідно до п. 5.1. Порядоку № 27, для продовження раніше призначених та отримання раніше нарахованих страхових витрат на медичну та соціальну допомогу в робочому органі виконавчої дирекції Фонду або його відділенні за фактичним місцем проживання (перебування) внутрішньо переміщена особа подає відповідну заяву.

Відповідно до п. 1.3. Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого Постановою Правління Фонду соціального страхування України від 19.07.2018 року № 11, яким встановлено загальний порядок призначення, перерахування та проведення страхових виплат, управління (відділення) Фонду розглядають справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або осіб, які мають право на страхові виплати, за наявності усіх необхідних документів, визначених Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та цим Порядком і приймають відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження останнього документа.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що порядок звернення потерпілих (застрахованих осіб) до відповідних органів Фонду соціального страхування України для призначення, перерахування та проведення страхових виплат для внутрішньо переміщених осіб та інших громадян України суттєво не відрізняється і потребує подання потерпілим (застрахованою особою) до органу Фонду соціального страхування України за місцем фактичного проживання відповідної заяви та переліку документів, тобто не встановлює додаткових вимог та обмежень для внутрішьно переміщених осіб для звернення за продовженням виплат на відміну від інших громадян.

Дослідивши матеріали адміністративного позову, відзиву на адміністративний позов, додані до них документи та Законодавство, яким врегульовано спірні правовідносини суд дійшов наступних висновків.

Позивач з 2014 року перебував на обліку як внутрішньо переміщена особа в Управлінні праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради Донецької області, з 10.10.2017 року позивач став на облік Управлінні праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради Донецької області.

18.10.2017 позивач звернувся до відповідача Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Краматорського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області з заявою про припинення страхових виплат у зв`язку зі зміною місця проживання.

Постановою Краматорського міського відділення Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області від 18.10.2017 страхові виплати позивачу припинено з 01.11.2017 на підставі його особистої заяви.

Станом на теперішній час позивач на обліку в органах виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України не перебуває.

Враховуючи положення вищенаведених нормативно-правових актів, яким врегульовано питання призначення, подовження та припинення соціальних виплат потерпілим (застрахованим особам), у будь-якому випаду така особа повинна звернутися до відповідного органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України з відповідною заявою.

Обов`язок управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Краматорського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області виплачувати страхові виплати позивачу з 18.10.2017 року припинено в поряду та у спосіб, встановлений діючим законодавством.

Проаналізувавши обставини справи суд дійшов висновку, що припинення страхових виплат позивачу не пов`язане з порушенням його прав або дискримінацією позивача за будь-якими ознаками, у тому числі окремим порядком реалізації прав внутрішньо переміщених осіб.

Право позивача на отримання страхових виплат є безумовним та не заперечується відповідачем.

Однак, суд зазначає, що враховуючи діюче законодавство та обставини справи позивач може реалізувати своє право на отримання страхових виплат виключно після прийняття його на облік у відповідному органі виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України за місцем фактичного проживання.

Враховуючи викладене в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Ухвалою суду про відкриття провадження в адміністративній справі від 21 квітня 2020 року позивачу відстрочено сплату судових витрат.

У відповідності до ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про стягнення судових витрат з позивача.

Керуючись Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Краматорського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання протиправними дій Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Краматорського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, щодо припинення ОСОБА_1 щомісячної страхової виплати з 01.11.2017 року та зобов`язання Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Краматорського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області поновити ОСОБА_1 щомісячні страхові виплати та сплатити заборгованість за період з 01.11.2017 року - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , місце реєстрації, згідно паспортних даних: АДРЕСА_1 ) на користь Державного бюджету України суму судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Повний текст рішення складено та підписано 14 травня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Роз`яснити сторонам, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 Кодексу адміністративного судочинства України, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя О.М. Кониченко