Справа № 280/1717/20
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2020-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

18 травня 2020 року Справа № 280/1717/20 м.Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Сацький Р.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ДРФО НОМЕР_1 )

до - Головного управління ДПС у м. Києві (юридична адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19, )

третя особа - Куницької Марини Василівни - головного державного ревізору - інспектору відділу адміністрування податку на нерухоме майно та транспортного податку управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДПС у м. Києві (Шевченківський район м. Києва) (04116, м. Києва, вул. Шолуденка, буд. 33/19)

про визнання дій протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 26.02.2020 №,-

ВСТАНОВИВ:

13 березня 2020 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) до Головного управління ДПС у м. Києві (далі по тексту - відповідач 1) та Куницької Марини Василівни - головного державного ревізору - інспектору відділу адміністрування податку на нерухоме майно та транспортного податку управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДПС у м. Києві (Шевченківський район м. Києва) (далі - третя особа), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії головного державного ревізору - інспектору відділу адміністрування податку на нерухоме майно та транспортного податку управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДПС у м. Києві (Шевченківський район м. Києва) щодо висновку про порушення ст. 266 ПК України у акті від 27.02.2020 №3343/26-15-3314/ НОМЕР_1 ;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 26.02.2020 за №.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що податковим інспектором було прийнято з перевищенням повноважень та порушенням встановленої законом форми акт від 27.02.2017 №3343/26-15-3314/ НОМЕР_1 , що має індивідуально правову дію на особу взагалі зареєстровану та працюючу у іншій області, яка не отримувала такі ППР у порядку визначеному Податковим кодексом України (далі ПК України). З наведених підстав позивач просиьть суд позов задовольнити.

Ухвалою суду від 17.03.2020 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №280/1717/20 та призначено судове засідання суду на 15.04.2020 о/об 10 год. 30 хв.

14.04.2019 від представника відповідача через канцелярію суду (вх.17485) надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує в повному обсязі. В обґрунтування заперечень послалась на те, що складений контролюючим органом податкове повідомлення-рішення від 26.02.2020, яке прийнято на підставі акту камеральної перевірки від 27.02.2020 №3343/26-15-3314/ НОМЕР_2 винесені з дотриманням вимог п. 126.1 ст. 126 ПК України, оскільки позивачем із затримкою 7 календарних днів було затримано сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016 рік. З наведених підстав просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Статтею 258 КАС України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження, фіксація судового засідання за допомогою технічного засобу, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України не здійснювалось.

Суд, оцінивши обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наступне.

Як свідчать обставини справи, за наявними базами даних ДПС гр. ОСОБА_1 у 2016 році був власником житлової нерухомості, а саме: квартира за адресою: АДРЕСА_2 .

На виконання вимог пп. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу, контролюючим органом ДПС за місцем реєстрації платника 02.06.2017 було проведено обчислення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016 рік на об`єкт нерухомості та сформовано податкове повідомлення-рішення №б/н на суму 679,40 грн, граничний термін сплати - 29.08.2017.

За результатами проведеного аналізу інтегрованої картки платника гр. ОСОБА_1 в інформаційній системі ДПС за кодом платежу 18010200 вищезазначене податкове повідомлення-рішення не було сплачено у законодавчо встановлені терміни, що призвело до виникнення боргу на суму 679,4 грн по Шевченківському району м. Києва, податок фактично сплачено 05.09.2017.

ГУ ДПС у м. Києві, на підставі підпункту 19.1.1.2 пункту 19.1 статті 19, підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 та пункту 75.1 статті 75, згідно порядку встановленого статтею 76 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку своєчасності сплати до бюджету податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки з фізичних осіб по гр. ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), за результатами якої було складено акткамеральної перевірки своєчасності сплати до бюждету податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки щодо позивача від 27.02.2020 № 3343/26-15-3314/ НОМЕР_1 .

За результатами перевірки встановлено порушення: пп.266.10.1 п.266.10 статті 266 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-У1, зі змінами та доповненнями, а саме несвоєчасна сплата податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості з фізичних осіб (код бюджетної класифікації податку 18010200).

Внаслідок цього, відповідно до ст. 86 Податкового Кодексу Головним управлінням ДПС у м. Києві складено та направлено акт про результати камеральної перевірки своєчасності сплати до бюджету податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки з фізичних осіб від 27.02.2020 №3343/26-15-33-14-15/ НОМЕР_1 , та направлено податкове повідомлення рішення від 26.02.2020 № (трекинговий номер відправлення 756).

На підставі пункту 126.1 статті 126 ПК України та акту перевірки ГУ ДПС у м. Києві складено податкове повідомлення-рішення від 26.02.2020 № , яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 10% у сумі 67,94 грн.

Вважаючи оскаржуване податкове - рішення повідомлення та акт камеральної перевірки такими, що прийняті всупереч вимогам Податкового кодексу України, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення по справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України № 2755-VI від 02.12.2010 (далі - ПК України).

Згідно із підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

За підпунктом 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Перелік будівель, які не є обєктами оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, зазначений у підпункті 266.2.2. пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України.

Згідно з пп. 266.3.1 п.266.3 ст. 266 Податкового кодексу базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Відповідно до пп. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 Податкового кодексу база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Пункт 126.1 статті 126 ПК України передбачає, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу. Зокрема, при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідно до п. 86.8 ст. 86 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому ст. 58 ПК України, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному п. 44.7 ст. 44 ПК України, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Згідно з пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України (в редакції станом на18.06.2018) контролюючі органи мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з п. 75.1, пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Порядок проведення камеральної перевірки встановлено статтею 76 Податкового кодексу України, пунктами 76.1 та 76.2 якої передбачено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова. Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Наведені норми не визначають жодних граничних часових меж проведення камеральних перевірок податкової звітності. Разом з цим, пунктом 200.10 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

В той же час, порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу (п. 76.2 ст. 76 Податкового кодексу України).

Таким чином, камеральна перевірка проводиться на підставі даних податкової звітності, відповідно, підстав для перевірки своєчасності сплати податку до бюджету в межах камеральної і перевірки контролюючих орган не має правових підстав, оскільки це потребує використання| інших даних, ніж зазначені у податковій звітності, та може бути предметом документальної перевірки відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України.

Як вбачається із Акта перевірки, Контролюючим органом проведено перевірку своєчасності сплати податкового зобов`язання.

Нормами Податкового кодексу України не передбачено проведення перевірки своєчасності сплати грошових зобов`язань у межах камеральної перевірки.

Під час проведення камеральної перевірки питання своєчасності сплати узгодженого грошового зобов`язання не досліджується. Перевірці підлягають виключно дані, зазначені у податкових деклараціях.

У свою чергу своєчасність сплати грошового зобов`язання може бути перевірена проведенням документальної перевірки.

Крім того, Суд звертає увагу, що камеральна перевірка даних, заявлених у податковій звітності, повинна бути проведена протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання такої звітності.

Тобто нормами права чітко визначено предмет камеральної перевірки та строки проведення останньої.

Як вбачається з Акту перевірки, Контролюючим органом проведено камеральну перевірку податкової декларації з податку на прибуток за 2017 рік.

При цьому, в Акті перевірки не зазначено, коли дана декларація подана. При цьому фізична особа ОСОБА_1 не є підприємцем та не відновиться до категорії осіб які подають даний вид податкової декларації та не зареєстрований у м. Києві з 2016 року тому неясно яким чином Головне управління ДПС у м. Києві може контролювати фізичну особу зареєстровану у іншій області. За правовою природою такі дії мають виконувати органи ДПС м. Енергодар або Запорізької області.

Підпунктом 49.18.1 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Якщо податкова декларація за квартал, півріччя, три квартали або рік розраховується наростаючим підсумком на підставі показників базових податкових періодів, з яких складаються такі квартал, півріччя, три квартали або рік (без урахування авансових внесків), згідно з відповідним розділом цього Кодексу, зазначена податкова декларація подається у строки, визначені пунктом 49.18 цієї статті для такого базового звітного (податкового) періоду (п. 49.19 ст. 49 ПК України).

З аналізу вищевикладених норм права вбачається, що Відповідачем не реалізовано повноваження щодо проведення контрольного заходу в межах строку, визначеного податковим законодавством, оскільки камеральну перевірку податкової звітності Позивача за 2017 рік фактично проведено 27.02.2020, тобто з пропуском встановленого 30 - денного строку.

Крім того, згідно з п.86.2 ст.86 Податкового кодексу України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у ' контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

В силу вимог п. 86.8 ст. 86 Податкового кодексу України податкове повідомлення- рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти і робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень- | рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акта такої | перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох

робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач склав Акт перевірки 27.02.2020 та податкове повідомлення-рішення прийнято 26.02.2020, що в свою чергу свідчить про порушення вимог статтей 82, 86 Податкового кодексу України та позбавлення Позивача права на подання додаткових документів.

З аналізу вищезазначених норм права, наголошуємо, що дії Відповідача щодо проведення камеральної перевірки з питань своєчасності сплати податків вчинені не на підставі норм Податкового кодексу України, а тому є протиправними.

Аналогічна позиція викладене в Постанові Верховного суду України від 27.01.2015 по справі № 21-425а14 та в Ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2016 року по справі №826/28226/15.

В частині правомірності застосування штрафу за затримку по сплаті суми грошового зобов`язання, зазначаємо наступне.

Відповідно до абзацу 1 пункту 57.1. статті 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку. Такий строк встановлений у самому ППР і обчислюється з дня вручення ППР, але жодних ППР у 2017 році позивач не отримував, тому неясно як відповідач обчислює порушення, адже прийняті Головним управлінням ДПС у м. Києві АКТ від 27.02.2020 №3343/26-15-3314/ НОМЕР_1 та податкове повідомлення-рішення від 26.02.2020 № таких осбавин не містить і будь-яких обґрунтувань обрахунків факту пропуску строків.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Всупереч наведеним вимогам відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності винесення оскаржуваних рішень. Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю. Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідач суду не надав. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що, відповідно до частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір відповідно до квитанцій № від 22.12.2018 та квитанції № 5348731від 10.03.2020 на загальну суму 840,80 грн.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ДРФО НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у м. Києві (юридична адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19, ), третя особа - Куницької Марини Василівни - головного державного ревізору - інспектору відділу адміністрування податку на нерухоме майно та транспортного податку управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДПС у м. Києві (Шевченківський район м. Києва) (04116, м. Києва, вул. Шолуденка, буд. 33/19) про визнання дій протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 26.02.2020 № - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними дії головного державного ревізору - інспектору відділу адміністрування податку на нерухоме майно та транспортного податку управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДПС у м. Києві (Шевченківський район м. Києва) щодо висновку про порушення ст. 266 Податкового кодексу України у акті від 27.02.2020 №3343/26-15-3314/ НОМЕР_1 .

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у м. Києві (юридична адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19, ) від 26.02.2020 за №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (юридична адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ДРФО НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Роз`яснити учасникам справи, що відповідно до пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення Кодексу адміністративного судочинства України у перебіг установленого судом строку для подання апеляційної скарги не враховується строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), запроваджений відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 (із змінами та доповненнями).

Рішення у повному обсязі складено та підписане суддею 18.05.2020.

Суддя Р.В. Сацький