Справа № 803/164/17
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2020-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

14 травня 2020 року

Київ

справа №803/164/17

адміністративне провадження №К/9901/37429/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шарапи В.М.,

суддів: Желєзного І.В., Чиркіна С.М.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 31.08.2017 у складі колегії суддів: Носа С.П. (головуючий), Кухтея Р.В., Яворського І.О. у справі №803/164/17 за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру про визнання протиправними та скасування рішення і наказу

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

1. ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (далі - Кваліфікаційна комісія), Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (далі - Держгеокадастр), в якому з урахуванням заяви про зміну позовних вимог просив визнати протиправними та скасувати рішення відповідача 1, оформлене протоколом №13 від 22.12.2016 щодо внесення подання відповідачу 2 стосовно анулювання кваліфікаційного сертифіката НОМЕР_1 від 18.01.2013 інженера-землевпорядника ОСОБА_1 та наказу відповідача 2 від 05.01.2017 №5 "Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів" в частині анулювання кваліфікаційного сертифіката НОМЕР_1 від 18.01.2013 інженера-землевпорядника ОСОБА_1 .

2. Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 06.04.2017 позовні вимоги задоволено повністю.

2.1. Визнано протиправним та скасовано рішення Кваліфікаційної комісії, оформлене протоколом №13 від 22.12.2016 щодо внесення подання до Держгеокадастру стосовно анулювання кваліфікаційного сертифіката НОМЕР_1 від 18.01.2013 інженера-землевпорядника ОСОБА_1

2.2. Визнано протиправним та скасовано наказ Держгеокадастру від 05.01.2017 №5 "Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів" в частині анулювання кваліфікаційного сертифіката НОМЕР_1 від 18.01.2013 інженера-землевпорядника ОСОБА_1 .

3. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 31.08.2017 постанову Волинського окружного адміністративного суду від 06.04.2017 скасовано і ухвалено нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

4. Судами попередніх інстанцій під час судового розгляду справи встановлено наступні обставини:

4.1. 18.01.2013 Державне агентство земельних ресурсів України видало ОСОБА_1 кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника НОМЕР_1, яким підтверджено відповідність інженера-землевпорядника кваліфікаційним характеристикам професії та його спроможність самостійно складати окремі види документації із землеустрою та документації з оцінки земель (крім експертної грошової оцінки земель), виконувати топографо-геодезичні і картографічні роботи, проводити інвентаризацію земель, перевіряти якість ґрунтових, геоботанічних та інших обстежень земель при здійсненні землеустрою.

4.2. ОСОБА_1 розробив проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність гр. ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,07 га та гр. ОСОБА_3 для ведення особистого селянського господарства за адресою: Волинська область, Рожищенський район, с. Копачівка, площею 0,15 га, які були погоджені висновками відділу Держгеокадастру у Рожищенському районі Волинської області №109/41-16 від 22.06.2016 та №134/41-16 від 15.07.2016.

4.3. Відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 22.08.2016 №118 "Про здійснення вибіркової державної експертизи землевпорядної документації" проведено вибіркову державну експертизу проектів землеустрою з відведення земельних ділянок у власність, зокрема вищевказаних проектів землеустрою.

4.4. За результатами розгляду цих проектів землеустрою, надано висновки державної експертизи землевпорядної документації Головного управління Держгеокадастру у Волинській області за №480 та №481 від 19.09.2016, відповідно до пунктів 11 яких (підсумкова оцінка результатів державної експертизи), проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність гр. ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,07 га та гр. ОСОБА_3 для ведення особистого селянського господарства за адресою: Волинська область, Рожищенський район, с. Копачівка, площею 0,15 га не відповідають вимогам чинного законодавства України, встановленим нормам і правилам, оцінюється негативно та не погоджуються.

4.5. Листами від 28.10.2016 №21-3-0.4-7043/2-16, а також від 23.11.2016 №21-3-0.4-7677/2-16 Головним управління Держгеокадастру у Волинській області скеровано на адресу Держгеокадастру інформацію про видачу негативних висновків державної експертизи землевпорядної документації розробленої сертифікованими інженерами-землевпорядниками, в тому числі ОСОБА_1 (кваліфікаційний сертифікат НОМЕР_1 від 18.01.2013) та висновки державної експертизи землевпорядної документації за №480, №481 від 19.09.2016.

4.6. Як вбачається із протоколу засідання Кваліфікаційної комісії №13 від 22.12.2016, на ньому слухали секретаря комісії Харченка А.М. , який повідомив, що до Кваліфікаційної комісії надійшли відповідні листи Головного управлінням Держгеокадастру у Волинській області, в яких наведені факти, котрі свідчать про грубі порушення сертифікованими інженерами-землевпорядниками вимог нормативно-правових, технічних документів та актів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою при розробленні документації із землеустрою, в тому числі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3 , розроблених ФОП ОСОБА_1 , які відповідно до висновків державної експертизи землевпорядної документації Головного управління Держгеокадастру у Волинській області №480, №481 від 19.09.2016 оцінені негативно і не погоджені, у зв`язку з чим ухвалили звернутися з поданням до Держгеокадастру щодо анулювання кваліфікаційних сертифікатів інженерам-землевпорядникам, в тому числі ОСОБА_1 (кваліфікаційний сертифікат НОМЕР_1 від 18.01.2013).

4.7. Листом від 26.12.2016 №16/736 Кваліфікаційна комісія направила до Держгеокадастру подання про анулювання кваліфікаційних сертифікатів інженерів-землевпорядників, з якого вбачається, що Кваліфікаційна комісія відповідно до рішення, оформленого протоколом від 22.12.2016 №13 пропонує анулювати кваліфікаційні сертифікати інженерів-землевпорядників згідно з протоколом, в тому числі ОСОБА_1 (кваліфікаційний сертифікат НОМЕР_1 від 18.01.2013).

4.8. Наказом Держгеокадастру від 05.01.2017 №5 "Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів", на підставі подання Кваліфікаційної комісії від 26.12.2016 №16/736, було анульовано виданий ОСОБА_1 , кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника НОМЕР_1 від 18.01.2013.

4.9. Листом від 10.01.2017 №31-28-0.23-333/2-17 Держгеокадастр повідомив позивача про анулювання кваліфікаційного сертифіката згідно з наказом Держгеокадастру від 05.01.2017 №5.

4.10. 09.12.2016 Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області з клопотаннями про проведення вибіркових повторних державних експертиз проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3

4.11. Згідно висновків державної експертизи землевпорядної документації Головного управління Держгеокадастру у Волинській області №732 і №733 від 19.12.2016, проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок вказаним особам в цілому відповідають вимогам чинного законодавства України, встановленим нормам і правилам, оцінюються позитивно та погоджуються за умови врахування пропозицій та виправлення зауважень пункту 10 цих висновків.

5. Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що питання про позбавлення позивача кваліфікаційного сертифіката повинно було вирішуватись саме в порядку, визначеному статтею 61-1 Закону України "Про землеустрій" від 22.05.2003 №858-IV (надалі - Закон №858-IV), тобто за результатами проведеної перевірки та виключно на підставі акту перевірки, розглянутого на засіданні Кваліфікаційної комісії. Суд першої інстанції не погодився з відповідачем 1 щодо можливості розгляду даного питання у порядку статті 68 Закону №858-IV і зазначив, що норма цієї статті регулює процедуру розгляду звернень інших заінтересованих осіб, а не Держгеокадастру. Крім того, судом першої інстанції зазначено, що чинне законодавство не передбачає, що наявність лише негативного висновку державної експертизи землевпорядної документації може свідчити про грубе порушення безпосередньо сертифікованим інженером-землевпорядником вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою і будь-яких доказів на підтвердження того, що допущені позивачем порушення при розробленні проектної документації є дійсно грубими відповідачами не надано.

6. Суд апеляційної інстанції, скасовуючи постанову суду першої інстанції та ухвалюючи нову про відмову в задоволенні позовних вимог зазначив про те, що позивач всупереч вимог законодавства не скористався своїм правом на подання обґрунтованого клопотання про спростування висновків державної експертизи або їх окремих положень до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, чим фактично визнав виявлені порушення. Також, на переконання суду апеляційної інстанції, сама по собі наявність негативних висновків державної експертизи документації із землеустрою свідчить про її невідповідність законодавству та про те, що розробник допустив грубе порушення законодавства, яке регулює земельні відносини, а також державних стандартів, норм і правил при здійсненні землеустрою. Суд апеляційної інстанції послався на норми статті 68 Закону №858-IV та дійшов висновку, що розгляд питання про позбавлення позивача сертифікату інженера-землевпорядника за зверненням Держгеокадастру могло розглядатись без складення акту перевірки у порядку статті 61 даного Закону.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:

7. Позивачем - ОСОБА_1 , подано касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 31.08.2017, в якій просить оскаржуване судове рішення скасувати і залишити в силі постанову Волинського окружного адміністративного суду від 06.04.2017.

7.1. Аргументи скаржника на обґрунтування доводів касаційної скарги зводяться до неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Зокрема, скаржник зазначає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що наявні у матеріалах справи докази не підтверджують факт вчинення позивачем грубого порушення вимог нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою, а негативний висновок державної експертизи землевпорядної документації не може слугувати самостійним підтвердженням вчинення позивачем відповідного порушення, натомість суд апеляційної інстанції взагалі не досліджував у чому полягало скоєння позивачем такого порушення.

8. Відповідачами подані заперечення на касаційну скаргу, в яких просять залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін. На обґрунтування заперечень зазначають, що оскаржуване судове рішення ухвалене на основі правильного застосування норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги є безпідставними.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд касаційної інстанції:

9. Під час розгляду касаційної скарги колегія суддів суду касаційної інстанції враховує приписи частин 1-2 статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), відповідно до яких суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

10. За змістом положень частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

11. Згідно частини 2 статті 2 КАС України, в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

12. Відповідно до абзацу 3 частини 2 статті 26 Закону №858-IV, розробниками документації із землеустрою є фізичні особи-підприємці, які володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованими інженерами-землевпорядниками, відповідальними за якість робіт із землеустрою.

13. Згідно з пунктом "а" частини 2 статті 28 Закону №858-IV, розробники документації із землеустрою зобов`язані дотримуватися законодавства України, що регулює земельні відносини, а також державних стандартів, норм і правил при здійсненні землеустрою.

14. Статтею 60 Закону № 858-IV визначено, що державний контроль за проведенням землеустрою, виконанням запроектованих заходів із землеустрою і дотриманням вимог, встановлених цим Законом, законами України та іншими нормативно-правовими актами при розробці документації із землеустрою, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, центральними органами виконавчої влади, які здійснюють державний контроль за використанням та охороною земель відповідно до повноважень, визначених законом.

15. Частиною 19 статті 66 Закону № 858-IV передбачено, що кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника анулюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин:

а)за зверненням сертифікованого інженера-землевпорядника;

б)у разі набрання законної сили рішенням суду про обмеження дієздатності особи (інженера-землевпорядника), визнання її недієздатною, безвісно відсутньою;

в)за поданням Кваліфікаційної комісії в разі встановлення факту порушення інженером-землевпорядником законодавства у сфері землеустрою відповідно до статті 68 цього Закону;

г)на підставі свідоцтва про смерть.

16. За змістом частин 1-2 статті 68 Закону №858-IV, яка встановлює відповідальність за порушення законодавства у сфері землеустрою, особи, винні в порушенні законодавства у сфері землеустрою, несуть відповідальність згідно із законом. Кваліфікаційна комісія за результатами розгляду письмових звернень заінтересованих осіб, замовників документації із землеустрою, органів державної влади та місцевого самоврядування, саморегулівних організацій у сфері землеустрою робить подання центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката (його анулювання), зокрема, з підстав грубого порушення сертифікованим інженером-землевпорядником вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою (абзац 2 частини 2 статті 68 Закону №858-IV).

17. Водночас, в силу приписів частин 7-8 статті 61-1 Закону №858-IV, під час здійснення заходів державного нагляду виконавців робіт із землеустрою центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, перевіряє дотримання сертифікованим інженером-землевпорядником вимог положень законів, інших нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою. За наявності підстав для анулювання чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника акт перевірки є обов`язковим для розгляду на засіданні Кваліфікаційної комісії. За результатами розгляду акта Кваліфікаційна комісія направляє подання центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, про анулювання чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника.

18. Системний аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що законодавець наділив Держгеокадастр повноваженнями здійснювати державний нагляд у сфері землеустрою та приймати рішення про анулювання кваліфікаційного сертифіката на підставі відповідного подання Кваліфікаційної комісії. Кваліфікаційна комісія, у свою чергу, формує таке подання за наслідками розгляду відповідних звернень заінтересованих осіб, а також актів Держгеокадастру, в яких зафіксовані порушення сертифікованими інженерами-землевпорядниками положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою.

19. Колегія суддів зауважує, що законодавець розмежував два окремі випадки внесення подання про позбавлення (анулювання) кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника, а саме: за наслідком розгляду актів, складених за результатами здійснених заходів державного нагляду центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (стаття 61-1 Закону №858-IV); за результатами розгляду письмових звернень заінтересованих осіб, замовників документації із землеустрою, органів державної влади та місцевого самоврядування, саморегулівних організацій у сфері землеустрою (стаття 68 Закону №858-IV).

20. Слід наголосити, що жодною вищенаведеною нормою не встановлено заборони для центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері землеустрою, на звернення до Кваліфікаційної комісії саме як до органу державної влади у порядку статті 68 Закону №858-IV, як і не встановлено статтею 61-1 цього Закону імперативного припису щодо здійснення останнім державного нагляду виключно шляхом проведення планових та позапланових заходів.

21. Аналогічний висновок у подібних правовідносинах викладений у постановах Верховного Суду від 19.12.2019 у справі №806/290/16, від 23.01.2020 у справах №804/5700/16 та №821/1216/17, від 30.01.2020 у справі №806/3290/17 та від 30.03.2020 у справі №140/2220/18.

22. Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачу анульовано кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника внаслідок порушення ним вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою, про що Головне управління Держгеокадастру у Волинській області повідомило Держгеокадастр листами від 28.10.2016 №21-3-0.4-7043/2-16 та від 23.11.2016 №21-3-0.4-7677/2-16. З огляду на наведену у вказаних листах інформацію Кваліфікаційна комісія прийняла рішення звернутися з поданням до Держгеокадастру щодо анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника, виданого позивачу.

23. Пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 №15, визначено, що Держгеокадастр є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

24. Підпунктом 25-6 пункту 4 цього Положення встановлено, що Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань вносить до відповідної кваліфікаційної (екзаменаційної) комісії подання про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника, інженера-геодезиста кваліфікаційного сертифіката (його анулювання), а оцінювачів - кваліфікаційного свідоцтва оцінювача з експертної грошової оцінки земельних ділянок.

25. Таким чином, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції в тій частині, що відповідачами не було дотримано порядку позбавлення позивача кваліфікаційного сертифікату інженера-землевпорядника, у зв`язку з тим, що відповідне питання повинно було вирішуватись саме в порядку, визначеному статтею 61-1 Закону №858-IV, тобто за результатами проведеної перевірки та виключно на підставі акта перевірки, розглянутого на засіданні Кваліфікаційної комісії.

26. У той же час, Закон №858-IV не дає визначення поняття "грубого порушення суб`єктом господарювання або ж інженером-землевпорядником вимог нормативно-правових актів", яке застосоване у статті 68 цього Закону. Відтак, це поняття, носить оціночний характер і для з`ясування характеру певного допущеного порушення слід досліджувати його в сукупності з усіма обставинами його вчинення та з урахуванням попередніх проступків. У кожному конкретному випадку наявність факту допущення особою саме грубого порушення повинна встановлюватися, виходячи з об`єктивних та суб`єктивних ознак вчиненого діяння.

27. Тобто, визнання порушення нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою грубим залежить від оцінки таких критеріїв, кожний з яких має самостійне значення: характеру порушення; категорії виконавця; об`єктивних ознак здійснюваного порушення; суб`єктивних ознак здійснюваного порушення.

28. Суд першої інстанції, приймаючи судове рішення, встановив, що з витягу із протоколу засідання Кваліфікаційної комісії №13 від 22.12.2016 вбачається, що останньою були розглянуті лише листи Держгеокадастру від 15.12.2016 №32-28-0.23-19500/2-16, Головного управлінням Держгеокадастру у Волинській області від 28.10.2016 №21-3-0.4-7043/2-16, від 24.11.2016 №21-3-0.4-7696/2-16, від 23.11.2016 №21-3-0.4-7677/2-16 і при прийнятті рішення про звернення до Держгеокадастру з поданням щодо анулювання кваліфікаційного сертифікату інженера-землевпорядника позивачу Кваліфікаційна комісія взяла до уваги виключно інформацію щодо наявності негативних висновків державної експертизи землевпорядної документації від 19.09.2016 №480 та №481, з яких неможливо встановити наявність вчинення саме грубого порушення позивачем, як сертифікованим інженером-землевпорядником, положень нормативно-правових актів.

29. Тому, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що відповідачами під час встановлення факту грубого порушення позивачем вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою досліджувались, збирались та оцінювались додаткові докази, аналізувалась попередня робота позивача, проводилась перевірка кваліфікації та якості його професійної підготовки, як інженера-землевпорядника, проводилась оцінка характеру порушення, категорії виконавця, об`єктивних та суб`єктивних ознак здійснюваного порушення, що свідчить про відсутність достатніх підстав стверджувати про допущення ним саме грубого порушення вимог нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою.

30. При цьому, судом першої інстанції вірно вказано, що чинним законодавством не встановлено, що наявність негативного висновку державної експертизи землевпорядної документації свідчить про грубе порушення вимог нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою суб`єктом господарювання.

31. Натомість, суд апеляційної інстанції, приймаючи оскаржуване рішення обмежився виключно посиланням на існування негативних висновків державної експертизи документації із землеустрою, які не були оскаржені позивачем та безпідставно вказав, що факт існування таких висновків є достатнім свідченням того, що позивачем було допущене грубе порушення вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою.

32. Таким чином, суд апеляційної інстанції помилково скасовано постанову суду першої інстанції, яка відповідала закону.

33. За приписами частин 1, 3-4 статті 351 та статті 352 КАС України (в редакції, чинній до 08.02.2020), підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин. Суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції.

34. Колегія суддів касаційного суду приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне судове рішення по суті заявлених позовних вимог, проте допустив неправильне застосування норм матеріального права в частині висновків щодо недотримання відповідачами порядку позбавлення позивача кваліфікаційного сертифікату інженера-землевпорядника.

35. З огляду на наведене, касаційна скарга підлягає до задоволення частково, оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції слід скасувати та залишити в силі постанову суду першої інстанції, змінивши її мотивувальну частину шляхом викладення її у редакції цієї постанови.

Керуючись пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15.01.2020 №460-IX "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", статтями 341, 349, 355-356, 359 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 31.08.2017 у справі №803/164/17 за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру про визнання протиправними та скасування рішення і наказу - скасувати і залишити в силі постанову Волинського окружного адміністративного суду від 06.04.2017, змінивши її мотивувальну частину шляхом викладення її у редакції цієї постанови.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Головуючий суддя Шарапа В.М.

Судді Желєзний І.В.

Чиркін С.М.