Справа № 640/13875/19
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2020-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2020 року м. Київ №640/13875/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16, ) про зобов`язання відповідача призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах за Списком №2, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36, починаючи з 03.08.2018 року.

Позовні вимоги мотивовано тим, що з 16.07.1990 по 18.10.1995 ОСОБА_1 працював пресувальником-вулканізатором цеху формової та неформової техніки гумового виробництва повний робочий день, а з 18.10.1995 по 31.12.2007 майстром зміни цеху формової та неформової техніки гумового виробництва повний робочий день. Відповідно до наказів про результати атестації робочих місць від 28.12.1994 №175 та від 19.05.1995 №07, пресувальник-вулканізатор цеху №4,7 та майстер цеху по виробництву формової та неформової техніки цеху №7 відноситься до переліку робочих місць та професій з пільговим пенсійним забезпечення працівників по Списку №2, а відтак, позивач має право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.07.2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, без повідомлення учасників справи (письмове провадження), встановлено відповідачу строк для надання відзиву та витребувано від останнього докази та відповідні матеріали.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що згідно листа ПАТ «Київгума» від 20.06.2018 №55/В повідомлено про те, що Товариство не здійснює господарської діяльності пов`язаної зі шкідливими умовами праці, робіт, зайнятість в яких дає право працівникам Товариства на пенсію за віком на пільгових умовах, Атестація робочих місць за умовами праці не проводилась, відповідні накази не приймались. Відтак, на переконання відповідача, підстави для призначення, нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах за Списком №2 відсутні.

Відповідно до частини 3 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, розгляд яких проводився за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), заявами по суті справи є позов та відзив.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та відзив на позов, встановив наступне.

03.08.2018 ОСОБА_1 звернувся із заявою до ГУ ПФУ в місті Києві щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Листом від 01.03.2019 №43307/03 ГУ ПФУ в місті Києві повідомило позивача про відсутність підстав для призначення пенсії на пільгових умовах, з огляду на те, згідно запису трудової книжки, позивача з 01.01.2008 було переведено до ТОВ «Київгума», наказ про результати атестації робочих місць даного підприємства відсутній, у зв`язку з чим неможливо врахувати період роботи на ТОВ «Київгума» до пільгового стажу по списку №2. У призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відмовлено.

Отже, відповідач дійшов висновку, що у позивача відсутнє право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Вважаючи протиправною відмову пенсійного органу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, позивач звернувся з даним позовом до суду, за захистом своїх прав та законних інтересів.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про пенсійне забезпечення» (далі по тексту - Закон № 1788-ХІІ), Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі по тексту - Закон №1058-IV) та Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року (далі по тексту - Порядок № 637).

Усі зазначені нормативно-правові акти використані судом в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.

Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно з пп. 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-VI, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом № 1788-ХІІ.

Згідно з пунктом «б» частини 1 статті 13 Закону № 1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Відповідно до частини 1-2 статті 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. На пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

З аналізу вищенаведеного можливо зробити висновок, що для призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до частини 2 статті 114 Закону №1058-IV, необхідним є:

1) наявність страхового стажу не менше 30 років, з них 12 років 6 місяців на зазначених роботах

2) віднесення професії до списку робіт і професій, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 11.03.1994 № 162.

Приписами ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У свою чергу, в пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (Порядок № 637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Згідно з п. 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Таким чином, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Як свідчать матеріали справи, позивач обґрунтовує своє право на отримання пенсії на пільгових умовах тим, що в період з 16.07.1990 по 18.10.1995 він працював пресувальником-вулканізатором цеху формової та неформової техніки гумового виробництва повний робочий день, а з 18.10.1995 по 31.12.2007 майстром зміни цеху формової та неформової техніки гумового виробництва повний робочий день, водночас, вказані роботи відноситься до переліку робочих місць та професій з пільговим пенсійним забезпечення працівників по Списку №2, а відтак, на переконання позивача, він має право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2.

Так, із наявної в матеріалах справи копії трудової книжки НОМЕР_2 вбачається, що позивач:

- з 17.01.1985 прийнятий на роботу учнем пресувальника-вулканізатора у цех №3, формової та неформової техніки, Київський завод «Червоний гумовик»;

- 23.09.1985 переведений розподілом робочим 3 розряду цеху №2

- 08.01.1987 переведений майстром цеху №2;

- 31.12.1989 звільнений у зв`язку з переводом в орендну фірму «Червоний гумовик»;

- 01.01.1990 прийнятий в порядку переводу з КПО «Червоний гумовик» майстром цеха №2 по виготовленню маканих виробів із латексу;

- 16.07.1990 переведений в цех №7 формової та неформової техніки пресувальником-вулканізатором розряду;

- 18.10.1995 переведений майстром того ж цеху;

- 01.01.1997 у зв`язку зі зміною структури управління та нумерації цехів рахувати майстром цеху №3 формової та неформової техніки;

- 01.10.1998 у звя`зку зі зменшенням обсягів виробництва та нумерацією основних цехів, переведений майстром зміни цеху №4 формової та неформової техніки;

- 02.09.2002 у звя`зку з реорганізацією цеху №4 та виділенням цеху №7 в окремий структурний підрозділ, переведений майстром зміни цеху №7 формової та неформової техніки;

- 12.12.2007 присвоєно другу професію машиніста переформувальника;

- 31.12.2007 звільнено в порядку переведення в ТОВ «Київгума».

- 30.11.2016 року прийнятий на роботу слюсарем-ремонтником, 5 розряду, у цех з виробництва маканих виробів формової та неформової техніки, до ТОВ «Київгума». Зазначене підтверджується записом в трудовій книжці № 15.

Суд зазначає, що частина записів у трудовій книжці ОСОБА_1 , зроблених до 16.07.1990 не відносяться до предмету спору та не заперечуються сторонами, а тому не досліджуються судом.

При цьому, звертаючись до ГУ ПФУ у м. Києві із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, позивач обгрунтовував наявність пільгового стажу, виключно періодами з 16.07.1990 по 18.10.1995 коли він працював пресувальником-вулканізатором цеху формової та неформової техніки гумового виробництва повний робочий день, та періодами з 18.10.1995 по 31.12.2007, коли він працював майстром зміни цеху формової та неформової техніки гумового виробництва повний робочий день.

На підтвердження зазначених періодів роботи на відповідних посадах позивачем, як при зверненні до пенсійних органів, так і при зверненні до суду надано наступні довідки ВАТ «Київгума»:

- від 11.06.2008 №06/вк-193, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 з 16.07.1990 по 18.10.1995 дійсно працював пресувальником-вулканізатором цеху формової та неформової техніки гумового виробництва повний робочий день, інших робіт не виконував, обробкою гумових виробів не займався. При цьому, у довідці зазначено, що робочі та інженерно-технічні робітники, зайняті на роботах в цехах формвої та неформової техніки (за виключенням обробки гумових виробів) гумового виробництва, перелічені в розділі Х пункту А підпункту 1 Списку №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162, шифр - 2110А010;

- від 04.06.2008 №06/вк-194, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 з 18.10.1995 по 31.12.2007 дійсно працював майстром зміни цеху формової та неформової техніки гумового виробництва повний робочий день, інших робіт не виконував. При цьому, у довідці зазначено, що робочі та інженерно-технічні робітники, зайняті на роботах в цехах формової та неформової техніки гумового виробництва, перелічені в розділі Х пункту А підпункту 1 Списку №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року №36, шифр - 10А.1.

Відповідно до наказу про результати атестації робочих місць від 28.12.1994 року № 175 пресовщик-вулканізаторщик цехів № 4 та 7 відноситься до переліку робочих місць та професій з пільговим пенсійним забезпеченням працівників за Списком № 2.

Відповідно до наказу про результати атестації робочих місць від 19.01.1995 року №07 майстер цеху №7 відноситься до переліку робочих місць та професій з пільговим пенсійним забезпеченням працівників за Списком № 2.

Зазначені копії наказів містяться в матеріалах справи та досліджені судом в повному обсязі.

Також, з довідки ПАТ «Київгума» №56 В від 20.06.2018 вбачається, що вказане підприємство було неодноразово реорганізовано, а саме початкова назва: Київський завод «Червоний гумовик», до 28.03.2011 Відкрите акціонерне товариство «Київгума».

З наведених обставин вбачається, що загальний стаж позивача за періоди роботи з 16.07.1990 по 18.10.1995 коли він працював пресувальником-вулканізатором цеху формової та неформової техніки гумового виробництва повний робочий день, та періодами з 18.10.1995 по 31.12.2007 становить 17 років 5 місяців та 16 днів.

При цьому, відповідно до наведених вище приписів законодавства, для призначення пенсії на пільгових умовах необхідна наявність страхового стажу не менше 30 років, з них 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Суд бере до уваги доводи відповідача, зазначені у листі від 01.03.2019 №43307/03, де зазначено, що згідно запису у трудовій книжці від 01.10.1998, позивача було переведено майстром зміни цеху №4 формової та неформової техніки, а з 02.09.2002 було переведено майстром зміни цеху №7 формової та неформової техніки.

Тобто 3 роки 11 місяців та 2 дня позивач працював майстром цеху №4, що не давало право на призначення пенсії на пільгових умовах, оскільки, відповідно до наказу про результати атестації робочих місць від 19.01.1995 року №07 лише майстер цеху №7 відноситься до переліку робочих місць та професій з пільговим пенсійним забезпеченням працівників за Списком №2.

Однак, навіть враховуючи зазначенні переведення позивача з роботи в цех №4 та в подальшому на роботу в цех №7, за вказаний період з 16.07.1990 по 18.10.1995 та з 18.10.1995 по 31.12.2007, враховуючи доводи відповідача, пільговий стаж позивача становить 13 років 6 місяців та 14 днів, що дає останньому право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2.

Щодо результатів атестації робочих місць, суд зазначає наступне.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 (далі по тексту - Постанова № 442) та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі по тексту - Мінпраці) від 01 вересня 1992 року № 41 (далі по тексту - Методичні рекомендації).

Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку, а відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до Списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18 листопада 2005 року № 383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

У пункті 4.2 зазначеного Порядку застосування списків йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінюватись докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Отже, за результатами вперше проведеної атестації до 21.08.1997 року, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві, передбачений Списками №1 і 2.

У даному випадку, згідно копії наказів про проведення атестації робочих місць № 175 від 28.12.1994 року та №07 від 19.01.1995 року проведено атестацію робочих місць підприємства на яких працював позивач.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Крім того, відповідно до пункті 4.2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, позачергова атестація проводиться за умови, якщо на підприємстві змінюються докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Разом з тим, суд відхиляє доводи відповідача відносно того, що 01.01.2008 позивача було переведено до ТОВ «Київгума», а накази про атестацію робочих місць даного підприємства відсутні, тому позивач не має права на призначення пенсії на пільгових умовах, оскільки позивач при зверненні до відповідача за призначенням пенсії на пільгових умовах просив врахувати стаж роботи на ВАТ «Київгума» до 31.12.2007, та який, як встановлено судом вище, є цілком достатнім для призначення позивачеві пенсії на пільгових умовах за Списком №2.

Аналіз наведених правових положень та обставин справи дає підстави для висновку, що у відповідача були відсутні правові підстави для відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Отже, щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах за Списком №2, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36, починаючи з 03.08.2018 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду. Пенсійний фонд є самоврядною неприбутковою організацією і здійснює свою діяльність на підставі статуту, який затверджується його правлінням.

Відповідно до пункту 4.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року, не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Тобто, прийняття рішення про призначення пенсії віднесено до компетенції органів Пенсійного фонду України.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні та наданні документів.

У даному випадку, пенсійним органом не враховано, що визначальним фактом для призначення пенсії на пільгових умовах є підтвердження зайнятості особи на відповідних роботах, а тому відмовляючи в призначенні пенсії позивачу, відповідач діяв незаконно та протиправно.

При цьому, суд зазначає, що вищезазначені обставини та встановлені судом факти дають підстави для зобов`язання відповідача призначити пенсію позивачу за віком на пільгових умовах, відповідно до Списків, що були чинні на період роботи позивача, адже це прямо передбачено чинним законодавством України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 затверджено списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зокрема Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників зі шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, до якого віднесено робочих та інженерно-технічних робітників, зайнятих в цехах формової та неформової техніки гумового виробництва, який був чинним на період роботи позивача в ПАТ "Київгума" з 16.07.1990 по 18.10.1995, а Постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 №36 затверджено списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зокрема, Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, до якого віднесено робочих та інженерно-технічних робітників, зайнятих в цехах формової та неформової техніки гумового виробництва, який був чинним на період роботи позивача в ПАТ "Київгума" по 31.12.2007 року.

Тобто, судом встановлено, що на період роботи позивача в ПАТ "Київгума", стаж якої зараховується до пільгового стажу, діяло дві постанови КМУ про затвердження Списків №2, а саме №162 та №36, відтак, з метою ефективного захисту позовних вимогу суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати ГУ ПФУ в місті Києві призначити, нарахувати та виплатити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 та за Списком №2, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36, починаючи з 03.08.2018 року.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та встановлені під час розгляду справи обставини, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково, з врахуванням виходу суду за межі позовних вимог.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч.1 ст. 139 КАС України).

З огляду на задоволення позовних вимог та згідно з вимогами статті 139 КАС України судові витрати підлягають стягненню на користь позивача.

Керуючись приписами статей 2, 6, 8, 9, 77, 139, 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) - задовольнити частково.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві призначити, нарахувати та виплатити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 та за Списком №2, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36, починаючи з 03.08.2018 року.

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 768, 40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16, ).

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги).

Суддя Вєкуа Н.Г.