Справа № 478/194/20
Суддя: Сябренко І. П.
Дата ухвалення: 2020-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №478/194/20
пров. №2-а/478/3/2020
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

12 травня 2020 року Казанківський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючої судді Сябренко І.П.

за участю: секретаря Поліщук С.П.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Поворознюка О.І.

розглянувши в режимі відеоконференції у приміщенні суду смт. Казанка адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №2 Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області сержанта поліції Кухарчука Олександра Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАА №696722 від 02 лютого 2020 року та зобов`язання вчинити певні дії,

В с т а н о в и в:

07.02.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив скасувати постанову поліцейського СРПП №2 Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області сержанта поліції Кухарчука О.Ю. серії БАА №696722 від 02.02.2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., та зобов`язати керівника сержанта поліції Кухарчука О.Ю. провести позачергову переатестацію на відповідність займаній посаді, повідомивши про результати перевірки у встановленому законом порядку.

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 18 лютого 2020 року замінено неналежного відповідача - поліцейського СРПП №2 Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області сержанта поліції Кухарчука Олександра Юрійовича, на належного відповідача - Головне управління Національної поліції в Миколаївській області.

Ухвалою суду від 05 березня 2020 року залучено до участі у справі співвідповідача поліцейського СРПП №2 Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області сержанта поліції Кухарчука Олександра Юрійовича.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав і пояснив, що 02.02.2020 року близько 10 год. керуючи вантажним автомобілем марки «VOLVO FH12 » державний номер НОМЕР_2 рухаючись на перехресті вулиць Василя Ярешко та Баштанської Республіки в м. Баштанка Миколаївської області був заблокований зі створенням аварійної ситуації водієм автомобіля державний номер НОМЕР_3 , який зателефонувавши по номеру «102» викликав поліцію. На виклик приїхав наряд поліцейських з Баштанського ВП в Миколаївській області, які повідомивши про те, що вони не уповноваженні оформлювати матеріали щодо вчинення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та викликали співробітників СРПП Баштанського ВП. Так, близько 11 год. 45 хв. поліцейським СРПП №2 Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області сержантом поліції Кухарчуком О.Ю. відносно нього за порушення вимог ч.1 ст.122 КУпАП, а саме за порушення вимог дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» ПДР України, було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн. Вважає, що зазначена постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки вимоги Правил дорожнього руху України ним не порушено, тому що дорожній знак 3.3. «Рух вантажних автомобілів заборонено» ПДР України встановлено перед перехрестям, без будь-яких інформаційних табличок. Крім того, зазначив, що в`їзд вантажному транспорту в м. Баштанка не можливий, оскільки всюди встановлені дорожні знаки 3.3. «Рух вантажних автомобілів заборонено» ПДР України, а місце його розвантаження знаходиться безпосередньо в самому місті Баштанка, сержантом поліції Кухарчуком О.Ю. при складані постанови не прийнято до уваги зазначені ним пояснення, в постанові не зазначені докази, які є підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, при розгляді справи порушено норми КУпАП, просив скасувати зазначену постанову та зобов`язати керівника сержанта поліції Кухарчука О.Ю. провести його позачергову переатестацію на відповідність займаній посаді.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Миколаївській області Поворознюк О.І. у судовому засіданні позовні вимоги не визнав пояснив, що постанова серії БАА №696722 від 02 лютого 2020 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 255 грн. винесена поліцейським СРПП №2 Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області сержантом поліції Кухарчуком О.Ю. у відповідності до чинного законодавства, підстави для її скасування відсутні. Вважає, що посилання позивача на те, що дорожній знак 3.3. «Рух вантажних автомобілів заборонено» ПДР України встановлено не законно, перед перехрестям без будь-яких інформаційних табличок, не заслуговує на увагу, оскільки позивач не вказує в чому саме полягає незаконність встановлення даного дорожнього знаку перед перехрестям в м. Баштанка, та які саме інформаційні таблички там повинні знаходитися та чим це передбачено. Разом з тим позивач ОСОБА_1 свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення не заперечує, крім іншого його вина підтверджується письмовими поясненнями громадянина ОСОБА_2 , тому просив відмовити у задоволені позову у повному обсязі.

Відповідач поліцейський СРПП №2 Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області сержант поліції Кухарчук О.Ю у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомив, відзиву до суду не надавав.

Вислухавши доводи сторін, встановивши фактичні обставини, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку.

Матеріалами справи встановлено що 02 лютого 2020 року поліцейським СРПП №2 Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області сержантом поліції Кухарчуком О.Ю. прийнято постанову серії БАА №696722 у справі про адміністративне правопорушення, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 255 грн. за вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП (а.с.6).

З даної постанови вбачається, що 02 лютого 2020 року о 10 год. 11 хв. в м. Баштанка по вулиці Василя Ярешки водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «VOLVO FH12» державний номер НОМЕР_2 не виконав вимогу дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено», чим порушив Правила дорожнього руху України.

Перевіряючи правомірність оскаржуваної постанови, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує її незаконність та скасування, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ст.246 КУпАП визначено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Положеннями ст.245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, іншими доказами, перелік яких не вичерпний.

За правилами ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.2 ст.73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків.

Як вбачається із адміністративного позову ОСОБА_1 та з наданих останнім у судовому засіданні пояснень, що ним визнано порушення Правил дорожнього руху України, а саме керування вантажним автомобілем марки «VOLVO FH12» державний номер НОМЕР_2 у м. Баштанка, в зоні дії дорожнього знаку 3.3. «Рух вантажних автомобілів заборонено».

У відповідності до ч.1 ст.78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Разом з тим вина ОСОБА_1 підтверджується письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 з яких вбачається, що 02 лютого 2020 року близько 10 години виїхавши зі свого домоволодіння побачив, що вантажний автомобіль «VOLVO» білого кольору рухався по вулиці Василя Ярешки зі сторони «сосен» де встановлений дорожній знак «Рух вантажних автомобілів заборонено». Після чого, він почав рухатися слідом за ним намагаючись його обігнати, при цьому включив поворот і почав здійснювати обгін, але водій даного автомобіля його «підрізав» і не дав змоги здійснити обгін. Вже в кінці вулиці він здійснивши обгін зупинив зазначений вище автомобіль та вказав водію, що він порушує Правила дорожнього руху, але у відповідь почув лише погрози та був вимушений викликати співробітників поліції (а.с.28).

Недовіряти або сумніватись в правдивості та об`єктивності показів свідка ОСОБА_2 у суду підстав немає. Даний свідок був ознайомлений з обов`язками та правами, визначеними ст.63 Конституції України, його покази є послідовними та логічними.

Таким чином, суд вважає, що порушення позивачем вимог дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» Правил дорожнього руху України є доведеними та не підлягає доказуванню.

За правилами п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Положеннями п.1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У розділі 33 Правил дорожнього руху України викладені заборонні знаки, зокрема, знак 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» забороняє рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів.

Не поширюється дія знаку:

- на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в`їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення;

- на вантажні автомобілі, які мають скісну білу смугу на зовнішній бічній поверхні або перевозять групи людей.

Зона дії знаку від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету (розділ 33 Правил дорожнього руху України).

Частиною 1 ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, за що передбачена відповідальність у вигляді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

У відповідності до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 10.11.2015 року за №1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Частиною 2 ст.258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У такому випадку, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) на місці вчинення правопорушення виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 КУпАП.

Аналізуючи вищезазначене, суд вважає, що у спірних правовідносинах поліцейський діяв правомірно, в межах своїх повноважень виніс оскаржувану постанову на місці вчинення правопорушення.

Що стосується доводів позивача ОСОБА_1 про те, що дорожній знак 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» встановлено незаконно, перед перехрестям без будь-яких інформаційних табличок, суд зазначає наступне.

Приписами п.8.2-1 Правил дорожнього руху України передбачено, що дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту.

Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.

Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини.

Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги).

Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

Як вже встановлено матеріалами справи позивач ОСОБА_1 керуючи вантажним автомобілем марки «VOLVO FH12 » державний номер НОМЕР_2 рухаючись по вулиці Василя Ярешко в м. Баштанка Миколаївської області перед перехрестям бачив дорожній знак 3.3 Правил дорожнього руху України та розумів інформацію, яку він передає, але при цьому продовжував рух транспортного засобу, що не заперечувалося ним самим.

Положеннями ч.1, 2 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, покладений на суб`єкта владних повноважень - відповідача вказаною нормою процесуального закону тягар доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності не звільняє позивача від обов`язку довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Крім того, слід зазначити, що згідно п.3 ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Однією з вимог позивача є зобов`язання керівника сержанта поліції Кухарчука О.Ю. провести його позачергову переатестацію на відповідність займаній посаді, яка не може бути задоволена, оскільки не узгоджується з приписом ч.3 ст.286 КАС України, що передбачає виключно скасування відповідного рішення суб`єкта владних повноважень.

Вирішуючи питання, щодо позовних вимог ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №2 Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області сержанта поліції Кухарчука О.Ю., слід зазначити наступне.

Частиною 2 ст.222 КУпАП передбачено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Отже, відповідні інспектори не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями ст.222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення.

Використання у зазначених вище нормах формулювань «від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення», «розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у ст.222 - 244-20 КУпАП» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.12.2019 року у справі за №724/716/16-а.

Так, Верховний Суд у вказаній справі виклав правовий висновок про те, що у справах про оскарження постанов про адміністративне правопорушення належним відповідачем у таких справах є саме орган, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Згідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи вище викладене поліцейський СРПП №2 Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області сержант поліції Кухарчук О.Ю. не є належним відповідачем по справі, а тому суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача Головного управління Національної поліції в Миколаївській області.

За таких обставин, аналізуючи зібрані у судовому засіданні докази у їх сукупності, приймаючи до уваги те, що позивач ОСОБА_1 не довів, а матеріали справи не містять відомостей, які б спростували факти, встановлені в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення, та надали б суду підстав дійти висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та наявності правових підстав для їх задоволення, суд приходить до переконання, що заявлений позов не підлягає задоволенню.

На підставі статті 139 КАС України з позивача ОСОБА_1 належить стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 420 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст.2, 5-9, 72-77, 90, 243-246, 250, 271, 286 КАС України, суд

У х в а л и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області та поліцейського СРПП №2 Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області сержанта поліції Кухарчука Олександра Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАА №696722 від 02 лютого 2020 року та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 420 грн. 40 коп.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Роз`яснити, що відповідно до Закону України від 30.03.2020 року №540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії карантину.

Суддя