Справа № 187/224/20
Суддя: Говоруха В. О.
Дата ухвалення: 2020-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/224/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2020 р. смт Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Говорухи В.О., при секретарі судового засідання Дудка В.І., розглянувши в залі суду, у порядку спрощеного позовного провадження, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до головного спеціаліста інспектора з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Сірика Олександра Миколайовича, Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ІД № 00048752 від 13.12.2019,-

В С Т А Н О В И В:

21.02.2020 позивач ОСОБА_1 звернулася до Петриківського районного суду Дніпропетровської області із позовом до головного спеціаліста інспектора з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Сірика Олександра Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ІД № 00048752 від 13.12.2019. У позові позивач посилається на те, що відносно неї 13.12.2020 було складено відповідачем постанову серії ІД № 00048752 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, за порушення вимоги пп. «б» п. 15.10 ПДР України, з якою вона не погоджується та вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а справу закрити.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що в оскаржуваній постанові зазначено, що позивачем здійснено стоянку на тротуарі, що не відповідає дійсності, оскільки за матеріалами фото фіксації вбачається, що насправді її автомобіль марки Пежо 2008 номерний знак НОМЕР_1 розташований на узбіччі проїжджої частини. Додатково позивач звертає увагу на те, що GPS координати розташування її транспортного засобу на наявних фотокартках та в описі правопорушення, що містяться на сайті ipkp.dniprorada.gov.ua значно різняться, що свідчить про неузгодженість доказів між собою та їх протиріччя. Крім того, опис правопорушення на сайті ipkp.dniprorada.gov.ua містить посилання на прилад фіксації 0021, хоча в оскаржуваній постанові зазначений технічний засіб LOGIC INSTRUMENT FIELDBOOK K80V2.

Крім того позивач вважає, що оскільки на момент подачі даного позову двохмісячний строк притягнення до адміністративної відповідальності закінчився, то у випадку скасування спірної постанови справа про адміністративне правопорушення в силу приписів ст.. 247 КУпАП підлягає закриттю.

Ухвалою суду від 08.04.2020 в якості співвідповідача по справі залучено Інспекцію з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради.

12.05.2020 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області від Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської радинадійшов відзив, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначено, що 08.11.2019 головним спеціалістом інспектором з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Сіриком О.М. було встановлено факт стоянки транспортного засобу марки PEUGEOT 2008 номерний знак НОМЕР_1 на тротуарі на Успенській площі, 16 м. Дніпро, що було зафіксовано в режимі фотозйомки з зазначенням часу та графічних координат. 13.12.2019 після встановлення особи власника транспортного засобу було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення на позивача за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Посилання позивача про стоянку його автомобіля на узбіччі проїзної частини дороги, а не на тротуарі вважають безпідставними, а щодо відмінності GPS координат розташування її транспортного засобу на наявних фотокартках та в описі правопорушення, що містяться на сайті ipkp.dniprorada.gov.ua, вважають що вони фактично не відрізняються, а на сайті вони зазначені зі скороченням, що не впливає на результати пошуку за ними. Крім того, дані приладу фіксації на веб-сайті ніяк не впливають на законність оскаржуваної постанови та ніяк не спростовують вчинення правопорушення, адже зазначення приладу на сайті не передбачено законодавством та необхідне лише для підтримки роботи сайту. Щодо неузгодженості адреси вчинення правопорушення та географічних координат, пояснили, що фіксація місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомого об`єкту, а саме за адресою Успенська площа, 16 обумовлена тим, що даний нерухомий об`єкт є найближчим до місця вчинення правопорушення.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались.

Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що постановою серії ІД № 00048752 від 13.12.2019, складену головним спеціалістом інспектором з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Сіриком О.М., було притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вигляді накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, за порушення вимоги пп. «б» п. 15.10 ПДР України.

По суті та обставинам правопорушення у вказаній постанові зазначено, що 08.11.2019 о 10 год. 30 хв. за адресою: м. Дніпро Успенська площа 16 транспортним засобом марки PEUGEOT 2008 номерний знак НОМЕР_1 здійснено стоянку на тротуарі (крім місць, призначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками), чим порушено пп. «б» п. 15.10 ПДР України, чим вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності і ін.

Із долучених до позовної заяви фотознімків, виставлених на сайті Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, зафіксовано автомобіль марки PEUGEOT 2008 номерний знак НОМЕР_1 , що розміщений на ділянці дороги за адресою: м. Дніпро Успенська площа 16.

Відповідно до п. 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

Частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за: перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину,порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів,буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів,ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах,а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками,- тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно п. 15.6. Правил дорожнього руху стоянка всіх транспортних засобів у місцях, позначених дорожніми знаками 5.38, 5.39, встановленими з табличкою 7.6.1, дозволяється на проїзній частині вздовж тротуару, а встановленими з однією з табличок 7.6.2-7.6.5 - легкових автомобілів і мотоциклів тільки так, як показано на табличці.

Згідно п. 15.10 Правил дорожнього руху, стоянка транспортних засобів забороняється зокрема:

б) на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками);

в) на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

Позивач був притягнутий до відповідальності за порушення п.п. «б» п. 15.10 ПДР, разом з тим, на думку суду, слід врахувати наступне.

У частині першій статті 8 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Основного Закону України). Аналогічний припис закріплено у частині першій статті 6 КАС України. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (частина друга статті 6 КАС України).

Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен бути якісним, щоби виключити будь-який ризик свавілля.

На думку Європейського суду з прав людини, поняття «якість закону» означає, що формулювання національного законодавства повинно бути достатньо передбачуваним, щоб дати особам адекватну вказівку щодо обставин та умов, за яких державні органи мають право вдатися до заходів, які вплинуть на їхні конвенційні права (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справах «C.G. та інші проти Болгарії» (C.G. and Others v. Bulgaria, заява № 1365/07, пункт 39), «Олександр Волков проти України» (Oleksandr. Ukraine, заява № 21722/11, пункт 170)).

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме в тому, щоби позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справах «Кантоні проти Франції» від 11 листопада 1996 року (Cantoni v. France, заява № 17862/91, пункти 31 - 32), «Вєренцов проти України» від 11 квітня 2013 року (Vyerentsov v. Ukraine, заява № 20372/11, пункт 65)).

Аналізуючи п. 15.6, пп. «б» та пп. «в» п. 15.10 Правил дорожнього руху у системній взаємодії, колегія суддів доходить висновку, що між цими нормами існує певна колізія, яку слід розтлумачити так, що стоянка легкового автомобілю на тротуарі можлива у декількох випадках:

а) у місцях, позначених дорожніми знаками 5.38, 5.39, встановленими з табличками 7.6.1, 7.6.2-7.6.5 тільки у спосіб, позначений на табличці;

б) на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 метри.

Тобто, пп. «в» слід вважати виключенням із загальної заборони, передбаченої підпунктом «б» п. 15.10 ПДР, рівно як і при застосуванні табличок 7.6.2, 7.6.3., 7.6.5 у місцях, позначених дорожніми знаками 5.38, 5.39. В іншому випадку пп. «в» втрачав би будь-який сенс і можливість його практичного застосування, оскільки повністю нівелювався пп. «б».

Таким чином, суд вважає, що притягнення до відповідальності за порушення пп. «б» п. 15.10. ПДР неможливо, якщо автомобіль було припарковано із дотриманням умов, передбачених п. «в» вказаного пункту Правил.

Отже, на думку суду, підлягає доведенню відповідачами недотримання позивачем таких умов, а саме - розташування легкового автомобілю на краю тротуару, де для руху пішоходів залишається менше двох метрів.

Разом з тим, доказів того, що інспектором з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Сіриком О.М. здійснювався замір відстані від місця стоянки автомобіля позивача до відрізку тротуару, де здійснюють рух пішоходи, за допомогою якого можливо було б встановити, що на тротуарі для руху пішоходів залишилося менше 2 метрів, матеріали справи не містять.

Крім того, на думку суду, порушення правил стоянки за умов вчинення його водієм легкового автомобілю та за наявності ширини тротуару, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м, підлягає кваліфікації за пп «в» , а не п «б» п. 15.10, оскільки диспозиція норми має факультативні ознаки: воно вчиняється спеціальним суб`єктом і у відповідному місці.

Згідно ч.2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Інших доказів, передбачених ст. 251, 252 КУпАП, на підтвердження обставин, викладених в оскаржуваній постанові, відповідачем не надано.

Отже, постанова серії ІД № 00048752 від 13.12.2019 по справі про адміністративне правопорушення винесена без достатніх доказів наявності у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та без встановлення всіх обставин справи, що виключає її законність.

Щодо решти доводів позивача як то про невідповідність GPS координат розташування її транспортного засобу на наявних фотокартках та в описі правопорушення, що містяться на сайті ipkp.dniprorada.gov.ua , невідповідність приладу фіксації зазначеному на сайті приладу, що зазначений в оскаржуваній постанові, то суд погоджується з доводами відповідача зазначеними у відзиві на позовну заяву та вважає, що вони не можуть бути самостійними підставами для скасування оскаржуваної постанови.

Згідно п.3 ч.1 ст. 293 КУпАП передбачено, що розглядаючи скаргу на постанову про адміністративне правопорушення, перевіряючи законність та обґрунтованість винесеної постанови, може прийняти рішення про скасування постанови і закриття справи.

Оскільки відповідач по справі є суб`єктами владних повноважень, однак не надав належних доказів на підтвердження правомірності його дій щодо винесення постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає, що в даному випадку, достатнім та належними способом захисту прав позивача буде скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 242, 286 КАС України, ст. 276, 280, 293 КУпАП, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до головного спеціаліста інспектора з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Сірика Олександра Миколайовича, Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ІД № 00048752 від 13.12.2019 - задовольнити.

Постанову головного спеціаліста інспектора з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Сірика Олександра Миколайовичасерії ІД № 00048752 від 13.12.2019 по справі про адміністративні правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП скасувати, а провадження в справі закрити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей обрахунку строку апеляційного оскарження, визначеного пунктом 3 розділ VI "Прикінцеві положення" КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В. О. Говоруха