Справа № 804/19537/14
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2020-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді суддя суддяНіколайчук С.В. Турова О.М. Кучма К.С.
при секретарі судового засіданняФедуркіній А.В,
позивач представник позивача відповідач 1 відповідач 2 відповідач 3 Михайлов В.В.; Бивалін О.В.; не з`явився (належно повідомлений); Онасенко О.В.; Онасенко О.В.;
03.04.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою, в якій просить суд:
- замінити боржника у справі з Державної фіскальної служби України та Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби на новостворений чинний орган Державну митну службу України.
Позивач не погоджується з поновленням його на службі в Дніпропетровській митниці Державної фіскальної служби, оскільки Постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2019 року № 858 утворено Дніпровську митницю Держмитслужби, а Дніпропетровська митниця ДФС реорганізована шляхом приєднання до Дніпровської митниці Держмитслужби. Позивач зазначає, що в Україні функціонує Державна митна служби та її територіальний орган - Дніпровська митниця Держмитслужби, в той час як Дніпропетровська митниця ДФС перебуває в стані припинення та її функції зводяться до остаточної передачі справ до новоутвореного органу та, як наслідок, припинення діяльності Дніпропетровської митниці ДФС.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.04.2020 року призначено заяву до розгляду у судовому засіданні 17.04.2020 року.
В подальшому розгляд заяви перенесено на 30.04.2020 року.
14.04.2020 року від представника Державної митної служби України надійшов відзив на заяву, в якому Державна митна служба України просила відмовити в задоволенні заяви, зазначаючи, що позивач в заяві не навів жодну обставину, що істотно ускладнює виконання рішення або робить його неможливим та не надав жодного доказу в підтвердження неможливості виконання судового рішення.
Відповідач-3 зазначає, що підрозділи податкової міліції у складі Державної фіскальної служби продовжують здійснювати повноваження та виконувати функції з реалізації державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску, здійснюючи оперативно-розшукову, кримінальну процесуальну та охоронну функції до завершення здійснення заходів з утворення центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України. Таким чином Державна фіскальна служба України здійснює відповідні повноваження та функції. Тідрозділи податкової міліції й надалі функціонують лише в системі Державної фіскальної служби України, при цьому, оплата їх праці здійснюється в порядку, встановленому вищевказаною постановою та кошти передбачені Законом України «Про Державний бюджет на 2020 рік» від 14.11.2019 № 294-ІХ.
На думку відповідача-3, у випадку задоволення судом заяви ОСОБА_1 будуть порушені основні засади адміністративного судочинства внаслідок позбавлення Державної митної служби України права на апеляційне оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.03.2020 по суті.
29.04.2020 року позивачем надано суду відповідь на відзив Державної митної служби України, в якій викладено уточнену редакцію вимог заяви, з урахуванням відзиву відповідача-3:
- замінити боржника у справі з Державної фіскальної служби України та Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби на новостворений чинний орган Державну митну службу України.
У відповіді на відзив позивачем зазначено, що розпорядженням Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 року №1217-р «Питання Державної митної служби» погоджено пропозицію Міністерства фінансів щодо можливості забезпечення здійснення Державною митною службою з 08 грудня 2019 року покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2019 року №227 «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України» повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної митної політики, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань державної митної справи.
З 08.12.2019 року всі повноваження щодо здійснення митного контролю, митної політики та державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань державної митної справи здійснює саме Державна митна служба України та її новоутворені структурні підрозділи.
Позивач звертає увагу, що у відзиві відповідач-3 зазначає, що оплата праці працівників державної служби, в тому числі, що реалізують державну митну політику, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань державної митної справи здійснюється в порядку встановленому Законом України «Про Державний бюджет на 2020 рік» від 14.11.2019 року №294-ІХ, проте оплата праці відповідних працівників з 08.12.2019 року здійснюється Державною митною службою України, а тому на момент винесення рішення у цій справі 12.03.2020 року, тобто після 08.12.2019 року строк, що встановлений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 року №1217-р «Питання Державної митної служби», відшкодування коштів зі стягнення судом середнього заробітку за час вимушеного прогулу має відбуватись Державною митною службою України, оскільки саме Державна митна служба України здійснює виплату заробітної плати працівникам, що виконують функції з реалізації державної митної політики, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань державної митної справи.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.04.2020 року розгляд справи заяви призначено на 17.04.2020 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.04.2020 року витребувано від Дніпропетровської миниці ДФС додаткові докази та перенесено рохгляд заяви на 30.04.2020 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.04.2020 року розгляд заяви відкладено на 06.05.2020 року для розгляду заяви у відкритому судовому засіданні.
Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, відзив та відповідь на відзив, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
Відповідно до частини першої статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Стаття 129 Конституції України передбачає, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Принцип обов`язковості судових рішень, як один з визначальних принципів здійснення правосуддя в Україні, полягає в обов`язковому виконанні на всій території України судових рішень, що набрали законної сили, а також у встановлені відповідальності за невиконання таких рішень.
Вказаний принцип обов`язковості судових рішень поряд із Конституцією України знайшов своє відображення і в Кодексі адміністративного судочинства України, а саме у статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України - судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Крім того, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду.
Надаючи правову оцінку належності обраного судом способу захисту прав позивача, слід зважати й на його ефективність з точки зору і статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини (пункт 40 Рішення від 19.03.1997 року у справі "Горнсбі проти Греції") право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію (рішення у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom) від 21.02.1975 року). Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".
З аналізу наведених норм Європейського Суду з прав людини, встановлено, що рішення суду має бути практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.03.2020 року у справі №804/19537/14 позовні вимоги ОСОБА_1 до відповідача 1 - Державної фіскальної служби України, відповідача 2 - Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби, відповідача 3 - Державної митної служби України про визнання протиправним наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити певні дії задоволені повністю шляхом:

- визнання протиправним та скасування наказу Міністерства доходів і зборів України від 29.10.2014 №2160-0 про звільнення з посади та податкової міліції полковника податкової міліції ОСОБА_1 , начальника оперативного відділу оперативного управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Дніпропетровської митниці Міндоходів;

- поновлення ОСОБА_1 на службі в органах податкової міліції на посаді начальника оперативного відділу оперативного управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби;

- стягнення з Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби (вул. Княгині Ольги, м. Дніпро, 49038, ) на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 29.10.2014 року по 12.03.2020 року у розмірі 463 107 ,89 грн.;

- допущення до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на службі в органах податкової міліції на посаді начальника оперативного відділу оперативного управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби;

- допущення до негайного виконання рішення суду в частині стягненнясереднього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць в розмірі 7178,70 грн.

13.03.2020 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом видані виконавчі листі:

- про поновлення ОСОБА_1 на службі в органах податкової міліції на посаді начальника оперативного відділу оперативного управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби та допущення до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на службі в органах податкової міліції на посаді начальника оперативного відділу оперативного управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби;

- допущення до негайного виконання рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць в розмірі 7178,70 грн.

Дніпропетровським окружним адміністративним судом 13.03.2020 року ОСОБА_1 видано виконавчі листи в частині негайного виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.03.2020 року, а саме:

-допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць в розмірі 7178,70 грн.;

- поновити ОСОБА_1 на службі в органах податкової міліції на посаді начальника оперативного відділу оперативного управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби;

- допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; для листування: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на службі в органах податкової міліції на посаді начальника оперативного відділу оперативного управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби.

В судовому засіданні, позивач вказав, що надав виконавчі листи до відповідача 2 для виконання, однак до сьогодні його не поновлено на посаді та не виплачено кошти, належні до негайного стягнення, що і стало підставою звернення з даною заявою.

Судом встановлено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 року № 1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу.

Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2019 року № 858 «Про утворення територіальних органів Державної митної служби» утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної митної служби за переліком згідно з додатком 1; реорганізовано деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної митної служби за переліком згідно з додатком 2.

Відповідно до додатку 1 та 2 вказаної постанови, утворено Дніпровську митницю Держмитслужби, а також Дніпропетровська митниця ДФС реорганізована шляхом приєднання до Дніпровської митниці Держмитслужби.

Дніпровська митниця Держмитслужби () зареєстрована у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців 15.11.2019, номер запису 1 092692 та з 08.12.2019 року розпочала свою роботу.

Отже, Дніпровська митниця Держмитслужби є правонаступником Дніпропетровської митниці ДФС (відповідача) у спірних правовідносинах.

Відповідно до частини першої статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов`язків іншим юридичним особам - правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації.

Злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади (частина 1 статті 106 Цивільного кодексу України).

Відповідно до постанови Кабінету міністрів України «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України» від 06.03.2019 року №227 Державна митна служба України (Держмитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів.

Держмитслужба реалізує державну митну політику, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань державної митної справи.

Згідно з п.3 Постанови №227 основними завданнями Держмитслужби є:

1) забезпечення реалізації державної митної політики, зокрема забезпечення митної безпеки та захисту митних інтересів України і створення сприятливих умов для розвитку зовнішньоекономічної діяльності, збереження належного балансу між митним контролем і спрощенням законної торгівлі;

2) забезпечення реалізації державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань державної митної справи, запобігання та протидії контрабанді, боротьби з порушеннями митних правил;

3) внесення пропозицій щодо забезпечення формування державної митної політики на розгляд Міністра фінансів.

Відповідно до п.5 постанови 227 держмитслужба з метою організації своєї діяльності здійснює добір кадрів в апарат Держмитслужби, на посади керівників та заступників керівників її територіальних органів, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери її управління, організовує роботу з підготовки, спеціалізації та підвищення кваліфікації посадових осіб і працівників Держмитслужби; бере участь у формуванні державного замовлення на підготовку та підвищення кваліфікації фахівців у сфері державної митної справи.

З аналізу наведених норм вбачається, що з 18.12.2018 року в Україні утворено Державну митну службу України, яка є правонаступником Державної фіскальної служби, на яку були покладені функції, зокрема, з реалізації державної митної політики, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань державної митної справи.

Судом встановлено, що станом як на момент винесення судом рішення від 12.03.2020 року у справі №804/19537/14, так і на момент розгляду цієї заяви судом, Державна фіскальна служба України перебуває в стані припинення, тобто фактично не припинена.

Тому, вирішальним фактором для встановлення належного органу, в якому має бути поновлено позивача та який має бути відповідачем у справі щодо виплати сум середнього заробітку за час вимушеного прогулу, є встановлення факту, який орган безпосередньо здійснював функції державного митного контролю станом на день винесення судом рішення від 12.03.2020 року у справі №804/19537/14.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 року №1217-р «Питання Державної митної служби» погоджено пропозицію Міністерства фінансів щодо можливості забезпечення здійснення Державною митною службою з 08 грудня 2019 року покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2019 року №227 «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України» повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної митної політики, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань державної митної справи.

Таким чином, з 08.12.2019 року всі повноваження щодо здійснення митного контролю, митної політики та державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань державної митної справи здійснює саме Державна митна служба України та її новоутворені структурні підрозділи.

З огляду на наведені вище обставини справи, оскільки всі функції та повноваження з 08.12.2019 року з питань державної митної справи здійснюють працівники саме Державної митної служби України та її новоутворені структурні підрозділи, то поновлення позивача на посаді в Державній фіскальній службі, яка з 08.12.2019 року не здійснює жодних функцій щодо здійснення митного контролю, митної політики та державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань державної митної справи, значно ускладнює виконання судового рішення від 12.03.2020 року у справі №804/19537/14, метою якого є відновлення порушених прав позивача незаконним звільненням шляхом поновлення на рівнозначній посаді в органі, який безпосередньо та практично здійснює функції, які здійснював позивач у справі до моменту незаконного звільнення.

Вказаний факт не тільки значно ускладнює відновлення порушених прав позивача незаконним звільненням, що встановлено рішенням від 12.03.2020 року у справі №804/19537/14, а і робить неможливим фактичне та практичне поновлення позивача з подальшим виконанням покладених на нього функцій, які він здійснював до винесення наказу про звільнення.

Таким чином, суд вважає, що належним органом, який здійснював повноваження з реалізації державної митної політики, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань державної митної справи на момент винесення судом рішення є Державна митна служба України та її територіальні органи, якою має бути здійснено поновлення позивача на посаді в територіальному органі Державної митної служби України Дніпровської митниці Держмитслужби у відповідності до п.5 постанови Кабінету міністрів України «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України» від 06.03.2019 року №227.

Стосовно твердження представника Державної митної служби України та Дніпропетровської митниці ДФС, що в структурі Державної митної служби України та її територіальних органів не передбачено посад, які віднесені до податкової міліції, та такої ж посади з тими самими функціями, з якої було звільнено позивача, суд зазначає наступне.

Згідно з п. 348.1 ст. 348 Податкового кодексу України податкова міліція складається із спеціальних підрозділів по боротьбі з податковими правопорушеннями, що діють у складі відповідних контролюючих органів.

Таким чином, на момент звільнення позивача з посади, основної функцією податкової міліції є боротьба з податковими та/або митними правопорушеннями.

Відповідно до п.3 Положення «Про Державну митну службу України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 березня 2019 р. № 227, основними завданнями Держмитслужби є:

1) забезпечення реалізації державної митної політики, зокрема забезпечення митної безпеки та захисту митних інтересів України і створення сприятливих умов для розвитку зовнішньоекономічної діяльності, збереження належного балансу між митним контролем і спрощенням законної торгівлі;

2) забезпечення реалізації державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань державної митної справи, запобігання та протидії контрабанді, боротьби з порушеннями митних правил;

3) внесення пропозицій щодо забезпечення формування державної митної політики на розгляд Міністра фінансів.

У штатному розписі Дніпровської митниці Держмитслужби на 2020 рік, який знаходиться у справі, передбачена посада начальника управління запобігання та протидії контрабанді та порушенням митних правил.

Таким чином, відповідними функціями, які раніше виконував позивач на займаній посаді начальника оперативного відділу оперативного управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Дніпропетровської митниці Міндоходів, наділені структурні підрозділи Державної митної служби України, що підтверджується пп.2 п. 3 Положення «Про Державну митну службу України», функції якого з 08.12.2019 року повністю виконує Державна митна служба України.

Певна зміна назви у структурних підрозділах Державної митної служби України є частиною проведеної реформи та не може позбавляти позивача права на поновлення порушених державою прав, що відбулось в результаті незаконного звільнення шляхом поновлення на рівнозначній посаді, до функцій якої віднесено здійснення аналогічних повноважень, які здійснював позивач до звільнення, навіть у випадку зміни назви такого структурного відділу або підрозділу.

Зміна назви структурного підрозділу у даному випадку не виключає відсутність функцій, які здійснював позивач на посаді, з якої його звільнено, у Державній митній службі України.

Суд критично оцінює доводи представника відповідача 2 та відповідача 3, що функції раніше займаної позивачем посади і функції посади, яка існує на 2020 рік у штатному розписі Дніпровської митниці Держмитслужби, різні, оскільки відповідні функції посади позивача - начальника оперативного відділу оперативного управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Дніпровської митниці Міндоходів, передбачені Положенням «Про Державну митну службу України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 березня 2019 р. № 227. Вони є дещо вужчими ніж попередні функції,які виконував позивач будучи ще й на службі в органах податкової міліції, однак вказані посади є рівнозначними.

Під час реорганізації Дніпропетровської митниці ДФС у Дніпровську митницю Держмитслужби працівникам, які були на службі в податковій міліції і на посадах митниці ДФС, пропонувалось на вибір залишитись на посадах податкової міліції ДПС України чи на посадах в органах ДМС України з присвоєнням відповідних рангів, що представником відповідачів не заперечувалось.

З аналізу вищевикладеного, судом встановлено, що станом на день винесення судом рішення від 12.03.2020 року у справі №804/19537/14 функції, які здійснював позивач на момент незаконного звільнення, здійснювали працівники Державної митної служби України та її територіальних органів з 08.12.2019 року.

Таким чином, належною посадою, на яку позивача має бути поновлено судовим рішенням є посада рівнозначна функціям та повноваженням тієї посади, яку він займав на службі в органах податкової міліції на посаді начальника оперативного відділу оперативного управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Дніпропетровської митниці Міндоходів, яка станом на 12.03.2020 року передбачена в штатному розписі територіального підрозділу Державної митної служби України Дніпровської митниці Держмитслужби, з 08.12.2019 року., як посада начальника управління запобігання та протидії контрабанді та порушенням митних правил.

Як наслідок, органом, який має відповідні фінансування щодо виплати заробітної плати у 2020 році є саме Державна митна служба України, а тому суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу поновленого на посаді в територіальному підрозділі Державної митної служби України працівника має здійснюватись саме Державною митною службою України.

Вирішуючи вимогу про встановлення способу та порядоку виконання рішення суду в частині стягнення з Державної митної служби України на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 29.10.2014 року по 12.03.2020 року та щодо негайного виконання виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць, то суд зазначає наступне.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 року №1217-р «Питання Державної митної служби» погоджено пропозицію Міністерства фінансів щодо можливості забезпечення здійснення Державною митною службою з 08 грудня 2019 року покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2019 року №227 «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України» повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної митної політики, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань державної митної справи, то фактично працівниками державної служби, що реалізують державну митну політику, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань державної митної справи, є працівники Державної митної служби України та її територіальних органів.

Отже, оплата праці відповідних працівників з 08.12.2019 року здійснюється Державною митною службою України та її територіальними органами, за загальним правилом, виплачується тим органом, в якому працювала особа та який нараховував і виплачував цій особа заробітну плату.

Таким чином, на момент винесення рішення у цій справі 12.03.2020 року, тобто після 08.12.2019 року строк, що встановлений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 року №1217-р «Питання Державної митної служби», відшкодування коштів зі стягнення судом середнього заробітку за час вимушеного прогулу має відбуватись Дніпровьскою митницею Держмитслужби, яка є правонаступником Дніпропетровської митниці ДФС, яка, в свою чергу є правонаступником Дніпропетровської митниці Міндоходів, яка нараховувала та виплачувала заробітну плату позивачу.

Стосовно твердження представника Державної митної служби України про позбавлення права судового оскарження рішення суду, то суд зазначає, що останній є стороною у справі і ним не здійснювались дії щодо оскарження рішення суду про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства доходів і зборів України від 29.10.2014р. №2160-о про звільнення позивача, а подання даної заяви позивачем та розгляд її судом не нівелює право відповідача 3 на апеляційне оскарження рішення суду.

Взявши до уваги те, що позивачем не надано суду доказів відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчих листів у даній справі, то вимога про заміну боржника у справі з Державної фіскальної служби України та Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби на новостворений чинний орган Державну митну службу України є передчасною.

З огляду на усе вищенаведене, суд вважає заяву позивача про встановлення способу і порядку виконання судового рішення такою, що підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 241,248, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення способу і порядку виконання судового рішення у справі №804/19537/14 за позовом ОСОБА_1 до відповідача-1: Державної фіскальної служби України; відповідача-2: Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби; відповідача-3: Державної митної служби України про визнання протиправним наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити певні дії - задоволити частково.

Встановити спосіб та порядок виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.03.2020 року у справі №804/19537/14, яким зобов`язати Державну митну службу України поновити ОСОБА_1 в Дніпровській митниці Держмитслужби на посаді рівнозначній функціям та повноваженням тієї посади, яку він займав на службі в органах податкової міліції на посаді начальника оперативного відділу оперативного управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Дніпропетровської митниці Міндоходів.

Встановити спосіб та порядок виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.03.2020 року у справі №804/19537/14, яким стягнути з Дніпровської митниці Держмитслужби на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 29.10.2014 року по 12.03.2020 року у розмірі 463 107,89 грн.

Встановити спосіб та порядок виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.03.2020 року у справі №804/19537/14, яким допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 в Дніпровській митниці Держмитслужби на посаді рівнозначній функціям та повноваженням тієї посади, яку він займав на службі в органах податкової міліції на посаді начальника оперативного відділу оперативного управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Дніпропетровської митниці Міндоходів.

Встановити спосіб та порядок виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.03.2020 року у справі №804/19537/14, яким допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Дніпропетровської митниці Державної митної служби України середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць в розмірі 7178,70 грн.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складено 08.05.2020 року.

Головуючий -суддя С.В. Ніколайчук

Суддя О.М.Турова

Суддя К.С.Кучма