Справа № 824/471/20-а
Суддя: Кушнір Віталіна Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2020 р. м. Чернівці Справа № 824/471/20-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнір В.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У поданому до суду адміністративному позові ОСОБА_1 просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, якою безпідставно не здійснено за його зверненням обрахунок, призначення та виплату йому прокурорської пенсії за Законом №1697-VII;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області відповідно до ч.2,11,13 ст.86 Закону України "Про прокуратуру" обрахувати, призначити та виплачувати пенсію за вислугу років з 1 березня 2020 року в основному її розмірі 60% від суми за посадою на момент звільнення з виходом на пенсію місячного (чинного) грошового забезпечення згідно довідки Військової прокуратури Західного регіону України про розмір грошового забезпечення №146 від 28.02.2020р., та підвищенні як дитині війни в загальній сумі 30014,60 * 60% = 18008,76 + 60,43грн. підвищення, як дитині війни = 18009,36грн., яка не порушує встановленого Законом №3668-VI, обмеженню розміру пенсії до десяти прожиткових мінімумів (20270грн.).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області та отримує пенсію за вислугу років згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Повідомляє, що з 01.12.2001р. здійснив перехід на прокурорську пенсію та отримував її до 03.04.2017р., а з 03.04.2017р. по даний час отримує пенсію за вислугу років згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Позивач вказує, що 12.03.2020р. звернувся до пенсійного органу із заявою та надав необхідні документи для переходу з військової на прокурорську пенсію. У такій заяві також вказав про відмову від пенсії за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та про бажання отримувати пенсію за Законом України «Про прокуратуру», просив про обрахунок її, призначення та виплату, а також про попереднє поінформування про розмір прокурорської пенсії для того, щоб в разі меншого розміру, скористатись правом на оскарження чи відмову від такої пенсії.

Позивач наголошує, що ні в заяві, ні в якийсь інший спосіб не просив про переведення, поновлення чи перерахунок призначеної декілька років тому отримуваної ним прокурорської пенсії, від якої він у зв`язку з переходом на військову пенсію відмовився. Проте, вказує, що з невідомих причин, у зв`язку з бездіяльністю відповідача до цього часу призначення пенсії за його заявою так і не здійснено.

Зазначає, що неодноразово звертався до відповідача із заявами, у яких просив повідомити про причини затримки у призначенні йому прокурорської пенсії та прискорити даний процес. Вказує, що у відповідь на свої звернення отримав відмову органу Пенсійного фонду у обчисленні та призначенні йому пенсії у зв`язку з переходом на пенсію за Законом України «Про прокуратуру», обґрунтовану тим, що правових підстав для такого призначення немає.

Позивач вважає протиправною зазначену вище відмову, оскільки, на його думку, на підставі положень ст.1-2 та ст.7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та частин 1, 11 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» має право на перехід з одного виду пенсії на інший, а відповідач має обов`язок обрахувати, призначити і виплачувати пенсію за його вибором. При цьому відзначає, що такий перехід не є переведенням чи поновленням, яке здійснюється за Законами України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та "Про пенсійне забезпечення". На його думку, військова та прокурорська пенсії, як спеціальні (окремі види), не є одним і тим же видом пенсії, а тому, в разі переходу з однієї на другу, чи навпаки, здійснюється не поновлення чи переведення, а нове обчислення за правилами призначення пенсії. Позивач вважає, що у випадку призначення особі пенсії за одним видом, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за іншим видом, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, має місце саме призначення пенсії, а не переведення.

Відповідач зазначає, що переведення з одного виду на інший за приписами Закону України «Про прокуратуру» здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. Вказує, що Головне управління у листі №499-460/0-02/8-2400/20 від 30.03.2020р. повідомило позивача, що переводити з пенсії за вислугу років по лінії Міністерства оборони на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» недоцільно, оскільки розмір його пенсії зменшується (з 9050,05 грн. на 7219,58 грн.).

Причини обрахування такого розміру пенсії позивача у випадку переходу на прокурорську пенсію відповідач пояснює тим, що рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019р. №7-р(ІІ)/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч.20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру», яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. При цьому, Конституційний Суд України вирішив, що положення ч. 20 ст. 86 Закону, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, відповідач зазначає, право на перерахунок пенсії виникає для осіб за зверненнями, що надійшли починаючи з 13 грудня 2019 року, для яких момент виникнення права на перерахунок настав не раніше 13 грудня 2019 року.

Відповідач вказує, що пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України «Про умови оплати праці прокурорів» від 11.12.2019р. №1155, яка набрала чинності з 01.01.2020р., встановлено, що зміна розмірів посадових окладів для працівників прокуратури, передбачених цією постановою, не є підставою для перерахунку пенсій, що призначені згідно із Законом України «Про прокуратуру».

Враховуючи вказане, відповідач вважає, що відсутні правові підстави для проведення переходу з одного виду пенсії на інший та проведення перерахунку пенсії з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019№ 7- р(ІІ)/2019 та довідок Військової прокуратури Західного регіону України, наданих позивачем.

Крім того, відповідач звертає увагу на те, що позивач необґрунтовано визначає розмір пенсії самостійно, тоді як обчислення розміру пенсійної виплати є дискреційними повноваженнями органів Пенсійного фонду України. При цьому, на думку відповідача, позивачем безпідставно застосовано розмір прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць (2027 грн.), а не розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (1638 грн.), як це передбачено ст.86 Закону України «Про прокуратуру».

Ухвалою суду від 09.04.2020р. відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи (у письмовому провадженні).

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області з 01.12.2001р. та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» до 02.04.2017р. З 03.04.2017р. по даний час позивач отримує пенсію за вислугу років по лінії Міністерства оборони відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992р. №2262-ХІІ (далі - Закон №2262) (а.с.10, 38).

12.02.2020р. позивач звернувся до сервісного центру ГУПФУ в Чернівецькій області із заявою, у якій просив: про відміну за даною заявою призначення і виплати пенсії за Законом №2262; про призначення і виплату пенсії за Законом України «Про прокуратуру»; про попереднє, перед призначенням пенсії, поінформування його про її розмір, щоб в разі, якщо він буде меншим ніж розмір отримуваної ним на даний час пенсії, скористатись своїм законним правом на оскарження чи відмовитись від пенсії за Законом України «Про прокуратуру». При цьому, у поданій заяві позивач просив здійснити переведення з пенсії за Законом №2262 на пенсію за Законом України «Про прокуратуру» на підставі ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Разом із заявою позивач надав документи, серед яких довідка про грошове забезпечення від Військової прокуратури Західного регіону №47/1 від 24.01.2020р. (а.с.6, 12).

25.02.2020р. позивач звернувся до сервісного центру ГУПФУ в Чернівецькій області із заявою про надання йому інформації з приводу поданої ним заяви від 12.02.2020р. (а.с.16).

05.03.2020р. позивачем подано заяву, у якій він просив приєднати до матеріалів пенсійної справи та використати при призначенні прокурорської пенсії уточнену довідку від Військової прокуратури Західного регіону №146 від 28.02.2020р. (а.с.14).

Листом №2400-0214-8/8293 від 13.03.2020р. відповідач повідомив позивача про те, що Конституційний Суд України у рішенні від 13.12.2019р. № 7-р(ІІ)/2019 вирішив, що положення ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», що визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Таким чином, право на перерахунок пенсії виникає для осіб за зверненнями, що надійшли починаючи з 13 грудня 2019 року, для яких момент виникнення права на перерахунок настав не раніше 13 грудня 2019 року. Крім того, позивачу повідомлено, що відсутні правові підстави для проведення перерахунку пенсії згідно поданих ним довідок Військової прокуратури Західного регіону, оскільки такі не містять інформації про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (а.с.19-20).

У поданій 16.03.2020р. позивач просив повідомити йому про наслідки розгляду його заяви від 12.02.2020р. щодо переходу на прокурорську пенсію, та з-поміж іншого, наголошував на тому, що його звернення із заявою від 12.02.2020р. до Головного управління полягає у здійсненні переходу, обрахунку та виплат йому за Законом України "Про прокуратуру" пенсії за вислугу років в розмірі 60% визначеного в довідці Військової прокуратури Західного регіону №47/1 від 24.01.2020р. грошового забезпечення чинного на час звернення за новопризначенням пенсії по посаді, з якої він звільнився з виходом на пенсію, як це передбачено ч.2 ст.86 Закону України «Про прокуратуру», яке підтверджене рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019р. № 7-р(ІІ)/2019 (а.с.17-18).

Листом №499-460/0-02/8-2400/20 від 30.03.2020р. орган Пенсійного фонду повідомив позивача про те, що переводити його з пенсії за вислугу років по лінії Міністерства оборони на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» недоцільно, оскільки розмір пенсії зменшується. У листі вказано, що виходячи з показників заробітної плати позивача, розрахунковий розмір пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» становитиме 7219,58 грн., тоді як розмір пенсії за вислугу років відповідно до Закону №2262 на даний час становить 9050,05 грн. Також, у листі зазначено, що рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019р. № 7-р(ІІ)/2019 застосовується для перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Право на перерахунок виникає для осіб за зверненнями, що надійшли починаючи з 13 грудня 2019 року, для яких момент виникнення права на перерахунок настав не раніше 13 грудня 2019 року. Крім того, позивачу повідомлено, що відсутні правові підстави для проведення перерахунку пенсії згідно поданих ним довідок Військової прокуратури Західного регіону (а.с.19).

Позивач вважає протиправною відмову відповідача у призначенні йому пенсії на підставі Закону України "Про прокуратуру" із врахуванням рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019р. № 7-р(ІІ)/2019 та розміру, визначеного в довідці Військової прокуратури Західного регіону, згідно з ч.2 ст.86 указаного Закону, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

До вказаних правовідносин суд застосовує наступні положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставив, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992р. № 2262-XII (далі - Закон №2262-XII) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Даний Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.

У відповідності до ч.1 ст.2 Закону №2262 військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Згідно з пунктом «а» статті 12 Закону №2262 пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше.

За правилами ст.17 Закону №2262 особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються, зокрема, час роботи в судових органах та органах прокуратури осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих і перебувають на військовій службі або службі в органах і військових формуваннях Служби безпеки України, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах офіцерського та начальницького складу, в Службі судової охорони на посадах середнього і вищого складу.

В силу ст.7 Закону №2262 військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

Поряд із цим, статтею 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р. №1697-VII (далі - Закон №1697-VII) визначено підстави та порядок призначення пенсії за вислугу років працівникам прокуратури.

Згідно з ч.8 ст.86 Закону №1697-VII право на пенсію за вислугу років мають особи, які безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії працюють в органах прокуратури чи в науково-навчальних закладах Офісу Генерального прокурора, а також особи, звільнені з прокурорських посад органів прокуратури за станом здоров`я, у зв`язку з ліквідацією чи реорганізацією органу прокуратури, в якому особа обіймає посаду, або у зв`язку із скороченням кількості прокурорів, у зв`язку з обранням їх на виборні посади в органах державної влади чи органах місцевого самоврядування. Ветеранам війни, які мають необхідний стаж роботи для призначення пенсії за вислугу років, така пенсія призначається незалежно від того, чи працювали вони в органах прокуратури перед зверненням за призначенням пенсії.

З матеріалів справи видно, що позивачу вперше призначено пенсію за вислугу років на підставі Закону України "Про прокуратуру", яку він отримував до 02.04.2017р.

З матеріалів справи також слідує, що станом на час виникнення спірних правовідносин позивач перебуває на обліку як отримувач пенсії за вислугу років по лінії Міноборони на підставі Закону №2262-XII.

Разом з тим, з поданої до пенсійного органу заяви від 12.02.2020р. та обґрунтувань позову слідує, що позивач бажає перейти на інший вид пенсії, а саме пенсію за вислугу років за Законом України "Про прокуратуру".

При цьому, право позивача на призначення пенсії за Законом України "Про прокуратуру" не є спірним у даній справі, зважаючи на те, що не заперечується відповідачем, а також те, що він уже отримував таку пенсію.

Оскільки нормативно питання переходу з пенсії за вислугу років за Законом №2262 на пенсію за вислугу років за Законом України "Про прокуратуру" не врегульовано, суд виходить з положень інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991р. №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

До державних видів пенсії Закон України "Про пенсійне забезпечення" відносить пенсію за вислугу років.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що позивач має право на пенсію за вислугу років за Законом №2262 та пенсію за вислугу років за Законом України "Про прокуратуру".

За правилами ст.83 Закону №1788-XII пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку:

а) пенсії за віком та по інвалідності призначаються з дня досягнення пенсійного віку або відповідно встановлення інвалідності органами медико-соціальної експертизи, якщо звернення за пенсією надійшло не пізніше 3 місяців з дня досягнення пенсійного віку або встановлення інвалідності;

б) пенсії у разі втрати годувальника призначаються з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.

Переведення з одного виду пенсії на інший провадиться з дня подання відповідної заяви з усіма необхідними документами.

З наведених приписів слідує, що законодавець передбачає у випадку наявності права на різні державні пенсії - право на призначення однієї з них за вибором, поряд із цим також передбачає переведення з одного виду пенсії на інший.

Однак, варто зазначити, що пенсія за вислугу років за Законом №2262 та Законом України "Про прокуратуру" є одним і тим же видом пенсії, водночас, порядок їх призначення та обчислення врегульовані різними нормативно-правовими актами, а відтак, суд погоджується з доводами позивача з приводу того, що пенсія за його заявою від 12.02.2020р., за наявності на те правових підстав, підлягає призначенню, а не перерахунку чи поновленню.

Поряд із цим, на думку суду, правова позиція Верховного суду, висловлена у постанові від 31.10.2018р. у справі №876/5312/17 не стосується правовідносин, що склались у даній справі, оскільки, спірні правовідносини у справі №876/5312/17 виникли у зв`язку з виявленням особою, якій призначена пенсії за вислугу років відповідно до Закону №1788-XII, бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV. Тобто, іншої державної пенсії.

Перевіривши відповіді Пенсійного органу на заяву позивача від 12.02.2020р. та надаючи оцінку діям відповідача при розгляді даної заяви суд виходить з наступного.

У поданій заяві, позивач, з-поміж іншого, просив перед призначенням йому пенсії за поданою заявою поінформувати його про розмір новопризначеної пенсії. До заяви також надав довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 24.01.2020р. №47/1 у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017р. №657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури" та постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017р. №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб". Крім того, у подальших заявах позивач просив провести перерахунок пенсії з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(1І)/2019.

У відповіді №499-460/0-02/8-2400/20 від 30.03.2020р. орган Пенсійного фонду повідомив позивачу, що переводити з пенсії за вислугу років по лінії Міністерства оборони на пенсію за вислугу років відповідно до Закону №1697 недоцільно, оскільки розмір пенсії зменшується. Також пенсійний орган вказав, що виходячи з показників заробітної плати позивача, розрахунковий розмір пенсії за вислугу років відповідно до Закону №1697 становитиме 7219,58грн., тоді як розмір пенсії за вислугу років відповідно до Закону №2262 на даний час становить 9050,05грн.

Також, у відповіді №2400-0214-8/8293 від 13.03.2020р. пенсійний орган зазначив, що в довідках Військової прокуратури Західного регіону України від 24.01.2020р. №47/1 та від 28.02.2020р. №146 про заробітну плату відсутня інформація про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Відтак, відсутні правові підстави для проведення перерахунку пенсії згідно вказаних довідок.

За приписами ч.2 ст.86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014р. №1697-VII пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Як видно з довідок Військової прокуратури Західного регіону України від 24.01.2020р. №47/1 та від 28.02.2020р. №146, доданих позивачем до позову, у таких не міститься інформація щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

У зв`язку з наведеним, надаючи оцінку відповідям органу Пенсійного фонду на подану позивачем заяву та порушені у ній питання, суд вважає, що відповідачем надано обґрунтовану відповідь, повідомлено про результати обчислення розміру його пенсії у випадку призначення такої за нормами Закону №1697 та недоцільність переведення на такий вид пенсії у зв`язку з її меншим розміром.

При цьому, відповідачем також звернуто увагу на відсутність необхідної інформації в довідках Військової прокуратури Західного регіону України, як такої яка необхідна для обчислення розміру пенсії.

З приводу підстав для перерахунку пенсії, суд зазначає наступне.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019р. №7-р(ІІ)/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч.20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру», яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Конституційним Судом України встановлено такий порядок виконання Рішення №7- р(ІІ)/2019: призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшення розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому ч.2, ч.3 та ч.4 ст.86 Закону, при звільненні з роботи або за кожні 2 відпрацьовані роки.

При цьому, Конституційний Суд України вирішив, що положення ч.20 ст.86 Закону, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до статті 91 Закону України «Про Конституційний Суд України», закони, інші акти або їх окремі положення, що визнано неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Таким чином, право на перерахунок пенсії виникає для осіб за зверненнями, що надійшли починаючи з 13 грудня 2019 року, для яких момент виникнення права на перерахунок настав не раніше 13 грудня 2019 року.

При цьому, суд звертає увагу на те, що право на перерахунок пенсії у позивача не настав у зазначений вище період, оскільки, положення ст.86 Закону України «Про прокуратуру» передбачають перерахунок вже призначених пенсій, тоді як позивач отримує пенсію за нормами Закону №2262. Відтак, суд вважає такі вимоги позивача передчасними.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про умови оплати праці прокурорів» від 11.12.2019 № 1155 (далі постанова №1155) яка набрала чинності з 01.01.2020р., затверджено схеми посадових окладів прокурорів Офісу Генерального прокурора, обласних, окружних прокуратур та прирівняних до них прокуратур. При цьому, пунктом 7 постанови №1155 встановлено, що зміна розмірів посадових окладів для працівників прокуратури, передбачених цією постановою, не є підставою для перерахунку пенсій, що призначені згідно із Законом України «Про прокуратуру».

Інших нормативних актів після 13.12.2019р. щодо підвищення оплати праці прокурорським працівникам не приймалось.

Зважаючи на викладене вище, суд приходить до висновку, що органом Пенсійного фонду на заяву позивача від 12.02.2020р. надано обґрунтовану відповідь, повідомлено про відсутність правових підстав для проведення перерахунку пенсії з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019№ 7- р(ІІ)/2019 та довідок Військової прокуратури Західного регіону України від 24.01.2020р. №47/1 та від 28.02.2020р. №146.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході судового розгляду справи відповідачем, як суб`єктом владних повноважень доведено правомірність своїх дій при розгляді заяви позивача. Натомість позивачем на підтвердження заявлених вимог доказів не надано.

Відтак, суд доходить висновку, що в задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити повністю.

Суд не вирішує питання щодо судових витрат, оскільки позивачу відмовлено у задоволенні позову, а витрат інших осіб, які їх понесли у справі немає, що не суперечить ч.5 ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідент.код НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (пл. Центральна, 3, м.Чернівці, 58002; )

Суддя В.О. Кушнір