Справа № 540/584/20
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2020-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/584/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Ковбій О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області (далі - відповідач, Виконком Новокаховської міської ради), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Новокаховської міської ради щодо не прийняття рішення за заявою ОСОБА_1 про переведення садового будинку АДРЕСА_1 електромереж, у житловий будинок;

- зобов`язати виконавчий комітет Новокаховської міської ради розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.02.2020 року про переведення садового будинку АДРЕСА_1 електромереж, у житловий будинок у відповідності до положень Порядку переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2015 року №321.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 на праві власності належить садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянку площею 0,0630 га, кадастровий № :04:015:0086. Позивач використовує вказаний будинок для постійного проживання, у зв`язку з чим звернулася до виконкому Новокаховської міської ради із заявою про переведення садового будинку у жилий будинок, надавши всі документи, передбачені Порядком переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам у жилі будинки, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2015 № 321. Так, відповідно до Звіту про проведення технічного огляду дачного (садового) будинку від 19.02.2020, дачний будинок НОМЕР_1 відповідає вимогам державних будівельних норм. Проте, за результатами розгляду заяви відповідач надав відповідь від 28.02.2020 № 76, якою відмовив позивачу в зв`язку з розміщенням земельної ділянки з кадастровим №:04:015:0086 в зоні інженерної інфраструктури - зона об`єктів електричних мереж. Позивач вважає вказану відмову протиправною, оскільки Порядок № 321 не передбачає такої підстави для відмови у переведенні садового будинку у жилий. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою суду від 10.03.2020 у справі відкрите спрощене позовне провадження, судове засідання призначене на 31.03.2020 року о 09:30 год.

Ухвалою від 31.03.2020 розгляд справи відкладений у зв`язку із неприбуттям в судове засідання представника відповідача та ненадання відповідачем відзиву на позов. Наступне судове засідання призначено на 28.04.2020 року.

В судове засідання 28.04.2020 року сторони не з`явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі за наявними у справі матеріалами, на позовних вимогах наполягає.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Відзиву на позовну заяву та відповідних доказів до суду не надав, про поважність не подання не повідомив, що відповідно до частини четвертої статті 159 КАС України може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Таким чином, суд розглядає справу в порядку письмового провадження на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відзив відповідача та відповідь на нього, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

21 лютого 2020 року ОСОБА_1 подав до Виконкому Новокаховської міської ради заяву про переведення дачного (садового) будинку у жилий будинок, зареєстровану в Управлінні містобудування та архітектури Виконкому Новокаховскої міської ради 27.02.2020 року №3-941-14, з проханням перевести садовий будинок АДРЕСА_1 , у жилий.

До вказаної заяви позивач додав копію документа, що підтверджує право власності на будинок, засвідчену в установленому порядку - свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії САВ №638536, видане 06 вересня 2012 року виконавчим комітетом Новокаховської міської ради, та звіт про проведення технічного огляду будинку від 19.02.2020 року.

На вказану заяву позивача надано відповідь Управлінням містобудування та архітектури Новокаховської міської ради у листі від 28.02.2020 року №76, яким повідомлено, що відповідно до Генерального плану міста, затвердженого рішенням сесії міської ради від 20.10.2015 року №2299 та плану зонування, земельна ділянка, на якій розташований садовий будинок НОМЕР_1 , знаходиться в охоронній зоні інженерної інфраструктури - зона об`єктів електричних мреж. Зазначене відповідно до ДБН та Постанови КМУ № 209 від 04.03.1997 року "Про затвердження Правил охорони електричних мереж" в охоронних зонах інженерних комунікацій забороняється будівництво житлових будинків. На підставі зазначеного, позивачу повернули документи з відмовою про переведення дачного будинку в житловий, який не відповідає вимогам ДБН та містобудівній документації на місцевому рівні в частині місцерозташування садового будинку.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступних обставини та положень законодавства.

Частиною другою статті 4 Житлового кодексу УРСР встановлено, що житловий фонд включає: жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать державі (державний житловий фонд); жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать колгоспам та іншим кооперативним організаціям, їх об`єднанням, профспілковим та іншим громадським організаціям (громадський житловий фонд); жилі будинки, що належать житлово-будівельним кооперативам (фонд житлово-будівельних кооперативів); жилі будинки (частини будинків), квартири, що належать громадянам на праві приватної власності (приватний житловий фонд); квартири в багатоквартирних жилих будинках, садибні (одноквартирні) жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях усіх форм власності, що надаються громадянам, які відповідно до закону потребують соціального захисту (житловий фонд соціального призначення).

Згідно зі статтею 6 Житлового кодексу УРСР жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного або тимчасового проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків. Надання приміщень у жилих будинках для потреб промислового характеру забороняється.

Відповідно до статті 81 Житлового кодексу УРСР громадяни відповідно до закону мають право на переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Рішення про переведення дачних і садових будинків у жилі будинки приймається відповідними органами місцевого самоврядування.

Таким чином, положеннями статті 81 Житлового кодексу УРСР передбачено порядок переведення дачних і садових будинків у жилі, водночас як і положеннями статті 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" не визначено, що для реєстрації місця проживання в садовому будинку особа має подати рішення про переведення садового будинку в житловий.

На виконання вимог частини статті 81 Житлового кодексу УРСР Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 29 квітня 2015 року №321, якою затверджено Порядок переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 2 Порядку переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки здійснюється безоплатно органами місцевого самоврядування села, селища, міста, з якими відповідні дачні поселення та садівничі товариства пов`язані адміністративно або територіально.

За правилами пункту 3 Порядку для переведення дачного чи садового будинку у жилий будинок громадянин, який є його власником, або уповноважена ним особа (далі - власник) подає до виконавчого органу сільської (селищної, міської) ради, а у разі, коли в сільській раді виконавчий орган не утворено, - сільському голові (далі - уповноважений орган) заяву за формою згідно з додатком 1, до якої додаються: - копія документа про право власності на дачний чи садовий будинок, засвідчена в установленому порядку; - письмова згода співвласників (за наявності) на переведення такого будинку в жилий; - звіт про проведення технічного огляду дачного чи садового будинку з висновком про його відповідність державним будівельним нормам за формою згідно з додатком 2.

Відповідно до пункту 4 Порядку за результатами розгляду заяви та доданих до неї документів уповноважений орган протягом місяця з дня їх надходження приймає рішення про переведення дачного чи садового будинку у жилий будинок або про відмову в такому переведенні.

Прийняття рішення про відмову в переведенні дачного чи садового будинку у жилий будинок допускається за наявності хоча б однієї з таких підстав: неподання документів, зазначених у пункті 3 цього Порядку; виявлення в поданих документах недостовірних відомостей; встановлення невідповідності дачного чи садового будинку вимогам державних будівельних норм, що зазначені у розділі I (обов`язковий) результатів технічного огляду звіту про проведення технічного огляду дачного чи садового будинку (додаток 2).

У разі відмови в переведенні дачного чи садового будинку у жилий будинок власник має право повторно подати документи, зазначені у пункті 3 цього Порядку, після усунення причин, що стали підставою для прийняття такого рішення.

З наведених правових норм вбачається, що переведення дачних і садових будинків, які відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки здійснюється, зокрема, виконавчим органом міської ради за заявою власника, за наслідками розгляду якої приймається одне з рішень - про переведення дачного чи садового будинку у жилий будинок або про відмову в такому переведенні.

Втім, розглядаючи звернення ОСОБА_1 про переведення садового будинку в жилий, відповідач надав відповідь від 28.02.2020 № 76, якою повернув документи у зв`язку з відмовою.

Отже, відсутність належним чином оформленого рішення Новокаховської міської ради Херсонській області про переведення або про відмову у переведенні дачного будинку у жилий, незважаючи на надсилання позивачу листа про розгляд його заяви, свідчить про те, що орган не прийняв рішення, яке він повинен ухвалити за законом. Тобто, надісланий відповідачем лист є відповіддю на звернення, а отже не може вважатися рішенням про відмову у переведенні дачного будинку у жилий у розумінні п. 4 Порядку № 321.

За таких обставин суд дійшов висновку про протиправність відмови відповідача у переведенні дачного будинку у жилий, викладеної у формі листа від 28.02.2020 № 76, у зв`язку з недотриманням вимог п. 4 Порядку № 321 щодо вирішення даного питання у формі рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 березня 2020 року у справі №363/541/16-а, адміністративне провадження №К/9901/13832/18.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Проте, відповідачем, на якого покладено тягар доказування в адміністративному процесі, не надано суду будь-яких доказів, які б підтверджували, що відповідач розглянув заяву позивача та прийняв відповідне рішення за результатами її розгляду.

Враховуючи вищевикладене, поведінка Виконавчого комітету Новокаховської міської ради щодо неприйняття рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 є протиправною бездіяльністю.

Однак, позовні вимоги у цій частині належить задовольнити частково, тому що за умови не розгляду відповідачем заяви позивача, у суду відсутні підстави вважати, що Виконком Новокаховської міської ради мав прийняти рішення про переведення садового будинку у жилий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

У свою чергу, доведена протиправна бездіяльність відповідача є підставою для зобов`язання розглянути заяву ОСОБА_1 про переведення дачного (садового) будинку у жилий будинок від 21 лютого 2020 року та прийняти відповідне рішення відповідно до норм Порядку та задовольнити позов у цій частині.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, матеріали справи не підтверджують правомірність дій відповідача у відповідності до вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області (, 74900, Херсонська область, м. Нова Каховка, просп. Дніпровський, 23), оформлену листом від 28.02.2020 № 76, у переведенні садового будинку АДРЕСА_1 , у житловий будинок .

Зобов`язати виконавчий комітет Новокаховської міської ради Херсонської області (, 74900, Херсонська область, м. Нова Каховка, просп. Дніпровський, 23) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 ) від 21.02.2020 про переведення садового будинку АДРЕСА_1 у житловий будинок відповідно до Порядку переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2015 № 321.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Згідно п.3 «Прикінцевих положень» КАС України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.В. Ковбій

кат. 109000000