Справа № 280/1222/20
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2020-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

28 квітня 2020 року Справа № 280/1222/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши за правилами спрощеного, у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, вул. Матросова, 29)

про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

24.02.2020 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (далі відповідач або ГУ НП в Запорізькій області), в якій позивач просить суд:

визнати протиправною вiдмову вiд 12.02.2020 №334/05/12-2020 у виплатi позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з втратою працездатностi полiцейського у разi отримання травми пiд час виконання ним службових обов`язкiв, пов`язаних iз здійсненням повноважень та основних завдань полiцiї, у вiдповiдностi до п. 5 ч. 1 ст. 97 та п. 5 ч. 1 ст. 99 Закону України «Про нацiональну полiцiю» та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу позивачу в розмiрi i порядку, передбаченому п. 5 ч. 1 ст. 97 та п. 5 ч. 1 ст. 99 Закону України «Про нацiональну полiцiю» у розмiрi 70 прожиткових мінімумів, встановленого для працездатних осiб на 1 сiчня календарного року, в якому прийнято рiшення про виплату;

стягнути з відповідача на користь позивача понесенi судові витрати в розмірі 840,80 грн. за сплату судового збору та 5 000,00 грн. за витрати на правничу допомогу.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 проходить службу в поліції та 13.09.2018, при виконанні невідкладного службового завдання, потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, наслідком якої стало отримання тілесних ушкоджень. Відповідно до акту розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) від 22.10.2018 нещасний випадок із ОСОБА_1 стався в період проходження служби при виконанні службових обов`язків. Постановою медичної (військово лікарської) комісії від 17.04.2019 №6 також підтверджено, що травма, отримана позивачем, пов`язана з виконанням службових обов`язків. Довідкою про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках від 29.05.2019 серії АГ №0009816 підтверджується ступінь втрати професійної працездатності 10% одноразово, з причин отримання травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків. 03.02.2020 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою (рапортом) про виплату одноразової грошової допомоги у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 97 та п. 5 ч. 1 ст. 99 Закону України «Про нацiональну полiцiю». Відповідач відмовив у такій виплаті із посиланням на те, що висновком службового розслідування за фактом дорожньо-транспортної пригоди встановлено, що нещасний випадок із позивачем трапився у період проходження служби при виконапнні службових обов`язків, не пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань поліції, що відповідає умовам виплати одноразової грошової допомоги на підставі п. 6 ч. 1 ст. 97 Закону України «Про нацiональну полiцiю», яку виплачено відповідно до наказу від 26.06.2019 №907. Позивач із такою відмовою не погоджується, із посиланням на норми Закону України «Про Національну поліцію» та Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 № 4 вказує, що має право на отримання одноразової грошової допомоги на підставі п. 5 ч. 1 ст. 97 Закону України «Про нацiональну полiцiю» як особа, яка отримала травму під час виконання службових обов`язків. За таких обставин, просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 28.02.2020 відкрито провадження у справі №280/1222/20; ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; судове засідання призначено на 18.03.2020.

Ухвалою суду від 18.03.2020, за клопотанням представника відповідача, відкладено судове засідання до 23.04.2020.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву (вх. від 27.04.2020 №19466), в якому зазначено, що ОСОБА_1 10.06.2019 подано до ГУ НП в Запорізькій області заяву (рапорт), відповідно до якої йому виплачено одноразову грошову допомогу на підставі п. 6 ч. 1 ст. 97 Закону України «Про нацiональну полiцiю», що підтверджується наказом від 26.06.2019 №907. Вказує, що позивач даний наказ не оскаржував. За таких обставин, у задоволенні позовних вимог просить відмовити.

Згідно із Законом «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 № 540-IX розділ VI "Прикінцеві положення" КАС України доповнено пунктом 3 такого змісту: "3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Звідси, розгляд справи здійснюється із урахуванням відзиву відповідача.

Позивачем пред`явлено позовну вимогу, яка згідно пункту 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) належить до справ незначної складності та підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною п`ятою статті 262 КАС України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи приписи ч. 5 ст. 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає про таке.

Відповідно до Висновку службового розслідування за фактом відкриття кримінального провадження щодо ДТП, яка сталася за участю службового автомобіля, внаслідок якої отримав тілесні ушкодження старший слідчий СВ Бердянського ВП ГУ НП в Запорізькій області майор поліції Скачков О ОСОБА_2 ., затвердженого начальником ГУ НП в Запорізькій області 05.10.2018 за №3313/01/3-18, старший слідчий СВ Бердянського ВП ГУ НП в Запорізькій області майор поліції ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження «закритий оскольчатий перелом діафізу правої плечової кістки в с/з зі зміщенням фрагментів» 13.09.2018 під час несення служби у складі СОГ Бердянського ВП ГУ НП на території м. Бердянськ, Запорізької області, здійснюючи основні повноваження відповідно до покладених на поліцію завдань, у результаті ДТП (п. 3 висновку).

Актом Бердянського ВП ГУ НП в Запорізькій області форми Н-5 від 23.10.2018 №25304/50/04-18 розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався 13.09.2018 о 22 год. 39 хв., зафіксовано, що нещасний випадок з старшим слідчим слідчого відділу Бердянського ВП ГУ НП в Запорізькій області майором поліції ОСОБА_1 стався в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.

Аналогічні висновки викладені в Акті форми Н-1 №2, затвердженим т.в.о. начальника Бердянського ВП ГУ НП в Запорізькій області 23.10.2018.

Постановою медичної (військово лікарської) комісії від 17.04.2019 №6 Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Запорізькій області встановлено, що отримана позивачем травма пов`язана з виконанням службових обов`язків.

Довідкою МСЕК про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках від 29.05.2019 серії АГ №0009816 підтверджується ступінь втрати професійної працездатності позивачем 10% одноразово, з причин отримання травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків.

10.06.2019 ОСОБА_1 звернувся до ГУ НП в Запорізькій області із заявою (рапортом) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності, в якій, із посиланням на п. 6 ч. 1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію», просив виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку із отриманням травми, пов`язаної із проходженням служби в поліції.

Висновком відповідача про призначення одноразової грошової допомоги, затвердженим 26.06.2019, встановлено, що 29.05.2019 позич набув права на отримання одноразової грошової допомоги на підставі п. 6 . ч.1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку із отриманням травми під час проходження служби в поліції, наслідком якої є часткова втрата працездатності (10%) без визначення інвалідності.

Відповідно до наказу ГУ НП в Запорізькій області від 26.06.2019 №907 «Про виплату одноразової грошової допомоги», позивачу наказано виплатити одноразову грошову допомогу на підставі п. 6 ч. 1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію», у розмірі 13 447,00 грн. Фактична виплата вказаної суми підтверджується платіжним дорученням від 23.10.2019 №19202 та довідкою відповідача від 26.03.2020 №583/12/01-2020.

03.02.2020 ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направлено до ГУ НП в Запорізькій області заяву (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності, в якій, із посиланням на п. 5 ч. 1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію», просив виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку із отриманням травми, пов`язаної із виконанням службових обов`язків.

Листом від 12.02.2020 №334/05/12-2020 позивача повідомлено, що висновком службового розслідування за фактом дорожньо-транспортної пригоди встановлено, що нещасний випадок із позивачем трапився у період проходження служби при виконапнні службових обов`язків, не пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань поліції, що відповідає умовам виплати одноразової грошової допомоги на підставі п. 6 ч. 1 ст. 97 Закону України «Про нацiональну полiцiю», яку виплачено відповідно до наказу від 26.06.2019 №907. Звідси, для виплати вказаної допомоги в іншому розмірі підстави відсутні.

Не погоджуючись із такою відмовою, ОСОБА_1 звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними мотивами.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII).

За правилами статті 2 Закону №580-VIII завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Підпунктами 4, 5 частини десятої статті 62 Закону №580-VIII визначено, що поліцейський: своєчасно і в повному обсязі отримує грошове забезпечення та інші компенсаційні виплати відповідно до закону та інших нормативно-правових актів України; у повному обсязі користується гарантіями соціального та правового захисту, передбаченими цим Законом та іншими актами законодавства.

У відповідності до пунктів 5, 6 частини першої статті 97 Закону №580-VIII одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі:

отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності (пункт 5 частини першої статті 97 Закону №580-VIII);

отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності (пункт 6 частини першої статті 97 Закону №580-VIII).

Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України (частина друга статті 97 Закону №580-VIII).

Розміри одноразової грошової допомоги визначено у статті 99 Закону №580-VIII.

Так, розміри одноразової грошової допомоги поліцейським, а в разі їх загибелі (смерті) - особам, які за цим Законом мають право на її отримання, визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату:

отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) унаслідок причин, зазначених у пункті 5, - у розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату (пункт 5 частини першої статті 99 Закону №580-VIII);

отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) унаслідок причин, зазначених у пункті 6, - залежно від ступеня втрати працездатності у відповідних відсотках від 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату. (пункт 6 частини першої статті 99 Закону №580-VIII).

Механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - ОГД) у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейських центрального органу управління поліції, територіальних органів поліції, міжрегіональних територіальних органів Національної поліції, установ та організацій, що належать до сфери управління Національної поліції України (далі - органи поліції), поліцейських в т.ч. слухачів та курсантів вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - навчальних закладів), поліцейських, відряджених до інших органів державної влади, установ, організацій (далі - інших органів) визначають Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 № 4 (далі Порядок №4; у редакції, чинній на момент виникнення спірних праовідносин).

Пункт 3 розділу I Порядку №4 поліцейський вважається таким, що виконує службові обов`язки, якщо він забезпечує виконання основних завдань та повноважень поліції, визначених Законом України «Про Національну поліцію» (далі - Закон), у тому числі під час участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або виконував основні завдання та повноваження міліції, що були визначені Законом України «Про міліцію».

Випадки, за яких призначається ОГД у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського визначає пункт 4 розділу I Порядку №4, відповідно до підпунктів 2, 6 якого такими випадками є: під час виконання службових обов`язків (пункти 3, 5 частини першої статті 97 Закону) - випадок, пов`язаний із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України; пов`язаного з проходженням служби в поліції, органах внутрішніх справ (пункт 6 частини першої статті 97 Закону) - обставина, яка виникла внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності, крім випадків, зазначених у підпунктах 1, 2 цього пункту.

Днем виникнення права на отримання ОГД є: у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата видачі довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках (пп. 3 п. 1 Порядку №4).

За правилами пукту третього розділу ІІІ Порядку №4 заява (рапорт) про виплату ОГД у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (додаток 1) подається керівнику органу поліції, навчального закладу за останнім місцем проходження служби поліцейським або за останнім місцем проходження поліцейським служби перед відрядженням до інших органів (далі - останнім місцем проходження служби).

Пункт 5 розділу III Порядку №4 визначає, що для виплати ОГД у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає, серед іншого: довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках); копії акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС (підпункти 2, 6 вказаного пункту).

Пункт 1 розділу IV Порядку №4 встановлює, що у місячний строк з дня реєстрації документів, зазначених у пунктах 4, 5 розділу ІІІ, фінансові підрозділи готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, за встановленою формою (додаток 2).

Висновок про призначення ОГД складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівниками фінансового та кадрового підрозділів органу поліції, навчального закладу, в якому поліцейський проходить (проходив) службу.

Відмовляючи позивачу у призначенні ОГД на підставі п. 5 ч. 1 ст. 97 Закону України «Про нацiональну полiцiю», відповідач, не заперечуючи подання ОСОБА_1 всіх необхідних документів, виходив із того, що нещасний випадок, що стався із позивачем 13.09.2018, не пов`язаний із здійсненням повноважень та основних завдань поліції.

Вирішуючи спір по суті, суд, серед іншого, керується вимогами ч. 1 ст. 77 КАС України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За визначенням статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 75 КАС України).

ОСОБА_1 надано до матеріалів справи, серед іншого, Висновок службового розслідування за фактом відкриття кримінального провадження щодо ДТП, яка сталася за участю службового автомобіля, внаслідок якої отримав тілесні ушкодження старший слідчий СВ Бердянського ВП ГУ НП в Запорізькій області майор поліції ОСОБА_1 , затверджений начальником ГУ НП в Запорізькій області 05.10.2018 за №3313/01/3-18; Акт Бердянського ВП ГУ НП в Запорізькій області форми Н-5 від 23.10.2018 №25304/50/04-18 розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався 13.09.2018 о 22 год. 39 хв.; Акт форми Н-1 №2, затвердженим т.в.о. начальника Бердянського ВП ГУ НП в Запорізькій області 23.10.2018; постанову медичної (військово лікарської) комісії від 17.04.2019 №6; Довідку МСЕК про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках від 29.05.2019 серії АГ №0009816, кожен із яких підтверджує ту обставину, що травму 13.09.2019 отримано позивачем при виконанні службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції.

Натомість відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження протилежного.

Звідси, нещасний випадок, що стався із ОСОБА_1 13.09.2018 підпадає під визначення пункту 5 частини першої статті 97 Закону №580-VIII, а тому відмова, викладена відповідачем у листі вiд 12.02.2020 №334/05/12-2020, у виплатi позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з втратою працездатностi полiцейського у разi отримання травми пiд час виконання ним службових обов`язкiв, пов`язаних iз здійсненням повноважень та основних завдань полiцiї, у вiдповiдностi до п. 5 ч. 1 ст. 97 та п. 5 ч. 1 ст. 99 Закону України «Про наuiональну полiцiю» підлягає визнанню протиправною.

Посилання відповідача на те, що позивачу вже виплачено ОГД на підставі п. 6 ч. 1 ст. 97 Закону України «Про нацiональну полiцiю», що підтверджується наказом від 26.06.2019 №907, який ОСОБА_1 не оскаржено, суд не приймає, оскільки виплата ОДГ в меншому, ніж належить позивачу, розмірі, не може нівелювати його право на отримання допомоги у належній сумі.

Водночас, суд враховує, що позивачу у зв`язку із отриманням травми 13.09.2018 вже виплачено допомогу на підставі наказу від 26.06.2019 №907 у розмірі 13 447,00 грн., а тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, а саме в частині зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу позивачу в розмiрi i порядку, передбаченому п. 5 ч. 1 ст. 97 та п. 5 ч. 1 ст. 99 Закону України «Про нацiональну полiцiю» у розмiрi 70 прожиткових мінімумів, встановленого для працездатних осiб на 1 сiчня календарного року, в якому прийнято рiшення про виплату, з урахуваннямм вже виплаченої суми на підставі наказу відповідача від 26.06.2019 №907.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає про таке.

Відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини 1 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини 3 статті 134 КАС для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини 4 статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З метою підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу представником позивача адвокатом Соботюком Віталієм Анатолійовичем, до матеріалів справи додано копії: Договору про надання правової допомоги від 02.10.2019 №30/2; ордеру на надання правової допомоги серії ЗП №104721; свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 23.06.2011 №3978; акту розрахунку витрат на послуги адвоката та виконані роботи від 20.02.2020 (консультація та правовий аналіз документів, наданих клієнтом 300,00 грн.; роз`яснення норм законодавства, ознайомлення із судовою практикою з аналогічних справ 700,00 грн.; складання позовної заяви 2 000,00 грн.; участь у судовому процесі в суді перщої інстанції 2 000,00 грн.); квитанції до прибуткового ордеру від 21.02.2020 №2/20 на суму 5 000,00 грн. (за правничу допомогу у справі за позовом до ГУ НП в Запорізькій області).

Суд звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.

Водночас, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди мають досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категорії складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Суд наголошує, що в акті розрахунку витрат на послуги адвоката та виконані роботи від 20.02.2020 адвокатом не визначено час, витрачений на виконання відповідних робіт.

Також, на думку суду, «консультація та правовий аналіз документів, наданих клієнтом 300,00 грн.; роз`яснення норм законодавства, ознайомлення із судовою практикою з аналогічних справ» є складовою частиною підготовки позовної заяви, а тому суд критично оцінює її виокремлення адвокатом в якості окремої послуги.

Також, квитанція до прибуткового ордеру від 21.02.2020 №2/20 на суму 5 000,00 грн. підтверджує оплату за правничу допомогу за позовом до ГУ НП в Запорізькій області, проте не містить жлодних посилань ані на номер договору про надання правничої допомоги, ані номеру судової справи, ані будь-яких інших даних, які дозволяють однозначно ідентифікувати, що така оплата відбулася в межах надання послуг із супровводження адміністративної справи №280/1222/20.

Звідси, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката у розмірі 5 000,00 грн. не можуть бути стягнуті на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням наведених обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправною вiдмову Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, вул. Матросова, 29; ), викладену у листі вiд 12.02.2020 №334/05/12-2020, у виплатi ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) одноразової грошової допомоги у зв`язку з втратою працездатностi полiцейського у разi отримання травми пiд час виконання ним службових обов`язкiв, пов`язаних iз здійсненням повноважень та основних завдань полiцiї, у вiдповiдностi до п. 5 ч. 1 ст. 97 та п. 5 ч. 1 ст. 99 Закону України «Про наuiональну полiцiю».

3. Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, вул. Матросова, 29; ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) одноразову грошову допомогу в розмiрi i порядку, передбаченому п. 5 ч. 1 ст. 97 та п. 5 ч. 1 ст. 99 Закону України «Про нацiональну полiцiю» у розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату, з урахуванням вже виплаченої суми на підставі наказу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 26.06.2019 №907.

4. У решті позовних вимог відмовити.

5. Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок присудити на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, вул. Матросова, 29; ).

У стягненні на користь ОСОБА_1 з Головного управління Національної поліції в Запорізькій області судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката у розмірі 5 000,00 грн. відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення виготовлено та підписано 28.04.2020.

Суддя Ю.П. Бойченко