Справа № 1.380.2019.004523
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2020-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1.380.2019.004523
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2020 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Мричко Н.І.,

за участі секретаря судового засідання Кулик С.В.,

представника позивача Якиміва А.В.,

представника відповідача Тарасович О.І.,

представників третьої особи Жука Р.С., Цимбали І.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Малоголосківська 8д» до Виконавчого комітету Львівської міської ради, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Лев Девелопмент» про визнання протиправним і скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Малоголосківська 8д» (надалі - ОСББ «Малоголосківська 8д», Позивач) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Виконавчого комітету Львівської міської ради (надалі - ВК ЛМР, Відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення ВК ЛМР від 01.03.2019 № 197, яким затверджено містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва на будівництво Товариством з обмеженою відповідальністю «Лев Девелопмент» багатоквартирного житлового будинку з технічним поверхом, вбудованими приміщеннями громадського призначення, підземним паркінгом в урочищі «Голоско», обслуговуючому кооперативі «Садове товариство «Промінь Голоско» (ділянки №№ 25-30).

Ухвалою від 06.09.2019 вказану позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення виявлених недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 24.09.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Одночасно судом до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Лев Девелопмент» (далі - ТзОВ «Лев Девелопмент», третя особа).

21.10.2019 від ВК ЛМР надійшов відзив на позов (арк. справи 73-78, том 1).

04.12.2019 від ВК ЛМР надійшло клопотання про зупинення провадження у справі (арк. справи 102, том 1).

16.01.2020 від ТзОВ «Лев Девелопмент» надійшли пояснення на позовну заяву ОСББ «Малоголосківська 8д» (арк. справи 121-130, том 1).

27.01.2020 від ВК ЛМР надійшли доповнення до відзиву на позов (арк. справи 155-157, том 1).

29.01.2020 від ВК ЛМР надійшла заява (арк. справи 178, том 1), в якій просив не виносити на розгляд клопотання виконавчого комітету про зупинення провадження у справі № 1.380.2019.004523, зареєстроване у Львівському окружному адміністративному суді від 04.12.2019.

20.02.2020 від ОСББ «Малоголосківська 8д» надійшла відповідь на пояснення третьої особи ТзОВ «Лев Девелопмент» та доповнення до відзиву на позовну заяву ВК ЛМР (арк. справи 186-157, том 1).

Ухвалою суду від 20.02.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою від 14.04.2020 відмовлено у задоволенні заяви ОСББ «Малоголосківська 8д» про забезпечення позову.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що рішенням ВК ЛМР від 01.03.2019 № 197, затверджено містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва на будівництво ТзОВ «Лев Девелопмент» багатоквартирного житлового будинку з технічним поверхом, вбудованими приміщеннями громадського призначення, підземним паркінгом в урочищі «Голоско», обслуговуючому кооперативі «Садове товариство «Промінь Голоско » (ділянки №№ 25-30). Вказує на те, що затверджені оспорюваним рішенням містобудівні умови та обмеження, видані з урахуванням того, що земельні ділянки, на яких проектується будівництво відносяться до функціонального призначення - зони Ж-3 (землі багатоповерхової забудови) відповідно до плану зонування території (зонінгу) Шевченківського району, затвердженого ухвалами міської ради від 21.05.2015 № 4657 і від 25.01.2018 №2914. При цьому, продовжує Позивач, таке функціональне призначення - Ж-3 не відповідає дійсності, оскільки згідно з плану зонування території це територія Ж-1 (землі садибної забудови), а тому, на думку Позивача, видані містобудівні умови є незаконними.

Позивач зазначає, що рішенням ВК ЛМР від 18.08.2017 № 737 затверджено внесення змін до детального плану житлового району «Під Голоском» у складі розробленою планувальною структурою забудови території, планом червоних ліній вулично-дорожньої мережі, схемою функціонального зонування території (з внесенням змін до плану зонування Шевченківського району) з визначенням містобудівних умов та обмежень забудови земельних ділянок, пропозиціями з інженерного забезпечення та захисту території, заходами щодо дотримання санітарно-гігієнічних, протипожежних нормативів, вимог з ліквідації аварійних ситуацій та реалізації детального плану території. Однак, на думку Позивача, вказане рішення не відповідає вимогам Закону України «Про регулювання містобудівної документації», а план зонування території залишився незмінним. Разом з тим, Позивач наголошує, що вказаним обставинам надано правову оцінку в судовій справі № 466/1264/18, в якій рішення ВК ЛМР від 18.08.2017 № 737 визнано протиправним. Окрім цього, при зверненні до суду із цим позовом Позивач визначив, що забудова багатоквартирних житлових будинків на вул. Малоголосківській порушує будівельні норми, створює загрозу життю і здоров`ю мешканців даного мікрорайону, в якому відсутня необхідна інфраструктура для такого виду діяльності. З огляду на наведене, Позивач вважає оспорюване рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідач подав відзив на позов (арк. справи 73-78, том 1), в якому просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що Позивачем не додано до матеріалів справи жодних доказів щодо порушення його прав, свобод чи інтересів з боку Відповідача у сфері публічно-правових відносин, у зв`язку із затвердженням спірним рішенням № 197 від 01.03.2019 містобудівних умов та обмежень. Вказує на те, що при поданні заяви про видачу містобудівних умов та обмежень, заявником було надано усі необхідні документи для отримання адміністративної послуги і дотримано порядку та способу їх подання відповідно до інформаційної картки адміністративної послуги - надання містобудівних умов та обмежень на реконструкцію, реставрацію об`єктів архітектури і містобудування, затвердженої рішенням виконкому від 16.03.2015 № 219. Стверджує, що не було виявлено недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці. Наголошує, що земельна ділянка, на якій планується будівництво належить до категорії земель - землі житлової та громадської забудови, вид використання - для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, цільове призначення згідно з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку - 02.03 - для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, функціональне призначення - зона Ж-3 зона багатоквартирної житлової забудови.

Разом з тим, продовжує Відповідач, після опрацювання всіх поданих заявником документів, у зв`язку з відсутністю підстав для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень, встановлених ч. 4 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної документації», рішенням ВК ЛМР від 01.03.2019 № 197 у законодавчо встановлений строк, затверджено містобудівні умови та обмеження для проектування та будівництва ТзОВ «Лев Девелопмент» багатоквартирного житлового будинку з технічним поверхом, вбудованими приміщеннями громадського призначення, підземним паркінгом. За таких обставин, Відповідач вважає, що ВК ЛМР станом на день затвердження містобудівних умов та обмежень на проектування та будівництво багатоквартирного житлового будинку діяв в порядку та в спосіб, що визначений чинним на той час законодавством, а відтак відсутні підстави для визнання протиправним та скасування рішення виконкому про затвердження таких містобудівних умов та обмежень.

Третя особа подала письмові пояснення на позовну заяву ОСББ «Малоголосківська 8д» (арк. справи 121-130, том 1). Зазначає, що 21.01.2019 ТзОВ «Лев Девелопмент» звернулося до Львівської міської ради з відповідним зверненням (зареєстроване у Львівській міській раді 21.01.2019 за № 2-136/АП-2401) щодо затвердження містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва на будівництво ТзОВ «Лев Девелопмент» багатоквартирного житлового будинку з технічним поверхом, вбудованими приміщеннями громадського призначення, підземним паркінгом в урочищі «Голоско», обслуговуючому кооперативі «Садове товариство «Промінь Голоско» (ділянки №№25-30). Стверджує, що оспорюваним рішенням від 01.03.2019 № 197 затверджено містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва на земельних ділянках №№ 25-30 для ТзОВ «Лев Девелопмент». В подальшому ТзОВ «Лев Девелопмент» було розроблено та погоджено проект забудови, отримано всі необхідні дозвільні документи, на початок будівельних робіт. Вважає, що ТзОВ «Лев Девелопмент» при поданні заяви про видачу містобудівних умов та обмежень було надано всі необхідні документи для отримання адміністративної послуги та дотримано порядок та спосіб їх подання, а тому у Відповідача не було жодних правових підстав для відмови у затвердженні містобудівних умов та обмежень. Наголошує на тому, що відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельні ділянки №№ 25-30 відносяться до категорії земель житлової та громадської забудови, вид використання - для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку. Також стверджує, що станом на момент прийняття Відповідачем оскаржуваного рішення, спірна територія належала до зони Ж-3, - «Зона багатоповерхової житлової забудови (5-9 пов. вкл.), а тому, невідповідності між наміром забудови та містобудівною документацією на місцевому рівні не існувало. Крім того, звертає увагу на той факт, що у правовідносинах із затвердження містобудівних умов та обмежень ТзОВ «Лев Девелопмент», ОСББ «Малоголосківська 8д» не є учасником (суб`єктом) правовідносин, що передбачені в оспорюваних Позивачем рішеннях, як акта індивідуальної дії, таке рішення Відповідача не породжує для Позивача жодних прав та обов`язків, а тому відсутнє право на захист. Також зазначає, що земельні ділянки, які належать ТзОВ «Лев Девелопмент» відділені від земельної ділянки площею 0,7300 га, кадастровий номер :07:005:0077, на якій розташовані житлові будинки, які обслуговує ОСББ дорогою, а саме «проїздом Проектованим 1», що на думку третьої особи, беззаперечно вказує на те, що спорудження багатоквартирного будинку жодним чином не порушує права та інтереси Позивача, оскільки знаходиться на іншій стороні вулиці.

27.01.2020 від ВК ЛМР надійшли доповнення до відзиву на позов (арк. справи 155-157, том 1), в яких Відповідач щодо встановлення наявності/відсутності порушення прав Позивача, просить суд врахувати висновки Восьмого апеляційного адміністративного суду, викладені у постанові від 26.12.2019 у справі № 1340/5463/18.

20.02.2020 від Позивача надійшла відповідь на пояснення третьої особи ТзОВ «Лев Девелопмент» та доповнення до відзиву на позовну заяву ВК ЛМР (арк. справи 186-157, том 1). Зазначає, що усі оскаржувані містобудівні умови і обмеження видані на реалізацію незаконного детального плану території, всупереч вимогам плану зонування території. Вважає, що оскільки будинки Позивача межують зі спірними забудовами, тому права Позивача є порушеними.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, відповіді на пояснення третьої особи та доповнення до відзиву на позовну заяву. Просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги Позивача заперечив з підстав, наведених у відзиві на позов, доповненнях до відзиву на позов. Просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Представники третьої особи в судовому засіданні проти позову заперечили, просили відмовити у задоволенні такого повністю.

З`ясувавши зміст спірних правовідносин, дослідивши долучені до матеріалів справи докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

21.01.2019 ТзОВ «Лев Девелопмент» звернулося із заявою до начальника управління архітектури та урбаністики Львівської міської ради Чаплінського Ю.М. щодо надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки для проектування та будівництво об`єктів архітектури та містобудування у м. Львові в урочищі «Голоско», обслуговуючому кооперативі «Садове товариство «Промінь Голоско» (ділянки №№25-30). Вказана заява зареєстрована в центрі надання адміністративних послуг Львівської міської ради 21.01.2019 за № 2-136/АП-2401 (арк. справи 133, том 1).

До вказаного вище звернення ТзОВ «Лев Девелопмент» було долучено необхідні документи, зокрема:

1) документи, що посвідчують право власності ТзОВ «Лев Девелопмент» на земельні ділянки №№25-30, а саме: витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 147793934 від 03.12.2018, № 150682805 від 21.12.2018, № 131609104 від 20.07.2018, № 123444735 від 10.05.2018, № 119849902 від 05.04.2018, № 121021645 від 18.04.2018 (арк. справи 135-139а, том 1);

2) витяги із Державного земельного кадастру про земельні ділянки від 16.01.2019 № НВ-019, від 16.01.2019 № НВ-019, від 16.01.2019 № НВ-019, від 16.01.2019 № НВ-019, від 16.01.2019 № НВ-019 і від 16.01.2019 № НВ-019 (арк. справи 47-52, том 2);

3) містобудівний розрахунок з техніко-економічними показниками будівництва багатоквартирного житлового будинку з технічним поверхом, вбудованими приміщеннями громадського призначення, підземним паркінгом в урочищі «Голоско», обслуговуючому кооперативі «Садове товариство «Промінь Голоско» (ділянки №№ 25-30) у місті Львові (арк. справи 143-148, том 1);

4) викопіювання з топографічного плану М 1:2000, заявленого в архіві управління архітектури та урбаністики, за адресою: урочище «Голоско», ОК «СГ «Промінь Голоско» (арк. справи 140, том 1).

01.03.2019 ВК ЛМР розглянувши звернення ТзОВ «Лев Девелопмент» від 21.01.2019 (зареєстроване у Львівській міській раді 21.01.2019 за № 2-136/АП-2401), містобудівний розрахунок з техніко-економічними показниками будівництва багатоквартирного житлового будинку з технічним поверхом, вбудованими приміщеннями громадського призначення, підземним паркінгом в урочищі «Голоско», обслуговуючому кооперативі «Садове товариство «Промінь Голоско» (ділянки №№ 25-30), беручи до уваги витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.12.2018 № 147793934, від 21.12.2018 № 150682805, від 20.07.2018 № 131609104, від 10.05.2018 № 123444735, від 05.04.2018 № 119849902 і від 18.04.2018 № 121021645, витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 16.01.2019 № НВ-019, від 16.01.2019 № НВ-019, від 16.01.2019 № НВ-019, від 16.01.2019 № НВ-019, від 16.01.2019 № НВ-019 і від 16.01.2019 № НВ-019, прийняв рішення № 197 від 01.03.2019 «Про затвердження містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва на будівництво ТзОВ «Лев Девелопмент» багатоквартирного житлового будинку з технічним поверхом, вбудованими приміщеннями громадського призначення, підземним паркінгом в урочищі «Голоско», обслуговуючому кооперативі «Садове товариство «Промінь Голоско» (ділянки №№25-30)», яким затвердив містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва на будівництво ТзОВ «Лев Девелопмент» багатоквартирного житлового будинку з технічним поверхом, вбудованими приміщеннями громадського призначення, підземним паркінгом в урочищі «Голоско», обслуговуючому кооперативі «Садове товариство «Промінь Голоско » (ділянки №№ 25-30) (арк. справи 38, том 1).

Не погоджуючись з рішенням ВК ЛМР від 01.03.2019 № 197 «Про затвердження містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва на будівництво ТзОВ «Лев Девелопмент» багатоквартирного житлового будинку з технічним поверхом, вбудованими приміщеннями громадського призначення, підземним паркінгом в урочищі «Голоско», обслуговуючому кооперативі « Садове товариство «Промінь Голоско » (ділянки №№25-30)», вважаючи його протиправним, та таким, що підлягає скасуванню, Позивач звернувся до суду за захистом свого права із цим позовом.

При вирішенні спору суд застосовує такі норми права.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» № 3038-VI від 17.02.2011 (тут і надалі правові акти застосовано у редакції, чинній на момент затвердження спірних містобудівних умов і обмежень) містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Замовник - фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

Частиною 2 статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва.

Згідно з частиною 3 статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника, до якої додаються:

1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію;

2) копія документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації);

3) викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000;

4) витяг із Державного земельного кадастру.

Для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовник також додає містобудівний розрахунок, що визначає інвестиційні наміри замовника, який складається у довільній формі з доступною та стислою інформацією про основні параметри об`єкта будівництва.

Цей перелік документів для надання містобудівних умов та обмежень є вичерпним.

Відповідно до частини 4 статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» підставами для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень є:

1) неподання визначених частиною третьою цієї статті документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень;

2) виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці;

3) невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Відмова у наданні містобудівних умов та обмежень здійснюється шляхом направлення листа з обґрунтуванням підстав такої відмови відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури у строк, що не перевищує встановлений строк їх надання.

Частиною 6 статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову в їх наданні здійснюється відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом 10 робочих днів з дня реєстрації заяви, затверджується наказом такого органу.

Статтею 14 Закону України «Про основи містобудування» передбачено, що до компетенції виконавчих органів сільських, селищний, міських рад входить надання відповідно до закону містобудівних умов та обмежень забудови земельних ділянок.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчі органи рад це органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.

Відповідно до частини 1 статті 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам.

Пунктом 9 частини 1 статті 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у галузі будівництва належить, зокрема, повноваження із надання відповідно до закону містобудівних умов і обмежень забудови земельних ділянок.

Суд встановив, що 21.01.2019 ТзОВ «Лев Девелопмент» звернулося із заявою до начальника управління архітектури та урбаністики Львівської міської ради Чаплінського Ю.М. щодо надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки для проектування та будівництво об`єктів архітектури та містобудування у м. Львові в урочищі «Голоско», обслуговуючому кооперативі «Садове товариство «Промінь Голоско» (ділянки №№25-30). Вказана заява зареєстрована в центрі надання адміністративних послуг Львівської міської ради 21.01.2019 за № 2-136/АП-2401.

Як видно з матеріалів справи, до вказаного вище звернення ТзОВ «Лев Девелопмент» було долучено необхідні документи, зокрема:

1) документи, що посвідчують право власності ТзОВ «Лев Девелопмент» на земельні ділянки №№25-30, а саме: витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 147793934 від 03.12.2018, № 150682805 від 21.12.2018, № 131609104 від 20.07.2018, № 123444735 від 10.05.2018, № 119849902 від 05.04.2018, № 121021645 від 18.04.2018;

2) витяги із Державного земельного кадастру про земельні ділянки від 16.01.2019 № НВ-019, від 16.01.2019 № НВ-019, від 16.01.2019 № НВ-019, від 16.01.2019 № НВ-019, від 16.01.2019 № НВ-019 і від 16.01.2019 № НВ-019;

3) містобудівний розрахунок з техніко-економічними показниками будівництва багатоквартирного житлового будинку з технічним поверхом, вбудованими приміщеннями громадського призначення, підземним паркінгом в урочищі «Голоско», обслуговуючому кооперативі «Садове товариство «Промінь Голоско» (ділянки №№ 25-30) у місті Львові;

4) викопіювання з топографічного плану М 1:2000, заявленого в архіві управління архітектури та урбаністики, за адресою: урочище «Голоско», ОК «СГ «Промінь Голоско».

Отже, матеріалами справи підтверджено, що ТзОВ «Лев Девелопмент» при зверненні до Відповідача із заявою про видачу містобудівних умов та обмежень, було надано всі необхідні документи для отримання адміністративної послуги, передбачені частиною 3 статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та дотримано порядку та способу їх подання відповідно до інформаційної картки адміністративної послуги - надання містобудівних умов та обмежень.

Щодо відповідності намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні, суд зазначає таке.

Згідно з витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 147793934 від 03.12.2018, № 150682805 від 21.12.2018, № 131609104 від 20.07.2018, № 123444735 від 10.05.2018, № 119849902 від 05.04.2018, № 121021645 від 18.04.2018 земельні ділянки: площею 0,0656 га, кадастровий номер: :07:005:0191; площею 0,0663 га, кадастровий номер: :07:005:0192; площею 0,0667 га, кадастровий номер: :07:005:0193; площею 0,0659 га, кадастровий номер: :07:005:0194; площею 0,0663 га, кадастровий номер: :07:005:0195; площею 0,0663 га, кадастровий номер: :07:005:0196, розташовані за адресою: Львівська область, м. Львів, «Промінь Голоско» садове товариство обслуговуючий кооператив, земельні ділянки 25-30 належать на праві приватної власності ТзОВ «Лев Девелопмент». Цільове призначення - для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку.

Як видно з витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки від 16.01.2019 № НВ-019, від 16.01.2019 № НВ-019, від 16.01.2019 № НВ-019, від 16.01.2019 № НВ-019, від 16.01.2019 № НВ-019 і від 16.01.2019 № НВ-019, вищезазначені земельні ділянки №№ 25-30, які належать на праві приватної власності ТзОВ «Лев Девелопмент» відносяться до категорії земель житлової та громадської забудови, цільове призначення 02.03 - для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку.

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону «Про регулювання містобудівної діяльності» планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів територій, їх оновлення та внесення змін до них.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

На підставі затвердженого генерального плану населеного пункту розробляється план земельно-господарського устрою, який після його затвердження стає невід`ємною частиною генерального плану.

Послідовність виконання робіт з розроблення генерального плану населеного пункту та документації із землеустрою визначається будівельними нормами, державними стандартами і правилами та завданням на розроблення (внесення змін, оновлення) містобудівної документації, яке складається і затверджується її замовником за погодженням з розробником.

У складі генерального плану населеного пункту може розроблятися план зонування території цього населеного пункту. План зонування території може розроблятися і як окрема містобудівна документація після затвердження генерального плану.

Генеральний план населеного пункту розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Згідно з частиною 6 статті 12 Закону України «Про основи містобудування» до компетенції виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування належить затвердження детальних планів територій за наявності затверджених в установленому порядку планів зонування територій; визначення територій для містобудівних потреб; внесення пропозицій щодо встановлення і зміни меж населених пунктів відповідно до закону.

Як видно з матеріалів справи, ухвалою Львівської міської ради від 30.09.2010 № 3924 затверджено генеральний план м. Львів.

Відповідно до плану зонування території м. Львова (зонінгу) Шевченківського району, затвердженого ухвалою Львівської міської ради від 21.05.2015 № 4657 «Про затвердження містобудівної документації «План зонування території м. Львова (зонінг). Том 1. Частина 4, 5. Залізничний та Шевченківський райони» територія, в яку входять земельні ділянки для забудови щодо яких прийнято оскаржуване рішення про затвердження містобудівних умов та обмежень була віднесена до зони Ж-1 «зона садибної забудови» (арк. справи 42, том 1).

Однак 18.08.2017 ВК ЛМР прийнято рішення № 737 «Про внесення змін до детального плану житлового району «Під Голоском» (арк. справи 43), яким затверджено внесення змін до детального плану житлового району «Під Голоском» у складі з розробленою планувальною структурою забудови території, планом червоних ліній вулично-дорожньої мережі, схемою функціонального зонування території з визначенням містобудівних умов та обмежень забудови земельних ділянок, пропозиціями з інженерного забезпечення та захисту території, заходами щодо дотримання санітарно-гігієнічних, протипожежних нормативів, вимог з ліквідації аварійних ситуацій та реалізації детального плану території.

Таким чином, в силу рішення ВК ЛМР від 18.08.2017 № 737, територія в яку входять земельні ділянки щодо забудови, по яких прийнято оспорюване рішення про затвердження містобудівних умов та обмежень, була віднесена до зони Ж-3 «зона багатоповерхової житлової забудови» (5-9 пов. вкл.).

Разом з тим, ухвалою Львівської міської ради від 20.12.2018 №4444 затверджено, зокрема, рішення ВК ЛМР від 18.08.2017 № 737 «Про затвердження внесення змін до детального плану житлового району «Під Голоском» та затверджено зміни до містобудівної документації, що затверджені рішенням виконавчого комітету, зазначеними вище, як частину зміни плану зонування території Шевченківського району м. Львова, затвердженого ухвалою міської ради від 21.05.2015 № 4657 «Про затвердження містобудівної документації «План зонування території м. Львова (зонінг). Том 1. Частина 4, 5. Залізничний та Шевченківський райони» (арк. справи 103). Відтак Львівською міською радою, як уповноваженим органом місцевого самоврядування підтверджено факт правомірності віднесення відповідних земельних ділянок до зони Ж-3 «зона багатоповерхової житлової забудови».

З огляду на наведене, станом на момент прийняття Відповідачем оспорюваного рішення, спірна територія належала до зони Ж-3 «зона багатоповерхової житлової забудови» (5-9 пов. вкл.)., що свідчить про те, що не існувало невідповідності між наміром забудови та містобудівною документацією на місцевому рівні.

Таким чином, зазначене спростовує доводи Позивача про те, що наміри забудови земельних ділянок, на які видано містобудівні умови та обмеження, що є предметом спору не відповідали містобудівній документації на місцевому рівні.

Щодо покликання Позивача на те, що за результатами розгляду справи № 466/1264/18 рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 18.08.2017 № 737 «Про внесення змін до детального плану житлового району «Під Голоском» визнано протиправним, суд зазначає таке.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06.09.2018 у справі № 466/1264/18 визнано протиправним та скасовано рішення ВК ЛМР від 18.08.2017 № 737 «Про внесення змін до детального плану житлового району «Під Голоском».

Згідно з постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.10.2019 апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Плюс Інвест Девелопмент» та ВК ЛМР задоволено частково, скасовано рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06.09.2018 по справі № 466/1264/18; прийнято нову постанову, якою позов ОСББ «Малоголосківська 8д» задоволено; визнано протиправним і нечинним рішення ВК ЛМР від 18.08.2017 № 737 «Про внесення змін до детального плану житлового району «Під Голоcком».

Відповідно до вимог частини 2 статті 265 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання законної сили відповідним судовим рішенням.

У пункту 10.2 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в адміністративний справі» зазначено, що у разі задоволення позову про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень чи його окремих положень суд повинен зазначити про це в судовому рішенні та одночасно застосувати однин із встановлених законом способів захисту порушеного права позивача: про скасування або визнання нечинними рішення чи окремих його положень. Одночасне застосування обох способів захисту порушеного права є помилковим. Скасування акта суб`єкта владних повноважень як способу захисту порушеного права позивача застосовується коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття такого акта. Визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним передбачає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Суд визначає, що рішення суб`єкта владних повноважень є нечинним, тобто втрачає чинність з певного моменту лише на майбутнє, якщо на підставі цього рішення виникли правовідносини, які доцільного зберегти.

Таким чином, станом на 01.03.2019 (дата прийняття оспорюваного рішення) рішення ВК ЛМР від 18.08.2017 № 737 «Про внесення змін до детального плану житлового району «Під Голоском» було чинним та, відповідно, обов`язковим до застосування у правовідносинах, що ним регулюються. Таке рішення ВК ЛМР втратило чинність 28.10.2019, тобто з дати прийняття постанови Восьмим апеляційним адміністративним судом у справі № 466/1264/18. Відтак станом на дату прийняття оспорюваного рішення Відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним, на дату вчинення такої дії, законодавством.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Підсумовуючи вищенаведене, суд вважає, що рішенням ВК ЛМР від 01.03.2019 № 197 «Про затвердження містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва на будівництво ТзОВ «Лев Девелопмент» багатоквартирного житлового будинку з технічним поверхом, вбудованими приміщеннями громадського призначення, підземним паркінгом в урочищі «Голоско», обслуговуючому кооперативі «Садове товариство «Промінь Голоско» (ділянки №№ 25-30), є правомірним та скасуванню не підлягає.

Крім цього, в ході судового розгляду справи встановлено, що Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові замовнику ТзОВ «Лев Девелопмент» видано Дозвіл на виконання будівельних робіт від 05.06.2019 серії ЛВ № 133 на будівництво багатоквартирного житлового будинку з технічним поверхом, вбудованими приміщеннями громадського призначення, підземним паркінгом в урочищі «Голоско», обслуговуючому кооперативі «Садове товариство «Промінь Голоско» (ділянки №№ 25-30) у місті Львові; вид будівництва - нове будівництво; код об`єкта - 1122.1; поштова/будівельна адреса - урочище «Голоско», обслуговуючий кооператив «Садове товариство «Промінь Голоско» (ділянки № 25-30), м. Львів, Львівська область, 79020 (арк. справи 141, том 1).

Щодо встановлення наявності/відсутності порушення прав Позивача, суд зазначає таке.

Згідно з статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У відповідності до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

За правилами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються, зокрема, у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод інтересів позивача.

Таким чином, адміністративне судочинство спрямоване на справедливе вирішення судом спорів з метою захисту саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Обов`язковою умовою визнання протиправними рішення суб`єкта владних повноважень є доведеність Позивачем порушених його прав та інтересів цим рішенням суб`єкта владних повноважень, тобто, обов`язковою умовою задоволення позову є доведеність Позивачем порушення його прав та інтересів з боку Відповідача.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в рішенні від 14.12.2011 № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2, 5 КАС України.

При цьому, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення.

Неодмінним елементом правовідносин є їх зміст, тобто суб`єктивне право особи та її юридичний обов`язок. Відтак, судовому захисту підлягає суб`єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах.

В постанові Верховного Суду України від 24.02.2015 по справі № 21-34а15 зазначено, що за змістом статті 6 КАС України (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Водночас суб`єктивна оцінка порушення права не є абсолютною. В деяких випадках сам законодавець визначає коло осіб, права яких можуть бути порушені внаслідок бездіяльності, вчинення суб`єктом владних повноважень певних дій чи прийняття актів, правомірно обмежуючи право інших осіб на звернення до суду за захистом порушених прав, свобод або інтересів.

У рішенні від 01.12.2004 № 18-рп/2004 Конституційний Суд України розтлумачив, що поняття «охоронюваний законом інтерес» треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Отже, охоронюваний законом інтерес полягає у прагненні особи набути певних матеріальних або нематеріальних благ з метою задоволення певних потреб, якщо такі прагнення є абстрактними, тобто випливають із певного суб`єктивного права у конкретних правовідносинах. Тому порушення охоронюваного законом інтересу, яке дає підстави для звернення особи за судовим захистом, є створення об`єктивних перешкод на шляху до здобуття відповідного матеріального та/або нематеріального блага.

При цьому, позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права, свободи чи інтереси рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень. Водночас, задоволення відповідних вимог особи можливе лише в разі об`єктивної наявності порушення, тобто встановлення, що рішення, дія або бездіяльність протиправно породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин.

Суд наголошує, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003 року).

Таким чином адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для відновлення порушеного права, у зв`язку із прийняттям рішення суб`єктом владних повноважень особа повинна довести, яким чином відбулось порушення її прав.

При цьому, порушення вимог Закону рішенням чи діями суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх судом протиправними, оскільки обов`язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями чи рішенням з боку відповідача, зокрема, наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Тобто, обов`язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушення саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема, наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

З цього слідує, що під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав та інтересів позивача, адже без цього не можна виконати завдання судочинства. Якщо позивач не довів факту порушення особисто своїх прав чи інтересів, то навіть у разі, якщо дії суб`єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає.

Звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

Відсутність порушеного права та неправильний спосіб захисту встановлюються при розгляді справи по суті і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Правова позиція щодо обов`язкової умови надання правового захисту судом, як то наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду, висловлена Верховним Судом України у постановах від 15.12.2015 у справі № 21-5361а15 та від 01.12.2015 у справі № 21-3222а15.

Відсутність у заявника прав чи обов`язків у зв`язку із вчиненням оскаржуваних дій не породжує для останнього і права на захист, тобто права на звернення із цим адміністративним позовом.

Вищевказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 27.10.2015 у справі № 2138а15.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд звертає увагу на той факт, що у правовідносинах із затвердження містобудівних умов та обмежень ТзОВ «Лев Девелопмент», ОСББ «Малоголосківська 8д» не є учасником (суб`єктом) правовідносин, що передбачені в оспорюваному Позивачем рішенні, як акта індивідуальної дії, таке рішення Відповідача не породжує для Позивача прав та обов`язків, а тому відсутнє право на захист.

При цьому суд зазначає, що право на звернення до суду, гарантоване Конституцією України, та, зокрема, закріплене в КАС України, має ґрунтуватися на реальному порушенні прав особи з боку суб`єкта владних повноважень, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

За визначенням, наведеним у пункті 19 частини 1 статті 4 КАС України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Зі змісту наведених норм можна дійти висновку, що право на оскарження рішення (індивідуального акта) суб`єкта владних повноважень надано особі, щодо якої воно прийняте чи прав, свобод та інтересів якої воно безпосередньо стосується.

Згідно з частиною 1 статті 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд звертає увагу на те, що правовий акт індивідуальної дії - це виданий суб`єктом владних повноважень документ, прийнятий з метою реалізації положень нормативно-правового акта (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, який не містить загальнообов`язкових правил поведінки, а стосується прав і обов`язків чітко визначеного суб`єкта, на якого він поширюється.

Таким чином, у разі порушення індивідуально правовим актом прав, свобод та інтересів у суб`єкта, на якого поширюється дія акта, виникає право на захист. При цьому, оскаржений акт породжує права й обов`язки тільки того суб`єкта, якому його адресовано.

Вказані обставини дають підстави дійти висновку, що звернення до суду передує порушення індивідуально правовим актом прав, свобод та інтересів суб`єкта того, якому його було адресовано та з якими на його підставі виникає публічно правовий спір.

Окрім того, частиною першою статті 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання, зокрема, захищати права, представляти інтереси співвласників у судах, органах державної влади і органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності.

Суд зобов`язав представника Позивача надати копію з статуту ОСББ «Малоголосківська 8д». Дослідивши статут ОСББ «Малоголосківська 8д», суд встановив, що таким не надано право ОСББ на звернення до адміністративного суду з позовом для представництва інтересів співвласників.

З огляду на наведене, оскільки оспорюваним рішенням в рамках досліджуваних правовідносин не приймалось будь-яких рішень, які б впливали на права та інтереси Позивача, враховуючи недоведеність Позивачем обставин порушеного права внаслідок прийняття та індивідуальність оскарження рішення, суд дійшов висновку, що у задоволені позову ОСББ «Малоголосківська 8д» до ВК ЛМР, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ТзОВ «Лев Девелопмент» про визнання протиправним і скасування рішення, слід відмовити повністю.

Відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Малоголосківська 8д» до Виконавчого комітету Львівської міської ради, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Лев Девелопмент» про визнання протиправним і скасування рішення № 197 від 01.03.2019, - відмовити повністю.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 12.05.2020.

Суддя Мричко Н.І.