Справа № 620/1436/20
Суддя: Ткаченко О.Є.
Дата ухвалення: 2020-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2020 року Чернігів Справа № 620/1436/20

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Ткаченко О.Є.,

за участю секретаря Андрушко І.М.,

представника позивача Комка В.І.,

представника третьої особи Ширай К.А.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Камвольно-суконна компанія «Чексіл» до Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Суми), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Акціонерне товариство «Чернігівобленерго» про визнання протиправною та скасування постанови,

У С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Камвольно-суконна компанія «Чексіл» звернулось до суду з позовом до Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Суми) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 24.03.2020 по ВП № 61457283.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що боржник не має можливості виконати рішення суду так як не є власником будівлі за адресою АДРЕСА_1 . Чернігів АДРЕСА_2 , отже і повноважень надати доступ уповноваженим представникам AT «Чернігівобленерго» для здійснення опломбування приводів комутаційних апаратів РП-2 комірки №1, 2, 3, 4, 6,7 ,8, 9, 13 ,14, 15, 16; РП-3 комірки №1,4,6,7,8,14,15,16,17; РП-14 комірки №5,6,7,8,9,16,17,18,22 у відключеному стані. Комутаційні апарати, які необхідно опломбувати у відключеному стані, знаходяться в РП-2 комірки №1, 2, 3, 4, 6,7 ,8, 9, 13 ,14, 15, 16; РП-3 комірки №1,4,6,7,8,14,15,16,17; РП-14 комірки №5,6,7,8,9,16,17,18,22), оскільки правом надання доступу володіє лише власник комплексу ПрАТ «Чексіл-Автосервіс». Підприємство боржник лише орендує приміщення: офіс (25,7 кв. м.) та склад (2212,2 кв. м.).

Ухвалами Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.04.2020 провадження у справі відкрито та залучено до участі у справі третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Акціонерне товариство «Чернігівобленерго».

Відповідач у встановлений судом строк подав відзив на позов, в якому просив в задоволенні позову відмовити з підстав того, що в оскаржуваних правовідносинах діяв в межах повноважень та згідно норм чинного законодавства, яке їх регулює. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 23.09.2019 у справі № 927/454/19, яке набрало законної сили 21.01.2020, боржником не виконано в повному обсязі, а тому оскаржувана постанова про накладення штрафу від 24.03.2020 по ВП № 61457283 є правомірною.

Представник третьої особи в своїх поясненнях зазначила, що незалежно хто є власником об`єкта та електроустановок, саме позивач, як сторона по договору про постачання електричної енергії від 01.09.2008 № 1815 (поки до нього не внесені зміни) зобов`язаний забезпечувати доступ представників AT «Чернігівобленерго».

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

Представник третьої особи в судовому засіданні вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з підстав, викладених в своїх поясненнях.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до договору оренди від 01.05.2019 № 18 ПрАТ «Камвольно-суконна компанія «Чексіл» орендує у ПрАТ «Чексіл-Автосервіс» приміщення: офіс (25,7 кв. м.) та склад (2212,2 кв. м.) (а.с.15-19).

На виконанні у Новозаводському відділі державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Суми) перебуває виконавче провадження № 61457283 з примусового виконання наказу № 927/454/19 від 02.03.2020, виданого Господарським судом Чернігівської області про зобов`язання ПАТ «Камвольно-суконна компанія» «Чексіл» надати доступ уповноваженим представникам АТ «Чернігівобленерго» для здійснення опломбування приводів комутаційних апаратів РП-2 комірки №1, 2, 3, 4, 6, 7, 8, 9, 13, 14, 15, 16; РП-3 комірки №1, 4, 6, 7, 8, 14, 15, 16, 17; РП-14 комірки №5, 6, 7, 8, 9, 16, 17, 18, 22 у відключеному стані.

Комутаційні апарати, які необхідно опломбувати у відключеному стані знаходяться в РП-2 комірки №1, 2, 3, 4, 6, 7, 8, 9, 13, 14, 15, 16; РП-3 комірки №1,4, 6, 7, 8, 14, 15, 16, 17; РП-14 комірки №5, 6, 7, 8, 9, 16, 17, 18, 22 та перебувають в диспетчерському управлінні Приватного акціонерного товариства «Камвольно-суконна компанія «Чексіл» й знаходяться на його території.

05.03.2020 за заявою стягувача Акціонерного товариства «Чернігівобленерго» державним виконавцем відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого документа, про що винесено постанову, якою надано боржнику строк для самостійного виконання рішення протягом 10 робочих днів (а.с.13).

Копія вищевказаної постанови разом з супровідним листом, направлено рекомендованим листом боржнику та стягувачу до відома.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

05.032020 державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 18892 грн.

20.03.2020 та 07.04.2020 державним виконавцем здійснено вихід за адресою боржника.

Рішення суду боржником фактично не виконано, про що складено відповідні акти державного виконавця (а.с.60, 72).

За невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, 24.03.2020 державним виконавцем на боржника накладено штраф у розмірі 5100 грн та 08.04.2020 державним виконавцем на боржника накладено штраф у розмірі 10200 грн, про що винесено відповідні постанови (а.с.63, 75).

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404 «Про виконавче провадження» (із змінами і доповненнями) (далі - Закон України № 1404) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 5 Закону України № 1404 встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Пунктом 1 частиною першою статті 3 Закону України № 1404 визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частини першої, пункту 1, 3 частини другої, пункту 22 частини третьої статті 18 Закону України №1404 виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Згідно з пунктом 1 частини третьої, абзацом 1 частини четвертої статті 18 Закону України №1404 виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Відповідно до абзацу 1 частини шостої статті 26 Закону України №1404 за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до частин першої, другої статті 63 Закону України №1404 за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Отже, постанову про накладення штрафу виконавець має право винести за результатами невиконання боржником рішення суду у строк, встановлений у постанові про відкриття виконавчого провадження та після перевірки виконання такого рішення.

Підставою для накладення штрафу є невиконання боржником рішення, яке зобов`язує боржника виконати певні дії, у встановлений державним виконавцем строк та без поважних причин. При цьому, державний виконавець перед застосуванням штрафних санкцій має з`ясувати, зокрема, наявність або відсутність поважних причин невиконання рішення і обов`язку виконати певні дії лише боржником.

Разом з тим, відповідно до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Так, рішенням Господарського суду Чернігівської області від 23.09.2019 у справі № 927/454/19, яке набрало законної сили 21.01.2020, встановлено, що 01.09.2008 між ВАТ «Чернігівобленерго», правонаступником якого є позивач відповідно до п. 1.3. Статуту ПАТ «Чернігівобленерго», затвердженого рішенням загальних зборів акціонерів ВАТ енергопостачальної компанії «Чернігівобленерго» від 18.04.2011, протокол №7 (далі - постачальник), та ЗАТ «Камвольно-суконна компанія «Чексіл», перейменованим у ПрАТ «Камвольно-суконна компанія «Чексіл» відповідно до п.1.1 Статуту ПрАТ «Камвольно-суконна компанія «Чексіл», затвердженого загальними зборами акціонерів 22.04.2016, протокол №1 (далі - споживач), було укладено договір про постачання електричної енергії №1815 (надалі - Договір). Правонаступником ПАТ «Чернігівобленерго» є АТ «Чернігівобленерго», відповідно до п. 1.4. Статуту АТ «Чернігівобленерго», затвердженого загальними зборами акціонерів ПАТ «Чернігівобленерго» від 16.04.2019, протокол №13 (а.с. 6-12).

28.12.2018 ПрАТ «Камвольно-суконна компанія «Чексіл» підписано заяву-приєднання до умов договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії на виконання вимог Закону України «Про ринок електричної енергії», з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України та з метою неперервного електрозабезпечення за об`єктами споживача ПрАТ «Камвольно-суконна компанія «Чексіл». На підставі даної заяви приєднано споживача (ПрАТ «Камвольно-суконна компанія «Чексіл») з 01.01.2019 до договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії на умовах Договору про постачання електричної енергії №1815 від 01.09.2008. Докази розірвання ПрАТ «Камвольно-суконна компанія «Чексіл» договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії відсутні.

Встановлено відсутність точок підключення ПАТ «Камвольно-суконна компанія «Чексіл» до електричних мереж АТ «Чернігівобленерго», що унеможливлює самостійне припинення електропостачання АТ «Чернігівобленерго» ПАТ «Камвольно-суконна компанія «Чексіл» шляхом відключення струймоприймачів комірок розподільчих пунктів 10кВ (РП), що розташовані на території відповідача та знаходяться в диспетчерському управлінні ПрАТ «Камвольно-суконна компанія «Чексіл».

Також під час розгляду справи №927/454/19 іншого порядку підключення спірних струймоприймачів комірок розподільчих пунктів 10кВ (РП), що розташовані на території ПрАТ «Камвольно-суконна компанія «Чексіл» за адресою: вул. Івана Мазепи, буд. 66, м. Чернігів, Господарським судом Чернігівської області не встановлено та ПрАТ «Камвольно-суконна компанія «Чексіл» не спростовано.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Частиною 2 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Тому, суд не приймає до уваги твердження позивача, що ним неможливо виконати рішення суду так як останній не є власником будівлі за адресою: м. Чернігів, вул. І. Мазепи, 66 і у нього відсутні повноваження надати доступ уповноваженим представникам AT «Чернігівобленерго» для здійснення опломбування приводів комутаційних апаратів РП-2 комірки №1, 2, 3, 4, 6,7 ,8, 9, 13 ,14, 15, 16; РП-3 комірки №1,4,6,7,8,14,15,16,17; РП-14 комірки №5,6,7,8,9,16,17,18,22 у відключеному стані, оскільки такі твердження спростовані рішенням Господарського суд Чернігівської області від 23.09.2019 у справі № 927/454/19 та не підлягають доказуванню.

Щодо посилань позивача на введення карантину як на одну з причин не допуску уповноважених представників АТ «Чернігівобленерго» для здійснення опломбування приводів комутаційних апаратів, суд зазначає наступне.

Наказом ПрАТ «Камвольно-суконна компанія «Чексіл» від 20.03.2020 № 02 з 20.03.2020 по 03.04.2020 на підприємстві встановлено карантин, а наказом від 02.04.2020 № 03 продовжено термін дії наказу від 20.03.2020 № 02 на строк дії карантину на території України та міста Чернігова.

В судовому засіданні 05.05.2020 протокольною ухвалою суду позивача зобов`язано надати графік чергувань працівників служб відповідно до п. 4 наказу ПрАТ «Камвольно-суконна компанія «Чексіл» від 20.03.2020 № 02. Проте, такий графік позивачем не наданий, що свідчить про безпідставність посилань позивача на введення карантину як на одну з причин недопуску уповноважених представників АТ «Чернігівобленерго» для здійснення опломбування приводів комутаційних апаратів.

Крім того, відповідно до абзацу 2 частини третьої статті 63 Закону України № 1404 у разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Частиною 2 статті 76 Закону України № 1404 за наявності ознак кримінального правопорушення в діях особи, яка умисно перешкоджає виконанню рішення чи в інший спосіб порушує вимоги закону про виконавче провадження, виконавець вертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

10.04.2020 відповідачем направлено до Чернігівського відділу поліції ГУНП у Чернігівській області подання (повідомлення) щодо притягнення до кримінальної відповідальності за статті 382 Кримінального кодексу України керівника ПАТ «Камвольно-суконна компанія» «Чексіл» (а.с.78-81).

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до даних, які містяться у відкритому доступі в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, на сайті Міністерства юстиції України кінцевим бенефіціарним власником і орендодавця ПрАТ «Чексіл-Автосервіс», і позивача ПрАТ «КСК «Чексіл» є одна і та сама особа - кінцевий бенефіціарний власник (контролер) ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 .

Отже, твердження позивача про те, що власник не надає доступу орендареві до електрообладнання є безпідставним, оскільки власник орендодавця та орендаря одна й та сама особа.

Відповідно до п. 30 рішення ЄСПЛ у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001 рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Крім того, суд спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При вказаних обставинах, суд дійшов висновку, що відповідачем доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій та рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи із системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Камвольно-суконна компанія «Чексіл» до Новозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Суми), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет Акціонерне товариство «Чернігівобленерго» про визнання протиправною та скасування постанови відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення виготовлено 07 травня 2020 року.

Суддя О.Є. Ткаченко