Справа № 280/1634/20
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2020-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

13 травня 2020 року Справа № 280/1634/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сацького Р.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 )

до - Головного управління ДПС в Запорізькій області (юридична адреса: 69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, )

про визнання протиправними та скасування вимог, рішення та зобов`язання вчинити певні дії ,-

ВСТАНОВИВ:

11 березня 2020 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) до Головного управління ДПС в Запорізькій області (далі по тексту - відповідач), в якому позивач з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд:

- визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління Державної податкової служби в Запорізькій області про сплату боргу (недоїмки) на стягнення з ОСОБА_1 єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 по 31.12.2019 в сумі 29 293 грн 44 коп;

- визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління Державної податкової служби в Запорізькій області про сплату боргу на стягнення з ОСОБА_1 податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 510 грн 00 коп;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби в Запорізькій області від 14.02.2020 № про застосування до ОСОБА_1 штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 10.02.2018 по 20.12.2019 в сумі 16 949 грн 85 коп;

- зобов`язати Головне управління Державної податкової служби в Запорізькій області повернути на користь ОСОБА_1 помилково сплачені грошові кошти єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 по 31.12.2019 в сумі 29 293 грн 44 коп. та податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 510 грн 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, про те, що з 2004 року, позивач припинив підприємницьку діяльність та подачу звітів до податкових органів. Також, з 25.03.2004 по сьогодні жодних заяв на реєстрацію або постановку на облік в будь-яких державних органах не подавала, відомості про реєстрацію як ФОП були внесені до ЄДР тільки 18.12.2019. У грудні 2019 року позивач звернулася до Вознесенівського управління у м. Запоріжжі Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області та отримала інформацію, що необхідно сплатити суму недоїмки та застосованих штрафних санкцій.

20.12.2019 позивач борг у розмірі 29803,44 грн оплатила, однак знов отримала рішення про застосування штрафних сакцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату єдиного внеску № від 14.02.2020 в сумі 16949,85 грн за період з 10.02.2018 по 20.12.2019. Враховуючи той факт, що як суб`єкта господарювання її не зареєстровано, відповідно до норм чинного законодавства, то й оскаржувану податкову вимогу за нарахування зобов`язань зі сплати єдиного внеску, вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню. З наведених підстав просить суд позов задовольнити.

Ухвалою суду від 13.03.2020 позовну заяву залишено без руху та надано 5- ти денний строк на усунення недоліків.

У термін встановлений ухвалою суду позивачем виправлені недоліки.

Також позивачем подано клопотання про поновлення строку звернення до суду.

26.03.2020 ухвалою суду визнано поважними причини пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду. Поновлено позивачу строк звернення з позовом до адміністративного суду. Відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

21.04.2020 від представника відповідача через канцелярію суду (вх. №18439) подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у заяві по суті справи, зазначивши, що за даними інформаційної системи органу доходів і зборів та відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, рішення про припинення підприємницької діяльності позивача не прийнято, отже позивач по теперішній час перебуває на обліку як платник податку з ЄСВ. Відповідачем відповідно до вимог чинного законодавства здійснено нарахування. У задоволенні позову просить відмовити.

28.04.2020 від позивача через канцелярію суду (вх. №19640) подано відповідь на відзив.

Статтею 258 КАС України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження, фіксація судового засідання за допомогою технічного засобу, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України не здійснювалось.

Суд, оцінивши обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наступне.

З 25.03.2004 позивач був зареєстрований як фізична особа - підприємець, про що у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зроблено запис дата запису: 18.10.2019, Номер запису: 2 105564.

Згідно реєстраційної та облікової картки платника податків перебуває на обліку як фізична особа - підприємець з 30.03.2004, загальна система оподаткування, 19.12.2019 - здійснено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем за її рішенням, стан платника податків - 11 - ПРИПИНЕНО, номер запису 3105564.

Згідно інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) по коду класифікації доходів бюджетні 71040000 (Для фізичних осіб-підприємців, у тому числі які обрали спрощену систему оподаткування, та осіб які проводять незалежну професійну діяльність):

Нараховано єдиний внесок за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 в сумі - 15819,54 грн в тому числі:

- 09.02.2018 в сумі 8448,0 грн за 2017 рік (Нараховано розрахункову суму єдиного внеску за рік); 19.04.2018 в сумі 2457,18 грн за І кв. 2018 року (Нараховано СВ ФОП, в т.ч. на спрощеній ситемі та фермерам);

- 19.07.2018 в сум і 2457.18 грн за II кв. 2018 року (Нараховано СВ ФОП. в т.ч на спрощеній системі та фермерам);

- 19.10.2018 в сумі 2457,18 грн за III кв. 2018 року (Нараховано СВ ФОП в т.ч на спрощеній системі та фермерам).

Позивач сплату єдиного внеску за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 - не здійснювала, заборгованість по сплаті єдиного внеску склала - 15819,54 грн.

Нараховано єдиний внесок за період з 01.01.2019 по 31.12.2019, в сумі - 13473,90 грн в тому числі: - 21.01.2019 в сумі 2457,18 грн за IV кв. 2018 року (Нараховано СВ ФОП, в т.ч на спрощеній системі та фермерам);

- 19.04.2019 в сумі 2754,18 грн за І кв. 2019 року (Нараховано СВ ФОП, в т.ч. на спрощеній системі та фермерам);

- 21.10.2019 в сумі 2754,18 грн за III кв. 2019 року (Нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. на спрощеній системі та фермерам);

- 19.07.2019 в сумі 2754,18 грн за II квартал 2019 року (Нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. на спрощеній системі та фермерам);

- 21.10.2019 в сумі 2754,18 грн за III квартал 2019 року (Нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. спрощеній системі та фермерам);

- 23.12.2019 в сумі 2754,18 грн за IV квартал 2019 року (Нарах. Плат. самост. о.п. по стро (декл.термінспл. пот.рік).

ОСОБА_1 сплачено єдиного внеску за період з 01.01.2019 по 31.12.2019 у сумі - 29293,44 грн, заборгованість по сплаті єдиного внеску - відсутня.

Нараховано єдиний внесок за період з 01.01.2020 по термін надання висновку в сумі 16949,85 грн, в тому числі:

06.03.2020 в сумі 16949,85 грн, нараховано єдиний внесок згідно рішення № від 14.02.2020 «Про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску» за період з 10.02.2018 до 20.12.2019.

ОСОБА_1 сплату єдиного внеску за період 01.01.2020 по термін надання висновку не здійснювала, заборгованість по сплаті єдиного внеску склала - 16949,85 грн.

На підставі п. 19-1.1.1., 19-1.1.2., п. 19-1.1. ст. 19-1, п. п. 20.1.4, п. п. 20.1.19 п.20.1 ст. 20, п. п-) пп. 75.1.1 п. 75.1 ст., ст.76 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-УІ (із змінами та доповненнями) та №2755-УІ, п.2 чі ст.13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI головним державним» ревізором - інспектором Вознесенівського управління у м. Запоріжжі ГУ ДФС у Запорізькій 14.02.2020, проведено камеральну перевірку з питань несплати (неперерахування) або несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) єдиного внеску ОСОБА_1 за період з 10.02.2018 до 20.12.2019.

За результатами проведення камеральної перевірки на підставі частини десятої та пункту 2 частини одинадцятої статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне; перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування складені податкове рішення:

- рішення № від 14.02.2020 про застосування штрафних санкцій нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахуванні) єдиного внеску код платежу 71040000, нараховано штрафні санкції у розмірах:

- штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум у сумі - 5307,88 грн; -за несвоєчасне перерахування або несвоєчасне зарахування на рахунки органів доходів ї зборів сум єдиного внеску, фінансових санкцій, зазначених у частині одинадцятій цієї статті,| нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка зазначених сум у сумі - 11641,97 грн. Загальна сума донарахувань склала - 16949,85 грн.

У позові позивач зазначає, що 05 березня 2020 року звернулась до Вознесенівського управління у м. Запоріжжі Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області щодо надання документу на підставі якого було сплачено суму боргу в сумі 29 803 грн 44 коп. Спеціаліст ДПС відмовила позивачу у наданні відповідного документу, посилаючись про направлення такого документу на адресу позивача.

Також позивач у позові зазначає, що 25 січня 2020 року через поштове відділення отримала Рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 14.02.2020 в сумі 16 949 грн 85 коп. за період з 10.02.2018 по 20.12.2019.

Також у позові позивач просить суд повернути надмірно сплачений єдиний соціальний внесок у звязку з тим, що нараховані суми з боку котнролюючого органу були прийняті після внесення запису про взяття та зняття з державної реєстрації.

Відповідач у позові не зазначає суду свою позицію щодо поверення таких коштів.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення по справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно достатті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначено Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Пунктом 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" визначено, що єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" встановлено що платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" облік осіб, зазначених у пунктах 1, 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, ведеться в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування, а щодо застрахованих осіб, які є учасниками накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - учасниками накопичувальної пенсійної системи), - з національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, та Пенсійним фондом.

Взяття на облік осіб, зазначених у пунктах 1, 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється органом доходів і зборів шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру страхувальників.

Зняття з обліку платників єдиного внеску, зазначених в абзацах другому, п`ятому та сьомому пункту 1 та пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється органами доходів і зборів на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, платників єдиного внеску - фізичних осіб - підприємців, - на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, після проведення передбачених законодавством перевірок платників та проведення остаточного розрахунку, а платників єдиного внеску, зазначених в абзаці шостому пункту 1 та пункті 5 частини першої статті 4 цього Закону, на яких не поширюється дія Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", - за їхньою заявою після проведення передбачених законодавством перевірок платників, звірення розрахунків та проведення остаточного розрахунку, а платників єдиного внеску, зазначених в абзаці восьмому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, - за їхньою заявою.

Органи доходів і зборів повідомляють Пенсійний фонд про взяття на облік платників єдиного внеску із зазначенням органу доходів і зборів, в якому взято на облік платника. Порядок здійснення такого повідомлення визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом.

Відповідно до п. 2 та 3 ст. 7 Закону єдиний внесок нараховується:

для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску;

для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Відповідно до п. 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про вне сення змін до Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підпри ємців» щодо спрощення механізму державної реєстрації припинення суб`єктів господарювання №2390 від 01.07.2010, процес включення до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, зареєстрованих до 1 липня 2004 року, завершуєть ся через рік, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Згідно п.п.3-4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2390-VІ усі юридичні особи та фізичні особи - підприємці, створені та зареєстровані до 1 липня 2004 року, зобов`язані у встановлений пунктом 2 цього розділу строк подати державному реєстратору реєстраційну картку для включення відомостей про них до Єдиного державного реєстру. Державний реєстратор при надходженні від юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців реєстраційної картки зо бов`язаний, відповідно до вимог статті 19 цього Закону, провести включення відомостей про діючі юридичні особи та фізичних осіб - підприємців і видати їм виписку з Єдиного державного реєстру.

Свідоцтва про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, оформ лені з використанням бланків старого зразка та видані до 1 липня 2004 року, після настання вста новленого пунктом 2 цього розділу строку вважаються недійсними.

Відповідно до п.п.7, 8 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2390-VІ спе ціально уповноважений орган з питань державної реєстрації протягом місяця з дати завершення процесу включення до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, зареєстрованих до 1 липня 2004 року, передає відомості про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, включених до Єдиного державного реєстру, органам виконавчої вла ди та органам місцевого самоврядування (далі - уповноважені органи), які в межах своїх повнова жень ведуть облік юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та/або проводять реєстрацію юридичних осіб будь-яких організаційно-правових форм та фізичних осіб - підприємців.

Після закінчення передбаченого для включення відомостей до Єдиного державного реєст ру строку, встановленого пунктом 2 цього розділу, уповноважені органи у місячний строк прово дять остаточне звірення даних відомчих реєстрів (баз даних реєстрів, журналів реєстрації, обліку тощо), за результатами якого готують аналітичну інформацію для передачі її тимчасовим міжвідо мчим спеціальним комісіям, утвореним з метою проведення в Автономній Республіці Крим та від повідних областях інвентаризації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, зареєстрованих до 1 липня 2004 року, відомості про яких до строку, встановленого пунктом 2 цього розділу, не включені до Єдиного державного реєстру.

За результатами проведеної тимчасовими міжвідомчими спеціальними комісіями роботи відомості про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, зареєстрованих до 1 липня 2004 ро ку, включаються до Єдиного державного реєстру з відміткою про те, що свідоцтва про їх державну реєстрацію, оформлені з використанням бланків старого зразка та видані до 1 липня 2004 року, вважаються недійсними.

Так, ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» не містить жодних приписів щодо будь-яких обов`язків фізичних осіб-підприємців. Суд наголошує, що зазначена норма містить вказівку на обов`язок саме державного реєстратора протягом 2004-2005 років здійснити заміну раніше виданих юридичним особам та фізичним особам - підприємців свідоцтв про державну реєстрацію на свідоцтва про державну реєстрацію єдиного зразка у разі надходження від таких юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців реєстраційної картки.

Суд зауважує, що положення ч.3 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» (у редакції до 01.01.2016) передбачали, що якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою.

Аналогічні положення містяться у ч.3 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», де зазначено, що якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Закон України №2390 втратив чинність 25.04.2014, а отже - з цієї дати завершено процес інвентаризації державною та внесення нею в ЄДР відомостей про суб`єктів господарювання, котрі зареєстровані до 01.07.2004 та самостійно (шляхом подання реєстраційної картки) не ініціюють їх перереєстрацію в ЄДР.

Як встановлено матеріалами адміністративної справи, позивач була зареєстрована як фізична особа-підприємець з 25.03.2004 Хортицькою районною адміністрацією Запорізької міської ради за № 35489315Ф0030959, тобто до 01.07.2004.

У зв`язку з тим, що господарську діяльність ніколи не вела та не отримувала доходу, в установлений законом строк не подавалась державному реєстратору реєстраційна картка для включення відомостей про позивача до Єдиного державного реєстру та для заміни свідоцтва про державну реєстрацію на свідоцтва про державну реєстрацію єдиного зразка, а отже позивач не була включена до відомостей про діючі юридичні особи та фізичних осіб - підприємців та моє свідоцтво старого зразка є недійсним.

Також, як вбачається із даних трудової книжки позивача НОМЕР_2 та даних Форми ОК-5 з реєстру застрахованих осіб Держаного реєстру загальнообов`язкового соціального страхування, позивач перебувала у трудових відносинах з 01.04.1999 по 17.12.2019 безперервно та єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування добросовісно сплачував за неї роботодавець.

Інших доказів реєстрації позивача як фізичної особи - підприємця, платника податків та єдиного внеску відповідачем суду не надано.

Згідно із ч. 3 статті 9 Закону №2464 обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Відповідно до підпункту 6 частини першої статті 1 Закону № 2464 недоїмка - це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Частинами 3 та 4 ст.25 Закону № 2464 передбачено, що суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів. Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Згідно з ч.4 статті 8 Закону №2464 порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) страхувальниками, визначеними Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів визначає Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджена наказом Міністерства фінансів України 20.04.2015 №449 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 04.05.2018 №469) (далі по тексту - Інструкція №449).

Згідно пункту 1 розділу VI Інструкції №449 до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

У відповідності до п. 3 розділу VI Інструкції, органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо:

- дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів;

- платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;

- платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається):

- платникам, зазначеним у підпунктах 1 та 2 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом десяти робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій);

- платникам, зазначеним у підпунктах 3 та 4 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом п`ятнадцяти робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Пунктом 4 вказаного розділу Інструкції визначено, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи фіскального органу за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

З аналізу наведених вище положень вбачається, що у разі наявності у платника на кінець календарного місяця недоїмки зі сплати єдиного внеску фіскальний орган на підставі даних звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи фіскального органу формує та надсилає (вручає) платнику вимогу про сплату боргу (недоїмки) на суму такої недоїмки.

При цьому, суд звертає увагу, що вимога про сплату заборгованості у розмірі 29293,44 грн відповідачем не формувалася, однак позивач сплатив суму єдиного внеску саме за період з 01.01.2018 по 31.12.2019 розраховану від розміру мінімального страхового внеску 19 грудня 2019 року, що не заперечується відповідачем у відзиві.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань дата запису: 19.12.2019; Номер запису: 3105564; стан суб`єкта фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - припинено.

Тому в задоволені позовної вимоги щодо скасування нарахованої недоїмки у розмірі 29293,44 грн необхідно відмовити.

Щодо визнання протиправним та скасування податку на доходи з фізичних осіб у сумі 510,00 грн суд зазначає настуне.

Як встановлено матеріалами справи та відзивом на позову заяву, контролюючим органом був нарахований єдиний внесок наступним чином.

За період з 01.01.2018 по 31.12.2018 в сумі - 15819,54 грн в тому числі:

- 09.02.2018 в сумі 8448,0 грн за 2017 рік (Нараховано розрахункову суму єдиного внеску за рік); 19.04.2018 в сумі 2457,18 грн за І кв. 2018 року (Нараховано СВ ФОП, в т.ч. на спрощеній системі та фермерам);

- 19.07.2018 в сумі 2457,18 грн за II кв. 2018 року (Нараховано СВ ФОП. в т.ч. на спрощеній системі та фермерам);

- 19.10.2018 в сумі 2457,18 грн за III кв. 2018 року (Нараховано СВ ФОП в т.ч. на спрощеній системі та фермерам).

Позивач сплату єдиного внеску за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 - не здійснювала, заборгованість по сплаті єдиного внеску склала - 15819,54 грн.

За період з 01.01.2019 по 31.12.2019, в сумі - 13473,90 грн в тому числі: - 21.01.2019 в сумі 2457,18 грн за IV кв. 2018 року (Нараховано СВ ФОП, в т.ч. на спрощеній системі та фермерам);

- 19.04.2019 в сумі 2754,18 грн за І кв. 2019 року (Нараховано СВ ФОП, в т.ч. на спрощеній системі та фермерам);

- 21.10.2019 в сумі 2754,18 грн за III кв. 2019 року (Нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. на спрощеній системі та фермерам);

- 19.07.2019 в сумі 2754,18 грн за II квартал 2019 року (Нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. на спрощеній ситемі та фермерам);

- 21.10.2019 в сумі 2754,18 грн за III квартал 2019 року (Нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. спрощеній системі та фермерам);

- 23.12.2019 в сумі 2754,18 грн за IV квартал 2019 року (Нарах. Плат. самост. о.п. по стро (декл.термінспл. пот.рік).

ОСОБА_1 сплачено єдиного внескуза період з 01.01.2019 по 31.12.2019 у сумі - 29293,44 грн, заборгованість по сплаті єдиного внеску - відсутня.

Позивач у позові зазначає про те, що контролюючим органом був нарахований податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 510,00 грн, однак жодних документів не надає.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву також не зазначає про обов`язок позивача сплатити зазначений податок.

Окрім того, при здійсненні нарахування суми єдиного внеску, судом встановлено, що така сума складає 29293,44 грн та саме на неї контролюючим органом була застосована штрафна санкція.

За таких обставин, позовні вимоги в тій частині задоволенню не підлягають.

Щодо скасування рішення № від 14.02.2020 суд зазначає наступне.

Згідно з п. 6 частини першої ст. 1 Закону № 2464 суми ЄСВ, своєчасно не нараховані та/або не сплачені у строки, є недоїмкою.

Штраф у розмірі 20 відсотків несплачених або несвоєчасно сплачених сум ЄСВ накладається за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) ЄСВ (п. 2 частини одинадцятої ст. 25 Закону № 2464).

На суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення (частина десята ст. 25 Закону № 2464).

Як встановлено матеріалами справи, на підставі п. 19-1.1.1., 19-1.1.2., п. 19-1.1. ст. 19-1, п. п. 20.1.4, п. п. 20.1.19 п.20.1 ст.20, п. п-) пп. 75.1.1 п. 75.1 ст., ст.76 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-УІ (із змінами та| доповненнями) та №2755-УІ, п.2 ч.1 ст.13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску н||| загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI головним державним» ревізором - інспектором Вознесенівського управління у м. Запоріжжі ГУ ДФС у Запорізькій 14.02.2020, проведено камеральну перевірку з питань несплати (неперерахування) або несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) єдиного внеску ОСОБА_1 за період з 10.02.2018 до 20.12.2019.

За результатами проведення камеральної перевірки на підставі частини десятої та пункту 2 частини одинадцятої статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне; перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування складені податкове рішення :

- рішення № від 14.02.2020 про застосування штрафних санкцій нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахуванні) єдиного внеску код платежу 71040000, нараховано штрафні санкції у розмірах:

- штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум у сумі - 5307,88 грн; -за несвоєчасне перерахування або несвоєчасне зарахування на рахунки органів доходів ї зборів сум єдиного внеску, фінансових санкцій, зазначених у частині одинадцятій цієї статті,| нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка зазначених сум у сумі - 11641,97 грн. Загальна сума донарахувань склала - 16949,85 грн.

25 січня 2020 року через поштове відділення позивач отримала Рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 14.02.2020 в сумі 16 949 грн 85 коп. за період з 10.02.2018 по 20.12.2019.

Оскільки штраф нараховується на суму боргу (недоїмки), суд зазначає, що позивач за період з 01.01.2017 по 19.12.2019 була найманим працівником, суми страхових внесків за неї сплачував роботодавець. З наведених підстав рішення про застосування штрафних санкцій підлягає скасуванню.

Щодо вимоги про повернення сплачених сум необхідно зазначити наступне.

Відповідно до статей 9 та 11 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» розроблено Порядок зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 16.01.2016 № 6 (далі - Порядок № 6).

Вказаний Порядок №6 визначає процедуру зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) або повернення платникам, на яких згідно із Законом покладено обов`язок нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, надміру та/або помилково сплачених коштів єдиного внеску.

Відповідно до п. 3 Порядку №6 надміру сплачені суми єдиного внеску - суми коштів, які на певну дату зараховані на відповідний рахунок 3719 понад нараховані суми єдиного внеску на таку дату (крім сум авансових платежів, граничний строк сплати яких не настав, сплачених відповідно до абзацу другого частини восьмої статті 9 Закону); помилково сплачені суми єдиного внеску - суми Коштів, які на певну дату зараховані на невідповідний рахунок 3719 та/або сплачені з рахунку неналежного Платника; рахунок 3719 - відповідні небюджетні рахунки за балансовим рахунком 3719 «Рахунок для зарахування коштів, які підлягають розподілу за видами загальнообов`язкового державного соціального страхування», відкриті в органах Державної казначейської служби України.

Пунктами 4-7 Порядку №6 встановлено, що у випадку надмірної сплати сум єдиного внеску на рахунок 3719 органом доходів і зборів здійснюється зарахування цих Коштів у рахунок майбутніх платежів за тим самим рахунком відповідно до встановленого розміру єдиного внеску та у порядку календарної черговості виникнення зобов`язань Платника з цього платежу.

Повернення Коштів здійснюється у випадках:

1) надмірної або помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на відповідний рахунок 3719;

2) помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на невідповідний рахунок 3719;

3) помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на рахунок з обліку доходів бюджету;

4) помилкової сплати податкових зобов`язань з податків, зборів, штрафних (фінансових) санкцій та пені, передбачених Податковим кодексом України, на рахунок 3719.

Повернення Коштів здійснюється на підставі заяви Платника про таке повернення (далі - Заява).

У випадках, передбачених підпунктами 1, 2 та 4 пункту 5 цього Порядку, Заява подається до органу доходів і зборів, на рахунок якого сплачено Кошти, за формою, визначеною у додатку 1 до цього Порядку.

У разі надходження Заяви про повернення Коштів, що надміру сплачені страхувальниками, які беруть добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, Платник додає оригінал або завірену ним копію розрахункового документа (квитанцію, платіжне доручення тощо), що підтверджує сплату Коштів на рахунок 3719.

У разі надходження Заяви про повернення Коштів з рахунку 3719 підрозділ органу доходів і зборів, на який покладено функцію адміністрування єдиного внеску, у строк не більше ніж десять робочих днів з дати реєстрації Заяви проводить перевірку наданої Платником інформації.

Заява залишається без задоволення у таких випадках:

невідповідність Заяви формі, визначеній у додатку 1 до цього Порядку;

недостовірність викладеної у Заяві Платника інформації;

подання Заяви не за місцем обліку надміру та/або помилково сплачених сум єдиного внеску;

наявність у Платника заборгованості зі сплати єдиного внеску та/або фінансових санкцій.

У разі відмови в задоволенні Заяви про повернення Коштів з рахунку 3719 Платнику єдиного внеску підрозділом органу доходів і зборів, на який покладено функцію адміністрування єдиного внеску, надається повідомлення за підписом посадової особи із зазначенням причин відмови.

Як встановлено матеріалами адміністративної справи, позивач із заявою про повернення коштів, про надміру сплачених страхувальниками, до контролюючого органу внесків не зверталась. Тому позовна вимога у тій частині задоволенню не підлягає.

Згідно з частин 1 та 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до ст. 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що, відповідно до частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (ч. 3 ст. 139 КАС Украъни).

Матеріалами справи встановлено факт сплати судового збору у загальному розмірі 1681,60 грн, що підтверджується квитанціями № 0.0..1 від 19.03.2020, №0.0..1 від 10.03.2020.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС в Запорізькій області (юридична адреса: 69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) про визнання протиправними та скасування вимог, рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби в Запорізькій області від 14.02.2020 № про застосування до ОСОБА_1 штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 10.02.2018 по 20.12.2019 в сумі 16 949 грн 85 коп.

В задоволені інших позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області (юридична адреса: 69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі виготовлено та підписане суддею 13.05.2020.

Суддя Р.В. Сацький