Справа № 308/12191/19
Суддя: Бенца К. К.
Дата ухвалення: 2020-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2020 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Бенца К.К.,

при секретарі Парова І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Ужгород, адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із адміністративним позовом до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про порушення митних правил. Окрім того просив на час розгляду справи зупинити вчинення виконавчих дій за виконавчим провадженням ВП № 60206432 від 03.10.2019 року до набрання судовим рішенням у справі законної сили.

Мотивуючи позовні вимоги вказує на те, що постановою в справі про порушення митних правил №2868/30500/19 від 12.06.2019 року, винесеною заступником начальника Закарпатської митниці ДФС Каращенко А.І., позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч.3 ст. 470 МК України з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 8 500,00 гривень. Вказану постанову він отримав поштовим зв`язком 16.10.2019 року. Вважаючи вказану постанову необгрунтованою, безпідставною та неправомірною, вказує на те, що 29 травня 2019 року у зоні митного контролю на ділянці «Виїзд», митного поста «Неветленфолу» Закарпатської митниці ДФС, при виїзді з України на автомобілі «Opel Zafira», р.н. Болгарії НОМЕР_1 , Державною митною службою України було виявлено, що позивачем пропущено строк транзитного перебування на території України вказаного автомобіля, який в`їхав в Україну 14.08.2018 р. через пункт пропуску «Неветленфолу». Державним інспектором був складений протокол про порушення митних правил №2868/30500/19 від 29.05.2019 року відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 470 МК України, а саме за перевищення встановленого ст.95 МК України строку доставки транспортного засобу більше ніж на десять діб та як наслідок заступником начальника Закарпатської митниці ДФС була винесена постанова, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч.3 ст. 470 МК України з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 8 500,00 гривень.

Позивач з винесенням постанови не згоден, вважає постанову № 2868/30500/19 від 12.06.2019 року такою, що винесена із порушенням чинного законодавства та такою, що не відповідає дійсним обставинам справи, вказує на те, що відсутні були підстави для складання протоколу про порушення митних правил, який в подальшому став підставою для винесення вищевказаної постанови. Позивач вважає, що постанова є незаконною, постановленою з порушенням норм чинного законодавства щодо порядку та строків постановлення.

Вказує, що постанова винесена у його відсутності, чим грубо порушено його права, зокрема право на захист. Окрім того, вважає оскаржувану постанову незаконною, оскільки відповідачу достеменно було відомо про перевищення ним строку тимчасового ввезення автомобіля марки «Opel Zafira», р.н. Болгарії НОМЕР_1 , ще в серпні 2018 року. Незважаючи на можливість зафіксувати порушення митних правил у межах строків накладення стягнення, передбачених ст. 467 МК України , посадовою особою протокол про порушення митних правил складено лише 29 травня 2019 року, хоча за період з 24 серпня 2018 року до 29 травня 2019 року позивач неодноразово перетинав митний кордон України, проте працівниками митниці протоколів про порушення митних правил не було складено.

Окрім того, вказує на те, що правопорушення пов`язане з перевищенням встановленого ст.95 МК України строку, вважається вчиненим на одинадцятий день після настання строку доставки, передбаченого ст.95 МК України, тобто 25.08.2018 року. З огляду на вказане, вважає, що адміністративне стягнення за вказане правопорушення накладено після закінчення строку накладення адміністративного стягнення. Вказує, що строки накладення адміністративного стягнення на нього за порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України, на момент винесення спірної постанови закінчилися, а тому постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про порушення митних правил закриттю на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

З посиланням на викладене, просить суд задовольнити позовні вимоги та скасувати постанову в справі порушення митних правил № 2868/30500/19 від 12.06.2019 року, а провадження у справі про порушення митних правил закрити на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Позивач у судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просить задовольнити позов з мотивів, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надіслав на адресу суду письмовий відзив, згідно якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

12.12.2019 року позивачем надіслано на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та прость позов задовольнити;

16.12.2019 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, в задоволенні позовних вимог просить відмовити.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи принципи рівності сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 9, ч. 2 ст. 77 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що 14.08.2018 року ОСОБА_1 ввіз на митну територію України через пункт пропуску «Неветленфолу» легковий автомобіль марки «Opel Zafira», р.н. Болгарії НОМЕР_1 в митному режимі "Транзит". ОСОБА_1 зобов`язався вивезти вищевказаний транспортний засіб в строк до 19.08.2018 року у разі переміщення в зоні діяльності Закарпатської митниці ДФС або до 24.08.2018 року при вивезенні його за межі території України через пункт пропуску іншої митниці.

Як встановлено судом, під час проведення 29 травня 2019 року перевірки документів з використанням баз даних ЄАІС Держмитслужби встановлено, що станом на 29.05.2019 року автомобіль марки «Opel Zafira», р.н. Болгарії НОМЕР_1 вивезеним за межі митної території України не значився.

За вказаних обставин старшим державним інспектором відділу митного оформлення №2 митного поста «Неветленфолу» Закарпатської митниці ДФС Івасюк Ю.М. відносно ОСОБА_1 було запроваджено протокол № 2868/30500/19 від 29.05.2019 року про порушення митних правил за ознаками ч.3 ст. 470 МК України, а саме за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари, транспортні засоби більше ніж на десять діб.

Судом встановлено, що постановою №2868/30500/19 від 12.06.2019 року, винесеною заступником начальника Закарпатської митниці ДФС за наслідками розгляду протоколу №2868/30500/19 про порушення митних правил від 29.05.2019 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч.3 ст. 470 МК України з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500, 00 гривень, а саме за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортного засобу , що перебував під митним контролем більше ніж на десять діб.

Не погодившись з даною постановою митного органу, ОСОБА_1 звернувся в суд з даним позовом.

Стверджуючи, що вказана постанова є протиправною, позивач вказує на те,що відповідачем порушена процедура розгляду справи про порушення митних правил, що полягало у прийнятті постанови поза межами встановленого у частині першій статті 467 Митного кодексу України строку, що не було враховано посадовою особою під час складення протоколу та винесення постанови.

Доказів на підтвердження факту аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб відповідно до вимог статті 460 МК України позивачем надано не було.

За встановлених обставин, суд, виходить із наступного.

Пункт 28 статті 4 МК України визначає митні правила, як встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем, або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом та іншими законами України.

Пункт 25 статті 4 МК України визначає митний режим - комплекс взаємопов`язаних правових норм, що відповідно до заявленої мети переміщення товарів через митний кордон України визначають митну процедуру щодо цих товарів, їх правовий статус, умови оподаткування і обумовлюють їх використання після митного оформлення.

Статтею ст. 95 МК України, встановлені наступні строки для транзитних перевезень: для автотранспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно з ч. 3 ст. 470 МК України, перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документівна ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Виходячи з наведеного, позивач зобов`язаний був вивезти вищевказаний транспортний засіб в строк до 19.08.2018 року у разі переміщення в зоні діяльності Закарпатської митниці ДФС або до 24.08.2018 року при вивезенні його за межі території України через пункт пропуску іншої митниці.

Порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України передбачає перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів .

Отже, зважаючи на норми чинного законодавства, враховучи встановлені в ході судового розгляду справи обставини, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 перевищив встановлений статтею 95 цього Кодексу строк доставки транспортного засобу, що перебував під митним контролем більше ніж на десять діб.

Що стосується доводів позивача про те, що строки накладення адміністративного стягнення на нього за порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України, на момент винесення спірної постанови закінчилися, суд вважає такі висновки помилковими , виходячи з наступного.

Статтею 467 МК України передбачені строки накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил. Загальний строк накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил становить шість місяців з дня виявлення правопорушення.

Згідно із частиною 1 статті 467 Митного кодексу України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Статтею 522 МК України передбачено, що справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468, 469, частинами першою - п`ятою статті 470, статтями 474, 475, 477-480, частинами першою - п`ятою статті 481, статтею 485 цього Кодексу, розглядаються митними органами.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 491 МК України , підставою для порушення справи про порушення митних правил є безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил.

Відповідно до ст. 494 МК України - про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до листа Мінюсту України від 17.07.2007 р. № 22-14-493, триваючими визнаються правопорушення, які, розпочавшись з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов`язків. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа або не виконує конкретний покладений на неї обов`язок, або виконує його не повністю або неналежним чином.

Триваючими адміністративними проступками є проступки, пов`язані з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою (наприклад, проживання без паспорта, самовільне будівництво будинків або споруд тощо), припиняються або виконанням регламентованих обов`язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності. Дуже часто ці правопорушення є наслідками протиправної бездіяльності. Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків.

Зважаючи на викладене, триваючі правопорушення слід розглядати як формально закінчені з моменту їх суб`єктивного офіційного виявлення, тобто з часу виявлення і фіксації в протоколі про адміністративне правопорушення, приписі, акті перевірки і т.д.

Зокрема, не вивезення автомобілів, що перебувають під митним контролем і щодо яких існує обовязок вивезення за межі митної території України характеризується тривалою протиправною бездіяльністю, властивою триваючим правопорушенням.

Отже, правопорушення передбачене ст.470 МК України щодо невивезення транспортного засобу, що перебуває в режимі «транзит», та щодо якого існує обов`язок вивезення за межі митної території протягом певного строку, є триваючим правопорушенням, оскільки в даному випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов`язку, а тому адміністративне стягнення може бути накладене не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цього правопорушення.

Митний кодекс України не містить визначення поняття триваючого правопорушення. Проте, в теорії адміністративного права триваючими визначаються правопорушення, що пов`язані з тривалим, безперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою, припиняються або виконанням регламентованих обов`язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності. Дуже часто ці правопорушення є наслідками протиправної бездіяльності.

Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують Закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків.

Таким чином, невивезення транспортного засобу, що перебуває в режимі транзиту, та щодо якого існує обов`язок вивезення за межі митної території протягом 10-денного строку, є триваючим правопорушенням, оскільки, в даному випадку, особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов`язку.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 08 серпня 2018 року (справа 607/12366/15-а) .

Судом встановлено про відсутність обставин, що виключають провадження у справі.

Судом встановлено, що перевищення позивачем строку транзитного перевезення транспортного засобу особистого користування, що перебуває під митним контролем, виявлене відповідачем 29 травня 2019 року. При цьому, станом на момент виявлення правопорушення, обов`язок позивача щодо вивезення транспортного засобу за межі території України протягом 10 діб, встановлений пунктом 1 частини першої статті 95 МК України, виконаний не був.

Таким чином, діяння (бездіяльність) ОСОБА_1 щодо невивезення транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, за межі митної території України, характеризуються тривалим невиконанням встановленого приписами МК України обов`язку. Вчиняючи такі діяння, позивач перебував у стані безперервного порушення Закону.

Отже, оскаржувана постанова в справі про порушення митних правил №2868/30500/19 від 12.06.2019 року винесена відповідачем в межах шестимісячного строку з дня виявлення триваючого правопорушення.

Аргументи позивача про те, що оскаржувана постанова прийнята відповідачем за його відсутності, оскільки про розгляд справи його належним чином не було повідомлено, не знайшли свого підтвердження, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, про місце, час розгляду справи позивач був належним чином повідомлений під час складання протоколу про порушення митних правил та отримав примірник протоколу, що підтверджується його підписом у відповідній графі протоколу.

В матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 від 29.05.2019 року, згідно якої останній вказав, що йому повідомлено, що розгляд справи про порушення митних правил № 2868/30500/19 відбудеться 12.06.2019 року о 11 год. 00 хв. в приміщенні Закарпатської митниці ДФС.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 6 ст. 530 МК України перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Судом враховується положення ст. 55 Конституції України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Так, у п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994р. Справа «Руїз Торіха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Приймаючи до уваги викладене, приходжу до висновку про необгрунтованість , безпідставність позовних вимог, в задоволенні яких слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6-14, 25, 32, 77, 205, 241, 243 - 246, 250, 286 КАС України, ст. ст. 4, 95, ч.3 ст.470 МК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про порушення митних правил - відмовити.

Відповідно ч.2 ст.271 КАС України копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені п. 3 ст. 288 КАС України у десятиденний строк із дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 )

Відповідач: Закарпатська митниця ДФС України - (місце знаходження м. Ужгород, вул. Собранецька, 220, 88000).

Дата складання повного судового рішення 07.05.2020 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца