Справа № 140/955/20
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2020-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2020 року ЛуцькСправа № 140/955/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 13.11.2019 року №000095-32.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте без урахування фактичних обставин, всупереч норм чинного законодавства України, а тому підлягає скасуванню. Зокрема, позивач зазначає, що штрафні санкції в сумі 6800 грн. за реалізацію алкогольних напоїв особі, яка не досягла 18 років, застосовані безпідставно, оскільки у продавця, яка реалізувала товар неповнолітньому, не виникло сумнівів щодо досягнення ним 18-річного віку, постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Піддубцівської сільської ради Луцького району не встановлено в діях продавця складу правопорушення, передбаченого статтею 156 ч. 2 КУпАП, а справу закрито. Щодо застосування штрафних санкцій в сумі 10000 грн. за торгівлю тютюновими виробами за цінами вищими від максимальних роздрібних цін позивач зазначає, що продавець помилково продала цигарки за ціною на 1 грн. більшою за максимальні роздрібні ціни, оскільки цигарки привозять в магазин за різними відпускними цінами і тому сталася плутанина. Також позивач вважає, що перевірка була проведена протиправно, при винесенні оскаржуваного рішення відповідачем було порушено строки застосування фінансових санкцій.

Відповідач у відзиві на позов вказує, що перевіркою було встановлено факт реалізації алкогольного напою неповнолітньому ОСОБА_2 , особу якого було встановлено інспектором з ювенальної поліції Луцького ВП ГУНП у Волинській області майором Мороз Ю. О. згідно паспорта НОМЕР_3, виданого 03.05.2017 року, що стало підставою для застосування штрафних санкцій у розмірі 6800 грн. Також при перевірці було встановлено факт реалізації цигарок за ціною вищою за максимальні роздрібні ціни, що суперечить вимогам Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального». Оскаржуване податкове повідомлення-рішення було прийняте в межах строків, встановлених Інструкцією про порядок застосування штрафних санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», затвердженої наказом ДААК ДПА України від 08.07.2003 року № 80 (в редакції наказу Департаменту САТ ДПА України від 20.06.2017 року № 113). З наведених підстав відповідач просив у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 10.03.2020 року відкрито провадження в адміністративні справі, ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що працівниками Головного управління ДФС у Волинській області 14.05.2019 було проведено фактичну перевірку кіоску № НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює торгівельну діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_1 . Перевірка здійснена на підставі наказу Головного управління ДФС у Волинській області від 10.05.2019 № 1644 та направлень на фактичну перевірку від 10.05.2019 №233, № 234, № 247.

Актом перевірки від 14.05.2019 №03/107/40-01/ НОМЕР_2 встановлено порушення, зокрема, ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» - продаж алкогольних напоїв та тютюнових виробів особі, яка не досягла 18-ти років, а також ст. 11-1 вказаного Закону - факт роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, які встановлені виробником тютюнових виробів, збільшеними на суму акцизного податку з реалізації через роздрібну торговельну мережу тютюнових виробів.

Перевіркою було встановлено, що 14.05.2019 об 11 год.15 хв. продавець кіоску ОСОБА_3 продала 1 пляшку пива 0,65 л. «Перша приватна броварня» світле, вміст спирту 4,8 % об`єму по ціні 22,00 гри. та 1 пачку сигарет «Philip Morris novel mix» по ціні 36,50 грн. неповнолітньому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не запитуючи у неповнолітнього про його вік і не вимагаючи документів, які засвідчують його особу, чим порушила вимоги ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

За даними акту перевірки особу неповнолітнього було встановлено інспектором з ювенальної поліції Луцького ВП ГУНП у Волинській області майором Мороз Ю. О. згідно бази «АРМОР». Разом з тим, у відзиві на позові відповідач зазначив, що особу неповнолітнього було встановлено на підставі паспорту НОМЕР_3, виданого 03.05.2017 року, хоча ні в акті перевірки, ні в жодному іншому документі, які є в матеріалах справи, про паспорт не зазначено.

14.12.2019 адміністративна комісія при виконавчому комітеті Піддубцівської сільської ради, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_3 , винесла постанову № 7, якою справу закрила за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого статті 156 КУпАП. Протоколу, на підставі якого було встановлено адміністративне правопорушення, відповідачем суду не надано.

13.11.2019 року відповідачем прийнято рішення про застосування фінансових санкцій від 13.11.2019 року №000095-32, яким до підприємця застосовано штрафні санкції у сумі 16800 грн.: 6800 грн. - за продаж алкогольних напоїв тат тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, 10000 грн. - за факт роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, які встановлені виробником тютюнових виробів, збільшеними на суму акцизного податку з реалізації через роздрібну торговельну мережу тютюнових виробів.

Не погоджуючись з вказаними рішенням про стягнення фінансових санкцій ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України від 19.12.1995 № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (далі - Закон № 81/95-ВР).

Згідно пункту 2 частини першої, частин четвертої та п`ятої статті 15-3 Закону №481/95-ВР забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років. Продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов`язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку. У разі відмови покупця надати такий документ продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів такій особі забороняється.

Частиною першою статті 17 Закону №481/95-ВР визначено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6800 гривень (абзац 9 частини другої статті 17 Закону №481/95-ВР).

Пунктом 5 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 № 790, передбачено, що підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, зокрема, матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Відтак, визначальним для притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності за абзацом 9 частини другої статті 17 Закону №481/95-ВР є встановлення факту продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років.

Таку правову позицію викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21.03.2019 у справі № 826/25872/15

Як встановлено з матеріалів справи, 14.12.2019 адміністративна комісія при виконавчому комітеті Піддубцівської сільської ради, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_3 , винесла постанову № 7, якою справу закрила за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого статті 156 КУпАП.

Зазначеною постановою встановлено відсутність події й складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно продавця магазину щодо реалізації алкогольних напоїв та тютюнових виробів особі, яка не досягла 18-річного віку.

Жодного іншого переконливого доказу на підтвердження факту порушення позивачем вимог статті 15-3 Закону №481/95-ВР відповідачем суду не надано.

Крім того, відповідач у відзиві на позов вказує, що особу неповнолітнього було встановлено на підставі паспорту НОМЕР_3, виданого 03.05.2017 року, хоча ні в акті перевірки, ні в жодному іншому документі, які є в матеріалах справи, про паспорт не зазначено. Водночас, у акті перевірки зазначено, що особу неповнолітнього було встановлено інспектором з ювенальної поліції Луцького ВП ГУНП у Волинській області майором Мороз Ю. О. згідно бази «АРМОР». На думку суду, такі суперечності у даних, наданих податковим органом, ставлять під сумнів достовірність фактів, констатованих у акті перевірки.

Згідно частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У пункті 50 рішення Європейського суду з прав людини "Щокін проти України" (№ 23759/03 та № 37943/06) зазначено про те, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. (див. рішення у справі "Шпачек s.r.о." проти Чеської Республіки" (SPACEK, s.r.o. v. THE CZECH REPUBLIC № 26449/95). Ця концепція вимагає, перш за все, щоб такі заходи мали підстави в національному законодавстві. Вона також відсилає до якості такого закону, вимагаючи, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні (див. пункт 109,110 рішення у справі "Бейелер проти Італії" (Beyeler v. Italy № 33202/96).

У пункті 110 рішення Європейського суду з прав людини "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97) Суд визначив, що "… адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень".

Всупереч наведеним вимогам відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності своїх дій та не обґрунтовано належними доказами підстав для застосування до позивача штрафних санкцій на підставі абзацу 13 частини другої статті 17 Закону №481/95-ВР.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що оскаржуване рішення в частині застосування 6800 грн. фінансових санкцій підлягає скасуванню як протиправне.

Щодо позовних вимог про скасування рішення в частині застосування 10000 грн. фінансових санкцій на підставі абзацу 18 частини другої статті 17 Закону №481/95-ВР судом враховано наступне.

Перевіркою встановлено, що продавець магазину ОСОБА_3 продала неповнолітньому 1 пачку сигарет «Philip Morris novel mix» за ціною 36,50 грн., яка є вищою від максимальної роздрібної ціни на сигарети, встановленої виробником даних сигарет, збільшеної на суму 5% акцизного податку з роздрібного продажу тютюнових виробів, а саме: зазначена максимальна роздрібна ціна 33,81 грн., а отже ціна реалізації сигарет з врахуванням суми 5% акцизного податку з роздрібного продажу тютюнових виробів не повинна перевищувати 35,50 гривень.

Відповідно до статті 11-1 №481/95-ВР встановлена виробником або імпортером максимальна роздрібна ціна на тютюнові вироби наноситься на пачку, коробку або сувенірну коробку тютюнових виробів разом з датою їх виготовлення.

Максимальна роздрібна ціна за пачку, коробку або сувенірну коробку наноситься визначеним виробником способом у визначеному виробником місці і складається з її цифрового виразу та скороченого найменування грошової одиниці України.

Дата виготовлення наноситься визначеним виробником способом у визначеному виробником місці і складається із шести цифр, перші дві з яких означають день, наступні дві - місяць, останні дві - рік такої дати.

Нанесення максимальної роздрібної ціни та дати виготовлення на упаковку тютюнових виробів, призначених для вивезення (експортування) за межі митної території України, здійснюється згідно з умовами відповідної угоди на експорт.

Положеннями частини другої статті 17 Закону №481/95-ВР передбачена відповідальність, у частині застосування фінансових санкцій у вигляді штрафів (100 відсотків вартості наявних у суб`єкта господарювання тютюнових виробів, але не менше 10000 грн.) у разі роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін, збільшеними на суми акцизного податку.

Згідно з підпунктом 14.1.106 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України максимальні роздрібні ціни - це ціни, встановлені на підакцизні товари (продукцію з урахуванням усіх видів податків (зборів). Акцизний податок з реалізованих суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів не включається до максимальної роздрібної ціни. Максимальні роздрібні ціни на підакцизні товари (продукцію) встановлюються виробниками або імпортерами товарів (продукції) шляхом декларування таких цін у порядку, встановленому цим Кодексом. Продаж суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, на які встановлюються максимальні роздрібні ціни, не може здійснюватися за цінами, вищими за максимальні роздрібні ціни, збільшені на суму акцизного податку з роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

За визначеннями, наведеними у підпунктах 14.1.4, 14.1.145 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, акцизний податок - це непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції); підакцизні товари (продукція) - це товари за кодами згідно з УКТ ЗЕД, на які цим Кодексом встановлено ставки акцизного податку.

Для пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, реалізованих відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, ставка податку становить 5 відсотків (підпункт 215.3.10 пункту 215.3 статті 215 Податкового кодексу України).

Відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 Податкового кодексу України об`єктами оподаткування акцизним податком є, зокрема, операції з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Відтак, у 2019 році розмір ставки акцизного податку складав 5% від вартості.

З матеріалів справи встановлено, що максимальна роздрібна ціна на товар (цигарки марки «Philip Morris novel mix») була встановлена у сумі 33,81 грн., тобто граничною роздрібною ціною реалізованих господарською одиницею позивача тютюнових виробів є 35,50 грн. (33,81 грн. + 1,69 грн.), тоді як контролюючим органом під час проведення фактичної перевірки було встановлено факт реалізації позивачем цих цигарок за ціною в сумі 36,50 грн., що є порушенням суб`єктом господарювання максимальних роздрібних цін на підакцизні товари (у даному випадку тютюнові вироби). Вказаний факт позивачем не спростований.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що відповідачем правомірно застосовано до позивача фінансові санкції в сумі 10000,00 грн. на підставі частини другої статті 17 №481/95-ВР згідно рішення від 13.11.2019 року №000095-32, а тому в цій частині позов не підлягає до задоволення.

Суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що при винесенні оскаржуваного рішення відповідачем було порушено строки застосування фінансових санкцій зважаючи на наступне.

Пунктом 2.8. Інструкції про порядок застосування фінансових санкцій, передбачених ' статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затвердженої наказом ДААК ДПА України від 08.07.2003 № 80, в редакції наказу Департаменту CAT ДПА України від 20.06.2007 № 113 (із змінами та доповненнями), встановлено, що розгляд справи та прийняття рішення здійснюються у термін тридцяти робочих днів з моменту складання акта про t. порушення суб`єктом підприємницької діяльності вимог законодавства щодо умов провадження діяльності, що ліцензується, чи з дати реєстрації матеріалів перевірок, які надійшли на розгляд від правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади. У разі необхідності отримання додаткових доказів по справі, термін розгляду матеріалів може бути продовжено на термін не більше ніж 6 місяців з дня виявлення порушення.

З матеріалів справи встановлено, що для розгляду та вжиття відповідних заходів по виявлених порушеннях копії матеріалів перевірки листом від 16.05.2019 № 15698/10/03-20-40-01-20 направлені в Луцький МВП ГУНП у Волинській області. Луцьким МВП листом від 24.05.2019 № 16492/58/04 повідомлено, що на гр. ОСОБА_3 складено протокол про адмінправопорушення за ч. 2 ст. 156 КУпАП за порушення правил торгівлі. Інформація про результати розгляду даного протоколу адмінкомісією станом на 24.06.2019 не надійшла, тому Комісією вирішено продовжити термін розгляду матеріалів до надходження необхідної інформації, але не пізніше 13.11.2019 року. Для отримання інформації про притягнення гр. ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.156 КУпАП надісланий лист від 25.07.2019 № 24511/10/03-20-40- 01-20 до Луцького ВП ГУНП у Волинській області. Відділенням поліції листом від 20.08.2019 №24888/58/04-19 надіслано копію постанови № 7 адмінкомісії Піддубцівської с/р від 1.4.06.219, згідно якої комісія прийшла до висновку, що в діях гр. ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим справа була закрита.

Враховуючи те, що відповідачем вчинялися дії для отримання додаткових документів, суд вважає, що оскаржуване рішення винесено в межах строків, встановлених зазначеною Інструкцією.

Крім того, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29) .

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи часткове задоволення позову, суд дійшов висновку про необхідність стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 340,36 грн., сплаченого відповідно до квитанції від 18.02.2020 №101.

Керуючись статтями 243 ч. 3, 245, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 13 листопада 2019 року №000095-32 в частині застосування фінансових санкцій у розмірі 6800 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 4, ідентифікаційний код 43143484) судовий збір у розмірі 340,36 грн. (триста сорок грн. 36 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням пункту 3 розділу VI «Прикінцевих положень» КАС України.

Головуючий-суддя О. О. Андрусенко