Справа № 420/1838/20
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2020-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1838/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко O.A., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 до Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міськради про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

03 березня 2020 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міськради, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Затоківської селищної ради щодо ненадання відповіді на запит про доступ до публічної інформації №123/2 ОСОБА_1 від 10.02.2020 року.

- зобов`язати Затоківську селищну раду Білгород-Дністровської міськради Одеської області надати повну та вичерпну відповідь на запит про доступ до публічної інформації №123/2 від 10.02.2020 року та надати копії усіх запитуваних ОСОБА_1 документів.

Ухвалою від 10 березня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у адміністративній справі та ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ОСОБА_1 10.02.2020 року подав запит про доступ до публічної інформації № 123/2 до Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міськради, в якому просив надати наступну інформацію: кількість та поіменний список осіб, які входили до постійного складу голів депутатських комісій Затоківською селищною радою Білгород-Дністровською міськрадою Одеської області за період з 24.11.2015 року по теперішній час. На запит про доступ до публічної інформації Затоківська селищна рада Білгород-Дністровської міськради не надала жодної відповіді ані на поштову адресу позивача, ані на зазначену у запиті електронну пошту. Позивач вважає, що Затоківська селищна рада Білгород-Дністровської міськради грубо порушила Закон України «Про доступ до публічної інформації» та фактично відмовила позивачу у доступі до публічної інформації.

14 квітня 2020 року від відповідача за вх. №15616/20 до суду надійшов відзив на позов (а.с.25-29), в якому зазначено, що вказаний позов є безпідставним, необґрунтованим, та таким що не підлягає задоволенню. До Затоківської селищної ради 03.03.2020 року надійшов запит ОСОБА_1 про доступ до публічної інформації щодо надання наступної інформації. Вказано що при детальному ознайомленні та аналізі запиту громадянина ОСОБА_1 спеціалістами Затоківської селищної ради було встановлено, що надання повної та вичерпної відповіді на вказаний запит потребує не менше п`яти робочих днів. У зв`язку з різким погіршенням самопочуття керівником Затоківської селищної ради - тимчасово виконуючим обов`язки Затоківського селищного голови було оформлено лікарняний лист з 20.02.2020 року, а з 22.02.2020 року було відсторонено від посади за рішенням Київського районного суду м. Одеса, що унеможливило підписання ним складеного листа-відповіді та надання його запитувачу у встановлений чинним законодавством строк. У зв`язку з висловленням недовіри голові Затоківської селищної ради Звягінцеву В.І. у березні 2019 року та тимчасовим відстороненням від посади секретаря Затоківської селищної ради з 21.02.2020 року, що Затоківська селищна рада була фактично позбавлена керівника, а отже не мала можливості надання відповіді на запит у встановлений чинним законодавством час. Оскільки, ознайомлення встановленого підписанта з усіма поточними фінансовими та організаційними документами Затоківської селищної ради потребувало значних зусиль та великого обсягу часу відповідь на запит громадянина ОСОБА_1 було підписано та відправлено 31.03.2020 року за № 237/01-27. Щодо вимоги позивача стосовно надання повної та вичерпної відповіді на запит та усіх копій запитуваних документів, зазначено, що у листі № 237/01-27 від 31.03.2020 року спеціалістами Затоківської селищної ради було зазначено про неможливість надання такої документації, оскільки надання інформації вказаної у запиті про доступ до публічної інформації, в першу чергу вимагає аналіз всієї наявної в Затоківській селищній раді документації та документації, що буда передана до міського архіву за тривалий період часу. Таким чином, вбачається, що відповідь на запит потребує створення нової інформації, а отже не підпадає під визначення публічної інформації в розумінні статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Враховуючи викладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї доказами, ознайомившись з відзивом відповідача на адміністративний позов, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги та відзив, та перевіривши їх наданими з боку учасників справи доказами, судом встановлено наступне.

10 лютого 2020 року ОСОБА_1 подав до Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області запит №123/2 про доступ до публічної інформації, який зареєстрований відповідачем 03.03.2020 року за вх. №Г-143/01-26 (а.с.12, 32).

У вказаному запиті запитувач просить надати інформацію щодо кількості та поіменного списку осіб, які входили до постійного складу голів депутатських комісій Затоківської селищної радою Білгород-Дністровською міськрадою Одеської області за період з 24.11.2015 року по теперішній час. Відповідь просив направити йому за електронною адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 та на поштову адресу: АДРЕСА_1 .

Позивач зазначає, що відповідачем відповідь на вищевказаний запит йому ні на електронну пошту, ні на поштову адресу не направлялась та він такої не отримував, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію» інформація - це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Згідно ст. 5 вказаного Закону України «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначений Законом України «Про доступ до публічної інформації».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Згідно п.3 ч.1 ст.3 Закону України «Про доступ до публічної інформації» право на доступ до публічної інформації гарантується максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації.

Кожному забезпечується вільний доступ до інформації, яка стосується його особисто, крім випадків, передбачених законом (ч.2 ст.11 Закону України «Про інформацію»).

Згідно ст. 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» доступ до інформації забезпечується шляхом: 1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом; 2) надання інформації за запитами на інформацію.

Статтею 12 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є:

1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень;

2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону;

3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків;

4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

До розпорядників інформації, зобов`язаних оприлюднювати та надавати за запитами інформацію, визначену в цій статті, у порядку, передбаченому цим Законом, прирівнюються суб`єкти господарювання, які володіють:

1) інформацією про стан довкілля;

2) інформацією про якість харчових продуктів і предметів побуту;

3) інформацією про аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні події, що сталися або можуть статися і загрожують здоров`ю та безпеці громадян;

4) іншою інформацією, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідною інформацією).

Частина 3 статті 23 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначає, що оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Статтею 16 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що запит, що пройшов реєстрацію в установленому розпорядником інформації порядку, обробляється відповідальними особами з питань доступу до публічної інформації.

Згідно ч.ч.1,2 статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Відповідно до частин 1, 2 та 4 статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит на інформацію стосується інформації, необхідної для захисту життя чи свободи особи, щодо стану довкілля, якості харчових продуктів і предметів побуту, аварій, катастроф, небезпечних природних явищ та інших надзвичайних подій, що сталися або можуть статись і загрожують безпеці громадян, відповідь має бути надана не пізніше 48 годин з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Щодо посилання відповідача на неможливість надання позивачу відповіді на його запит протягом 5 робочих днів у зв`язку з перебуванням керівника Затоківської селищної ради - тимчасово виконуючого обов`язки Затоківського селищного голови на лікарняному з 20.03.2020 року, суд не приймає його до уваги, оскільки доказів на підтвердження вказаного до суду не надано.

Щодо посилання відповідача на відсторонення керівника Затоківської селищної ради - тимчасово виконуючого обов`язки Затоківського селищного голови від займаної посади ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 22.02.2020 року по справі №947/3797/20 (а.с.34) суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Згідно статті 7 вищевказаного Закону правовий статус посадових осіб місцевого самоврядування визначається Конституцією України, законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про статус депутатів місцевих рад», «Про вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів», цим та іншими законами України. Посадові особи місцевого самоврядування діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією України і законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, актами органів місцевого самоврядування, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції. На посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» прийняття на службу в органи місцевого самоврядування здійснюється: на посаду сільського, селищного, міського голови, старости в порядку, встановленому Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста. Сільський, селищний, міський голова обирається відповідною територіальною громадою на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування в порядку, визначеному законом, і здійснює свої повноваження на постійній основі. Строк повноважень сільського, селищного, міського голови, обраного на чергових місцевих виборах, визначається Конституцією України.

У разі звільнення з посади сільського, селищного, міського голови у зв`язку з достроковим припиненням його повноважень або його смерті, а також у разі неможливості здійснення ним своїх повноважень повноваження сільського, селищного, міського голови здійснює секретар відповідної сільської, селищної, міської ради, крім випадків дострокового припинення повноважень сільського, селищного, міського голови відповідно до Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» або Закону України «Про правовий режим воєнного стану». Секретар сільської, селищної, міської ради тимчасово здійснює зазначені повноваження з моменту дострокового припинення повноважень сільського, селищного, міського голови і до моменту початку повноважень сільського, селищного, міського голови, обраного на позачергових виборах відповідно до закону, або до дня відкриття першої сесії відповідної сільської, селищної, міської ради, обраної на чергових місцевих виборах (ч.2 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Таким чином, згідно вищевказаних норм, повноваження голови селищної ради з моменту неможливості здійснення ним своїх повноважень покладаються на секретаря відповідної селищної ради.

При цьому, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» не покладено в залежність тимчасове виконання секретарем селищної ради обов`язків голови селищної ради від внесення відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Щодо посилання відповідача на відповідь на запит ОСОБА_1 від 31.03.2020 року №237/01-27 (а.с.33), суд зазначає наступне.

Так, у вказаній відповіді ОСОБА_1 щодо запитуваної ним інформації повідомлено, що «…Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Тобто інформація, яка вже існує і не вимагає у відповідь на запит створення нової.

Таким чином публічну інформацію можна охарактеризувати як готовий продукт інформації, який створено або отримано лише в процесі виконання суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством та яка обов`язково має бути заздалегідь відображена або задокументована на будь-яких носіях інформації.

Аналогічний правовий висновок міститься у Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 30.09.2013 року та Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29.09.2016 року «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації».

При цьому вважаємо за необхідне зазначити, що відповідно до чинного законодавства та Положень про структурні відділи Затоківської селищної ради не передбачено складення статистичних даних, ведення реєстрів та списків стосовно кількості та поіменного переліку осіб, що входили до складу голів депутатських комісій за період з 24.11.2015 року по теперішні час.

Окрім цього зазначаємо, що відповідно до діючого законодавства України, термін зберігання документації у відомчому архіві селищної ради складає три роки.

Так як термін зберігання частини запитуваної інформації (а саме все, що стосується реквізитів рішень та даних щодо створення та складу комісій Затоківської селищної ради з 2015 по теперішній час) в Затоківській селищній раді вже сплив, то повідомляємо, що ми не маємо можливості надати вказану інформацію.

Після спливу зазначеного терміну вся наявна в селищній раді документація передана до Білгород-Дністровського міського державного архіву.

Також вважаємо за необхідне зазначити, що зі змісту запиту не зрозуміло в повному обсязі яка саме інформація запитується, які саме комісії Затоківської селищної ради маються на увазі та що саме означає «постійний склад голів депутатських комісій»

Враховуючи вищевикладене, надання інформації вказаної у запиті про доступ до публічної інформації, із першу чергу вимагає аналіз всієї наявної в Затоківській селищній раді документації та документації, що буда передана до міського архіву за тривалий період часу. Таким чином, вбачається, що відповідь на запит потребує створення нової інформації, а отже не підпадає під визначення публічної інформації в розумінні статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації», в зв`язку з чим Затоківська селищна рада позбавлена можливості надання відповіді на Ваш запит».

Суд зазначає, що позивач у спірному запиті просив надати йому інформацію щодо кількості та поіменного списку осіб, які входили до постійного складу голів депутатських комісій Затоківської селищної ради Білгород-Дністровською міськрадою Одеської області за період з 24.11.2015 року по теперішній час.

Тобто, фактично ОСОБА_1 просив надати йому інформацію щодо голів постійних комісій, які були створені у Затоківській селищній раді Білгород-Дністровської міськради.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 13, 14, 15 ст.47 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету. Постійні комісії обираються радою на строк її повноважень у складі голови і членів комісії. Всі інші питання структури комісії вирішуються відповідною комісією. Депутати працюють у постійних комісіях на громадських засадах. За рішенням обласних рад голови постійних комісій з питань бюджету можуть працювати в раді на постійній основі. Постійні комісії є підзвітними раді та відповідальними перед нею. Перелік, функціональна спрямованість і порядок організації роботи постійних комісій визначаються регламентом відповідної ради та Положенням про постійні комісії, що затверджується радою з урахуванням вимог Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» щодо реалізації повноважень ради у здійсненні державної регуляторної політики постійними комісіями відповідної ради.

Таким чином суд вважає, що інформація щодо голів постійних комісій, які були створені у Затоківській селищній раді Білгород-Дністровської міськради, не потребує створення нової інформації, а посилання відповідача на це є необґрунтованим.

При цьому, необхідність дослідження значної кількості документів не є підставою для відмови особі у наданні публічної інформації а може бути підставою для продовження строку надання відповіді на запит до 20 робочих днів.

Щодо послання відповідача на те, що термін зберігання запитуваної позивачем інформації в Затоківській селищній раді сплив та що наявна у відповідача документація передана до Білгород-Дністровського міського державного архіву, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

Відповідачем до суду не надано доказів направлення запиту ОСОБА_1 в частині інформації, строк зберігання якої у відповідача сплив, до архівної установи, на зберігання до якої Затоківською селищною радою були передані відповідні відомості, так само як не надано доказів повідомлення про це позивача.

Суд також зазначає, що відповідачем до суду не надано доказів направлення вказаної відповіді на адресу електронної пошти та/або на поштову адресу, зазначену позивачем у його запиті про доступ до публічної інформації.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що відповідачем протиправно не надано відповідь на запит ОСОБА_1 №123/2 від 10.02.2020 року, зареєстрованого 03.03.2020 року за вхідним №Г-143/01-26, а відтак первісну вимогу позивача слід задовольнити шляхом визнання протиправною бездіяльність Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міськради щодо ненадання відповіді на запит ОСОБА_1 про доступ до публічної інформації №123/2 від 10.02.2020 року (вх.№Г-143/01-26 від 03.03.2020 року).

Щодо вимоги позивача про зобов`язання Затоківську селищну раду Білгород-Дністровської міськради надати повну та вичерпну відповідь на запит про доступ до публічної інформації №123/2 від 10.02.2020 року та надати копії усіх запитуваних ОСОБА_1 документів, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно положень ст.9 Конституції України та ст.17, ч.5 ст.19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

У рішенні від 31.07.2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008 року), Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст.1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Рішенням Конституційного Суду України у справі № 3-рп/2003р від 30.01.2003 року визначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Враховуючи те, що позивач у своєму запиті не просив відповідача надати йому копії документів, вищевказана позовна вимога ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково шляхом зобов`язання Затоківську селищну раду Білгород-Дністровської міськради надати відповідь на запит про доступ до публічної інформації №123/2 від 10.02.2020 року (вх.№Г-143/01-26 від 03.03.2020 року).

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивача, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити частково.

При цьому суд зазначає, що позивачем разом з позовною заявою до суду подано клопотання про встановлення судового контролю шляхом подання відповідачем звіту про виконання судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Суд зазначає, що інститут судового контролю за виконанням судового рішення спрямований на забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві.

Згідно з ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За приписами ч.ч.1-2 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Суд зазначає, що рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.

Разом з цим, позивач не навів обставин та не надав доказів, які підтверджують необхідність встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення в адміністративній справі, а відтак суд доходить висновку про відсутність підстав для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання даного рішення.

При цьому, відповідно до частини першої статті 371 КАС України негайно також виконуються рішення суду, прийняті в адміністративних справах, визначених пунктами 1, 5 частини першої статті 263, пунктами 1-4 частини першої статті 283 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо: оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.

Відповідно до ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Частиною 1 статті 120 КАС України визначено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ч.4 та ч.5 ст.120 КАС України останнім днем строку, який закінчується вказівкою на певний день, вважається цей день. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Враховуючи те, що провадження у справі відкрито 10.03.2020 року, строки розгляду даної справи, визначені ст.258 КАС України, враховуючи те, що останній день розгляду даної справи припадає на вихідний день (субота), в силу положень ст.120 КАС України, рішення суду складено суддею 12.05.2020 року (перший робочий день).

Керуючись ст.ст.7, 9, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міськради щодо ненадання відповіді на запит ОСОБА_1 про доступ до публічної інформації №123/2 від 10.02.2020 року (вх.№Г-143/01-26 від 03.03.2020 року).

Зобов`язати Затоківську селищну раду Білгород-Дністровської міськради надати відповідь на запит ОСОБА_1 про доступ до публічної інформації №123/2 від 10.02.2020 року (вх.№Г-143/01-26 від 03.03.2020 року).

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду в частині зобов`язання Затоківську селищну раду Білгород-Дністровської міськради надати відповідь на запит ОСОБА_1 про доступ до публічної інформації №123/2 від 10.02.2020 року (вх.№Г-143/01-26 від 03.03.2020 року) у даному рішенні підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_1 ).

Відповідач - Затоківська селищна рада Білгород-Дністровської міськради (вул.Приморська, 21, смт.Затока, м. Білгород-Дністровський, Одеська обл., 67772, ).

Суддя Вовченко O.A.

.