Справа № 727/1425/20
Суддя: Кодрян Л. І.
Дата ухвалення: 2020-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/1425/20
Провадження № 2-а/727/31/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2020 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі:

головуючого судді - Кодрян Л.І.

за участю секретаря - Кицинюка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2, батальйону №2 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Палієнка Віталія Михайловича про визнання неправомірними дій суб`єкта владних повноважень, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною вище позовною заявою до інспектора роти №2, батальйону №2 УПП у м. Києві ДПП Палієнка В.М., в якій просить визнати дії відповідача протиправними, скасувати постанову серії НК №695779 від 03.10.2019 року щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та закрити провадження у справі.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 зазначив, що 03.10.2019 року відносно нього було складено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія НК №695779 від 03.10.2019 року, якою на нього накладено стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. за ч.2 ст.122 КУпАП.

Позивач вважає, що вказана постанова є протиправною і підлягає скасуванню. Зазначає, що 03.10.2019 року його транспортний засіб, RENAULT Laguna, номерний знак НОМЕР_1 , було зупинено інспектором роти №2, батальйону №2 УПП у м. Києві ДПП Палієнком В.М. на автодорозі по вул. Братиславській, 52 в м. Києві. Працівником поліції було повідомлено про скоєння ним правопорушення, а саме проїзд на червоний сигнал світлофора та без пред`явлення будь-яких доказів, зокрема відео чи фото, про вчинення адміністративного правопорушення, винесено постанову серії НК №695779 від 03.10.2019 року щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.

Зазначив, що не вчиняв адміністративного правопорушення, яке зазначено в постанові серії НК №695779 від 03.10.2019 року та вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП України відбулося з порушенням ст. 251 КУпАП України, тобто неправомірно та безпідставно, за відсутності належних, допустимих та достатніх доказів того, що ним вчинено адміністративне правопорушення. Також позивач вказує на відсутність свідків даної події, та відсутність понятих для фіксації обставин зазначених у оскаржуваній постанові.

Крім того, позивач ОСОБА_1 зазначає, що йому не було оголошено зміст постанови, не було роз`яснено його права, зокрема, право на правову допомогу.

Просить визнати дії відповідача неправомірними, скасувати постанову серії НК №695779 від 03.10.2019 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та закрити провадження у справі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19.02.2020 року відкрито провадження у даній справі за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву згідно якої просить справу розглядати в його відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідачем, у встановлений судом строк, відзив до суду не подано.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень ч.3 ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №695779 від 03.10.2019 позивача ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с.4).

У постанові зазначено, що 03.10.2019 року, керуючи транспортним засобом RENAULT Laguna, номерний знак НОМЕР_1 , водій здійснив проїзд на заборонений сигнал світлофора (червоний), чим порушив п. 8.7.3.е ПДР - заборона руху на червоний сигнал, у тому числі миготливий або два червоних миготливих сигнала (а.с.4).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно ст.9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП адміністративним правопорушенням є порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Статтею 258 КУпАП, а також Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 року передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення без складання відповідного протоколу відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення, однак будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення Правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, в графі «до постанови додається» не зазначено будь-яких доказів (а.с.4).

Так, доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм ПДР.

Суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що працівниками Національної поліції неналежно встановлено обставини події.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в судове засідання не з`явився, будь-яких доказів на підтвердження обставин зазначених в оскаржуваній постанові не надав, відзив до суду не подав.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП, на думку суду, є недоведеним.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 20, 77, 139, 159, 205, 229, 241-246, 255, 268, 286, 295, 297 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №2, батальйону №2 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Палієнка Віталія Михайловича про визнання неправомірними дій суб`єкта владних повноважень, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія НК №695779 від 03.10.2019, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючого АДРЕСА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України та може бути оскаржене в строки передбачені ст.286 КАС України та в порядку ст. 297 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлено 05 травня 2020 року.

Суддя Л. І. Кодрян