Справа № 640/12412/19
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2020-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 травня 2020 року

Київ

справа №640/12412/19

адміністративне провадження №Зі/9901/89/20

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Коваленко Н.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву Приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" про відвід колегії суддів: Рибачука А.І., Мороз Л.Л., Бучик А.Ю. від участі у справі №640/12412/19 за позовом Приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" до Кабінету Міністрів України, Міністерство енергетики та захисту довкілля України, Міжвідомчої комісії з організації укладення та виконання угод про розподіл продукції, треті особи: Компанія "Ойл Енд Гез Оверсіз Трейдинг БіВі", Товариство з обмеженою відповідальністю "Нафтогазексплуатація", про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 до Верховного Суду надійшла вищевказана касаційна скарга, для розгляду якої, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначено колегію суддів у складі судді - доповідача Рибачука А.І., суддів: Бучик А.Ю., Мороз Л.Л.

Ухвалою Верховного Суду від 26.12.2019 відкрито касаційне провадження у даній справі.

В подальшому позивач заявив відвід суддям Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду: Рибачуку А.І., Бучик А.Ю., Мороз Л.Л.

В обґрунтуванні заявленого відводу позивач зазначав, що Вищою радою правосуддя відкрито дисциплінарні справи стосовно вищевказаних суддів й ще сім скарг на цих же суддів перебуває на перевірці у членів Вищої ради правосуддя.

Крім того, як на одну з підстав для заявленого відводу колегії суддів, позивач посилався на те, що у провадженні Верховного Суду перебувала справа №7778/09/2670 за позовом Приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" до Державної служби геології та надр України, треті особи: Кабінет Міністрів України, Міністерство енергетики та захисту довкілля України про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити дії, під час розгляду якої колегією суддів у складі судді-доповідача Бучик А.Ю., суддів: Гімона М.М., Мороз Л.Л. було постановлено ухвалу про відмову в задоволенні клопотання позивача про закриття провадження у справі. На переконання заявника при розгляді зазначеного клопотання мало місце грубе порушення з боку суд норм процесуального права, яке полягало у нехтуванні очевидних підстав для закриття провадження у справі.

У своїй заяві позивач звертає увагу й на те, що суддя Мороз Л.Л. отримала негативний висновок Громадської ради доброчесності, а також зазначає про ініційований у липні 2019 року збір підписів під петицією на веб-сторінці електронних петицій офіційного інтернет-представництва Президента України щодо зобов`язання Вищої ради правосуддя розглянути та прийняти рішення стосовно певних суддів Верховного Суду, зокрема суддів Мороз Л.Л. та Бучик А.Ю.

Крім того, у своїй заяві про відвід суддів Приватне акціонерне товариство "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" звертало увагу на рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Мироненко і Мартенко проти України, у пункті 66 якого вказано про те, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії", рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії", заява N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства", рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Посилався заявник й на Висновок №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів (далі - КРЕС) для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, у пункті 12 якого зазначено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: "Ніхто не може бути суддею у власній справі". Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Насамкінець, заявник, мотивуючи завлений відвід суддям Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, наводить положення статті 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого XI (черговим) з`їздом суддів України 22.02.2013, а також Бангалорські принципи поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 №2006/23 (далі - Бангалорські принципи).

У вищевказаних документах наголошується на тому, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи (стаття 15 Кодексу суддівської етики). Суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою (пункт 1.1 Бангалорських принципів).

На переконання заявника, наведені ним обставини з урахуванням положень вищевикладених джерел міжнародного права свідчать про те, що судді Рибачук А.І., Мороз Л.Л., Бучик А.Ю. не забезпечили достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу їх безсторонності, тому їх дії (наявна щодо них інформація) сприймається стороною позивача як такі, що впливають на здатність вказаних суддів приймати незалежні та об`єктивні рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 29.04.2020 визнано відводи необґрунтованими, а вищевказану заяву про відвід суддів передано до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, в порядку, передбаченому КАС України, для розгляду цієї заяви.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.04.2020 заяву Приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" про відвід колегії суддів: Рибачука А.І., Мороз Л.Л., Бучик А.Ю. від участі у справі №640/12412/19 зареєстровано за №Зі/9901/89/20 та передано для вирішення судді Коваленко Н.В.

Вирішуючи вищезазначену заяву суд виходить з такого.

За змістом частини восьмої статті 40 КАС України відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Так, частинами першою-третьою статті 36 КАС України встановлено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Разом з тим, надаючи оцінку об`єктивності судді під час вчинення ним процесуальних дій, необхідно виходити з таких критеріїв: чи вільний суддя під час виконання ним своїх обов`язків від будь-яких заходів впливу; чи сприяє його поведінка у судовому процесі та за стінами суду підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі; чи вчинялись суддею дії, які можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та приймати рішення у справах.

Перед розглядом справи суддя повинен утриматись від будь-яких коментарів, які можуть вплинути на перебіг цієї справи чи поставити під сумнів справедливе ведення процесу. Суддя утримується від публічних та інших коментарів, оскільки це може перешкодити неупередженому розгляду справи стосовно певної особи чи питання.

При об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. При цьому, вирішальним є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою але не вирішальною.

Верховний Суд зазначає, що суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

У пунктах 49, 50, 52 рішення ЄСПЛ у справі "Білуха проти України" (заява №33949/02) зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

Аналіз наведених Приватним акціонерним товариством "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" аргументів, в контексті сформульованих у вищезгаданих актах національного та міжнародного права, рішеннях ЄСПЛ підходів до визначення безсторонності та неупередженості суддів, не свідчить про пряму чи опосередковану заінтересованість суддів Рибачука А.І., Бучик А.Ю., Мороз Л.Л. у результаті розгляду даної конкретної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у їх неупередженості або об`єктивності при розгляді цієї справи. Зазначеного не вбачається й зі змісту документів, доданих до заяви про відвід суддів.

Посилання заявника на негативний висновок Громадської ради доброчесності щодо судді Мороз Л.Л., наявність відкритих (і таких, де вирішується питання про відкриття) дисциплінарних проваджень стосовно суддів Рибачука А.І., Бучик А.Ю., Мороз Л.Л., а також на ініційований збір підписів під петицією щодо зобов`язання Вищої ради правосуддя розглянути та прийняти рішення відносно певних суддів Верховного Суду, зокрема, суддів Мороз Л.Л. та Бучик А.Ю., не зумовлюють виникнення та існування підстав для відводу цих суддів, передбачених у статтях 36, 37 КАС України, оскільки такі доводи носять узагальнюючий характер і засновані на суб`єктивному сприйнятті певних фактів і особистих припущеннях того, що ці обставини впливають на здатність суддів приймати незалежні та об`єктивні судові рішення.

Також, у відповідності з положеннями частини четвертої статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відтак, посилання заявника на певні процесуальні дії суддів Бучик А.Ю., Мороз Л.Л. та судові рішення, ухвалені ними в складі колегії суддів у іншій справі за участю позивача при розгляді його клопотання стосовно закриття провадження, самі по собі не свідчать про виникнення підстав для їх відводу.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що наведені заявником мотиви та подані ним документи не свідчать про наявність жодної з передбачених статтями 36, 37 КАС України підстав для відводу суддів Рибачука А.І., Бучик А.Ю., Мороз Л.Л. від участі у розгляді справи №640/12412/19, а тому в задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" про відвід цих суддів слід відмовити.

Керуючись статтями 36, 40 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" про відвід колегії суддів: Рибачука А.І., Мороз Л.Л., Бучик А.Ю. від участі у справі №640/12412/19 за позовом Приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" до Кабінету Міністрів України, Міністерство енергетики та захисту довкілля України, Міжвідомчої комісії з організації укладення та виконання угод про розподіл продукції, треті особи: Компанія "Ойл Енд Гез Оверсіз Трейдинг БіВі", Товариство з обмеженою відповідальністю "Нафтогазексплуатація", про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Коваленко