Справа № 440/916/20
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2020-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/916/20
Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Клочка К.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовом Головного управління ДПС у Полтавській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

20 лютого 2020 року Головне управління ДПС у Полтавській області (надалі - позивач або ГУДПС у Полтавській області) звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі - відповідач або ФОП ОСОБА_1 ) про стягнення податкового у розмірі 86515,01 грн, у тому числі:

- з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у розмірі 82508,58 грн;

- з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 3871,71 грн;

- з земельного податку з фізичних осіб у розмірі 134,72 грн;

В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідачем не сплачено у строк, визначений податковим законодавством, узгоджену суму податкового боргу.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 17 березня 2020 року.

17 березня 2020 року сторони у судове засідання явку уповноважених представників не забезпечили, причини неявки суду не повідомили.

Згідно з частиною першою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 частини третьої статті 205 цього ж Кодексу встановлено, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або повідомлення причин неявки.

Частиною четвертою статті 229 Зазначеного вище Кодексу визначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Також на підставі частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З урахуванням наведеного, суд визнав за можливе розглядати справу без участі сторін в письмовому провадженні без здійснення фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступне.

ФОП ОСОБА_1 згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 12 вересня 2000 року перебуває на обліку у ГУДПС у Полтавській області, Кременчуцьке управління, Кременчуцька ДПІ (м. Кременчук).

За відповідачем обліковується податковий борг у загальному розмірі 82508,58 грн, який складається з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у розмірі 82508,58 грн; з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 3871,71 грн; з земельного податку з фізичних осіб у розмірі 134,72 грн.

Так, ГУ ДПС у Полтавській області на підставі статті 267 Податкового кодексу України винесено податкові повідомлення-рішення від 05 травня 2018 року №0-1603, яким визначено суму грошового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки з фізичних осіб, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у розмірі 37008,00 грн та податкове повідомлення-рішення від 22 травня 2019 року №0-1603, яким визначено суму грошового зобов`язання, відмінне від земельної ділянки з фізичних осіб, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у розмірі38970,56 грн.

Податкові повідомлення-рішення відповідач отримала 29 травня 2018 року та 11 червня 2019 року відповідно.

Вказані податкові повідомлення-рішення в адміністративному чи судовому порядку відповідачем не оскаржувались.

Крім того, за податковою декларацією платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця № від 07 лютого 2019 року по терміну сплати 21 лютого 2019 року залишок несплаченого основного платежу становить 821,71 грн.

За податковою декларацією платника єдиного податку - фізичної особи-піприємця № від 07 травня 2019 року по терміну сплати 20 травня 2019 року залишок несплаченого основного платежу складає 3050,00 грн.

Отже, за відповідачем числиться податковий борг з єдиного податку фізичних осіб у загальному розмірі 3871,71 грн.

Пунктом 292.1 статтею 292 Податкового кодексу України, визначено, що доходом платника єдиного податку для фізичної особи-підприємця - є дохід, отриманий протягом податкового (звітного) періоду грошовій формі (готівковій та/або безготівковій); матеріальній або нематеріальній формі визначеній пунктом 292.3 цієї статті.

При цьому до доходу не включаються отримані такою фізичною особою пасивні доходи у вигляді процентів, дивідендів, роялті, страхові виплаті відшкодування, а також доходи, отримані від продажу рухомого та нерухомого майна, які належить на праві власності фізичній особі та використовується в її господарські діяльності.

Відповідно до пункту 295.1 статті 295 Податкового кодексу України платники єдиного податку першої і друг груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансове внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.

Згідно з абзацом третім пункту 295.1 статті 295 Податкового кодексу України у разі якщо сільська, селищна або міська рада приймає рішення щодо зміни раніше встановлених ставок єдиного податку, єдині податок сплачується за такими ставками у порядку та строки, визначені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України.

Також за відповідачем числить податковий боргу з земельного податку з фізичних осіб.

Згідно з пунктом 286.5 статті 286 Податкового кодексу України нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають (вручають) платникові за місцем його реєстрації до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.

06 березня 2019 року ГУДПС у Полтавській області винесено податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №4868-5113-1603, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем "орендна плата з фізичних осіб" за 2019 рік у розмірі 321,10 грн, яке відповідач отримала вказане податкове повідомлення-рішення 11 червня 2019 року.

Вказане податкове повідомлення-рішення в адміністративному чи судовому порядку відповідачем не оскаржувалось.

На момент звернення позивача з даним позовом за відповідачем числиться борг з земельного податку з фізичних осіб у розмірі 134,72 грн.

Відповідно до підпунктів 54.3.2, 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках; згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

При цьому, як визначено абзацом третім пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України, у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

На виконання статті 59 Податкового кодексу України контролюючим органом сформовано податкову вимогу форми "Ф" від 02 квітня 2018 року №9796-17/1603, яка отримана відповідачем 16 квітня 2018 року.

В адміністративному або судовому порядку вказана вимога відповідачем не оскаржувалась.

Згідно зі статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг визначено як суму узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 87.1 статті 87 Податкового кодексу України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

За змістом статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Суд враховує, що статусу податкового боргу набуває лише узгоджена сума грошового (податкового) зобов`язання, не сплачена платником податків у визначений строк.

У зв`язку з несплатою податкового (грошового) зобов`язання у визначені Податковим кодексом України строки, дані зобов`язання набули статусу податкового боргу.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідач відзиву на позовну заяву, жодних заперечень чи доказів сплати суми податкового боргу до суду не надав.

За таких обставин, суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість позовних вимог Головного управління ДПС у Полтавській області.

Отже, позов належить задовольнити у повному обсязі.

Згідно з частиною другою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Відповідні витрати у справі відсутні.

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 241-246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

Позов Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податковий борг:

- з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у розмірі 82508,58 грн (вісімдесят дві тисячі п`ятсот всім гривень п`ятдесят вісім копійок), на р/р UA0016008, код бюджетної класифікації платежу - 18010200, одержувач - УК у м.Кременчук/м.Кременчук/18010200, код отримувача (ЄДРПОУ) - 37965850, банк одержувача - Казначейство України (ЕАП);

- з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 3871,71 грн (три тисячі всімсот сімдесят одна гривня сімдесят одна копійка) на р/р UA0016008, код бюджетної класифікації платежу - 18050400, одержувач - УК у м. Кременчук/м.Кременчук/18010200, код отримувача (ЄДРПОУ) - 37965850, банк одержувача - Казначейство України (ЕАП);

- з земельного податку з фізичних осіб у розмірі 134,72 грн (сто тридцять чотири гривні сімдесят дві копійки), на р/р UA0016008, код бюджетної класифікації платежу - 18050400, одержувач - УК у м. Кременчук/м.Кременчук/18010200, код отримувача (ЄДРПОУ) - 37965850, банк одержувача - Казначейство України (ЕАП).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Другого апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів після складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

За змістом пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України, у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 №540-ІХ, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк, визначений статтею 295 цього Кодексу, продовжується на строк дії такого карантину.

Cуддя К.І. Клочко