Справа № 520/4981/2020
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2020-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2020 р. № 520/4981/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Заічко О.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Державного підприємства "Дослідне господарство "Комсомолець" інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України" до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про скасування постанови про накладення штрафу ,-

В С Т А Н О ВИ В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом про скасування постанови.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що спірна постанова є незаконною, оскільки державний виконавець, виконуючи наказ Господарського суду Харківської області від 11.03.2016 року № 922/1890/14 залишив поза увагою, що причини невиконання відповідного рішення суду є поважними, що виключає можливість застосування штрафу.

По справі було відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому ст. 257 КАС України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу, та отримана ним.

Відповідач відзив на позов не надав.

Відповідно до ч.6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст.229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного .

Рішенням господарського суду Харківської області по справі № 922/1890/14 було зобов`язано Державне підприємство "Дослідне господарство "Комсомолець" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України повернути фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 дизельне пальне, яке відповідає нормам державних стандартів в кількості 9924 літрів.

На підставі наказу господарського суду Харківської області, виданого 11.03.2016 року № 922/1890/14 старшим державним виконавцем відповідача Гапон Є.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження 53066395 від 08.12.2016 року.

11 березня 2020 року на адресу позивача (дата отримання 23.03.2020 р.) була направлена Вимога державного виконавця, якою вимагалося від позивача повідомити в п`ятиденний термін про виконання вказаного рішення господарського суду Харківської області, а в разі невиконання - повідомити ДВС, з яких причин воно не виконується.

У відповідь на вимогу державного виконавця позивачем направлено лист №51 від 30 березня 2020 року, що виконання вказаного рішення не є можливим через поважні об`єктивні причини, а саме: через неточність резолютивної частини даного рішення.

30.03.2020 року відповідачем в рамках ВП № 53066395 складено постанову про накладення штрафу за невиконання рішення у сумі 5100 грн., зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду.

Позивач, не погодившись з зазначеною постановою, звернувся до суду за її оскарженням.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними приписами норм чинного законодавства.

Так, щодо підсудності справи Харківському окружному адміністративному суду.

Частиною 2 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" (надалі - Закон № 1404-VІІІ) передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 04 березня 2020 року (справа № 682/3112/18) виклала правовий висновок, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця, зокрема, про накладення штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Щодо строків звернення до суду.

Згідно ч.1, п.1 ч.2 ст. 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Позовну заяву може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи встановлено, що позивач отримав спірну постанову 03.04.2020 року, позов подано засобами поштового зв`язку 13.04.2020 року та зареєстровано судом 14.04.2020 року.

Згідно ч.9 ст.120 КАС України, строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Таким чином, до суду позивач звернувся з дотриманням відповідних строків.

По суті спірної постанови.

Приписами ст.18 Закону № 1404-VІІІ визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець, серед іншого, зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, у тому числі, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Згідно п.6 ч.5 ст.19 Закону № 1404-VІІІ боржник зобов`язаний: надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

У відповідності до ст. 75 Закону №1404-VIII, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Відповідно до ст. 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Отже, Законом України "Про виконавче провадження" встановлено відповідальність боржника саме за невиконання судового рішення без поважних причин.

В ході розгляду справи судом встановлено, що позивач стверджував , що виконати рішення Господарського суду Харківської області у справі № 922/1890/14 не є можливим через поважні об`єктивні причини, а саме через неточність резолютивної частини даного судового рішення, яка унеможливлює його виконання.

Так, на Державне підприємство "Дослідне господарство "Комсомолець" інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України покладено обов`язок з повернення фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 дизельного пального, яке відповідає нормам державних стандартів в кількості 9924 літрів.

Позивач вказував, що станом на час укладення договору позики дизельного палива та договірну дату його повернення (11.07.2014), через неналежне виконання якого було винесено вищезгадане рішення суду, діяв ДСТУ 3868-99 «Паливо дизельне. Технічні умови".

Водночас, на момент відкриття виконавчого провадження діє ДСТУ 4840:2007 «Паливо дизельне підвищеної якості технічні умови» та ДСТУ 7688:2015 «Паливо дизельне Євро. Технічні умови».

Дизельне пальне, яке відповідає кожному із перелічених вище стандартів є різним товаром, має різні споживчі властивості та різну ціну.

Отже, є не зрозумілим якому державному стандарту повинно відповідати дизельне пальне, яке позивач повинен передати фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 .

Крім того, складність виконання рішення, внаслідок зазначеного, позивач обумовлював тим, що повинен придбати 9924 літрів пального, яке відповідає одному з трьох ДСТУ, зареєструватись як продавець підакцизного товару, передати пальне, зареєструвати акцизну накладну, сплатити акцизний податок, тобто, вчинити дії, які не передбачені рішенням по справі № 922/1890/14.

Суд погоджується з такими твердженнями позивача та зазначає, що наведені ним причини невиконання рішення є поважними, відтак, спірна постанова про накладення штрафу є необґрунтованою та такою, що в процедурі її перевірки судом приписам ч.2 ст.2 КАС України не відповідає принципам законності, обґрунтованості, пропорційності, своєчасності.

На користь цього свідчать наступні обставини.

Так, державний виконавець звернувся 16.02.2018 року до Господарського суду Харківської області з заявою про роз`яснення рішення по справі № 922/1890/14.

Однак, вказану заяву подано без сплати судового збору та ухвалою Господарського суду Харківської області від 06.04.2018 року її повернуто.

Виконавче провадження № 53066395 перебуває на виконанні досить тривалий час з 2016 року та, враховуючи, що заяву про роз`яснення рішення подано 16.02.2018 року обставини, які ускладнюють виконання рішення відповідачу відомі, зокрема, станом на момент складання вимоги від 11.03.2020 року та спірної постанови від 30.03.2020 про накладення штрафу.

З відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень судом встановлено, що з часу постановлення Господарським судом Харківської області ухвали від 06.04.2018 року про повернення заяви про роз`яснення рішення, більше жодних процесуальних рішень в порядку його виконання судом не винесено, що свідчить про те, що державним виконавцем не вжито своєчасно та у повному обсязі всіх необхідних дій, передбачених ст.18 Закону № 1404-VІІІ, а саме, не здійснено повторного звернення до суду, зокрема, з заявою про роз`яснення рішення або про зміну його способу чи порядку виконання.

Крім того, відповідачем не надано суду жодних пояснень щодо обставин неможливості сплати судового збору за подання 16.02.2018 року заяви про роз`яснення рішення чи неможливості повторного звернення до суду, враховуючи, що вочевидь наявні обставини, які ускладнюють виконання рішення.

У даному аспекті відповідачем не дотримано також приписів ст.7 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", за якими, виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. У разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Підсумовуючи наведене суд вказує, що відсутні підстави для накладення на позивача штрафу, оскільки рішення по справі № 922/1890/14 Державним підприємством "Дослідне господарство "Комсомолець" інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України не виконано з поважних підстав, водночас, державним виконавцем встановлення відповідних обставин поважності чи неповажності зазначеного здійснюється у процедурі виконання своїх прав та реалізації обов`язків, передбачених ст.18 Закону № 1404-VІІІ.

Однак, державний виконавець належним чином, своєчасно та у повному обсязі відповідних дій задля виконання рішення по справі № 922/1890/14 не вчинив.

Крім того, суд вказує, що вимогу державного виконавця від 11.03.2020 року про повідомлення у п`ятиденний термін стану виконання рішення господарського суду Харківської області по справі № 922/1890/14, отримано позивачем 23.03.2020 року.

П`ятиденний строк розпочинає свій перебіг з наступного дня за днем отримання цієї вимоги, тобто з 24 березня та закінчується 28 березня 2020 року, що є суботою, тобто, неробочим днем.

Відповідно до загальних правил процесуальних строків, якщо останній день строку закінчується на святковий чи неробочий пень, останнім днем строку вважається наступний робочий день, а отже 30 березня 2020 року.

Тобто строк, коли виконавець мав право почати перевірку виконання рішення суду починається 31.03.2020 р., а штраф накладено постановою 30.03.2020 року, тобто передчасно, в порушення ст. 63 Закону № 1404-VIII.

За приписами частинами 1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем доведено обґрунтованість позову, водночас, відповідачем вказаного нічим не спростовано.

Отже, розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку про задоволення позову.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 255, 257, 295, 297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Гапона Євгенія Вікторовича Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) по виконавчому провадженню № 53066395 від 30.03.2020 року про накладення на Державне підприємство "Дослідне господарство "Комсомолець" інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України" штрафу за невиконання рішення суду у розмірі 5100 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (вул. Михайла Грушевського, 7,м.Лозова,Лозівський район, Харківська область,64602, ) на користь Державного підприємства "Дослідне господарство "Комсомолець" інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України (вул. Жовтнева, б. 19-А,сел. Комсомольське, Лозівський район, Харківська область,64644, ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або в порядку, передбаченому п. 15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 12 травня 2020 року.

Суддя Заічко О.В.