Справа № 400/1420/20
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2020-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

07 травня 2020 р. № 400/1420/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенка В.В., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомГоловного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1,Миколаїв,54020
до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), пр-т Миру, 46/1,Миколаїв,54056 Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), пр-т Миру, 46/1,Миколаїв,54056
треті особиОСОБА_1 , АДРЕСА_1
проскасування постанови від 19.02.2020 р. ВП № 61109561,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України звернулось до адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з вимогою скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 19.02.2020 ВП №61109561 про накладення штрафу у розмірі 5100 гривень.

Ухвалою суду про відкриття провадження залучено в якості другого відповідача Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Свої позовні вимоги, ГУ ПФУ обґрунтувало тим, що Відділ примусового виконання рішень не є належним органом виконання судового рішення, оскільки відповідно до п.3 Порядку погашення заборгованості за рішенням суду, виконання яких гарантується державою №440 від 03.09.2014 рішення подаються до органів державної виконавчої служби за місцезнаходження боржника для проведення їх обліку, інвентаризації заборгованості та подальшої передачі до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для погашення заборгованості. Головне управління знаходиться за адресою м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1, що територіально відноситься до Заводського відділу ДВС у м. Миколаєві. Згідно з п.10 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, який пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю, повертається стягувачу.

Також, позивач зазначив у позові, що державним виконавцем не перевірено поважність причин невиконання судового рішення. На виконання судового рішення відповідачем 18.07.2019 проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , що підтверджується розпорядженням №126447. Загальна сума доплати, нарахована на виконання рішення суду складає 1406,08 гривень. Оскільки, зобов`язання перед ОСОБА_1 виникли на підставі рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17.11.2011, то виконання повинно відбуватися відповідно до Порядку до порядку погашення заборгованості за рішенням суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 №440.

Згідно постанови Верховного Суду від 24.01.2018 по справі №405/3663/13-а невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. За такого, застосування штрафу відповідно до ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» є протиправним.

Відповідач відзиву на позов не надав.

Суд розглянув справу 07.05.2020, відповідно до вимог ст.287 КАС України, без проведення судового засідання, з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» та Рішення Ради суддів України від 17.03.2020 №19, в порядку письмового провадження, на підставі матеріалів справи.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

10.07.2019 Корабельним районним судом м. Миколаєва виданий виконавчий лист №2-а-6084/2011 про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надбавки до пенсії з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 22 січня 2011 по 22 липня 2011 року включно, з урахуванням проведений виплат за вказаний період.

30.01.2020 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито за цим виконавчим листом виконавче провадження №61109561.

Пунктом 2 зазначеної постанови про відкриття виконавчого провадження, державним виконавцем надано ГУ ПФУ у Миколаївській області строк 10 днів для добровільного виконання судового рішення.

12.02.2020 ГУ ПФУ листом повідомило державного виконавця, що на виконання рішення суду Головним управлінням проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 Загальна сума доплати складає 1406,08 гривень. Щодо виплати нарахованої пенсії, то ГУ ПФУ повідомив, що відповідно до п.3 Розділу ІІ Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою ст.2 цього Закону суб`єкти, не було подано в строк, встановлений цим пунктом, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення. Закону №4901 набрав чинності 01.01.2013. З метою реалізації п.3 розділу ІІ Закону, Кабінетом Міністрів України затверджено Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державно. Згідно п.3 Порядку №440 рішення подаються до органів державної виконавчої служби за місцезнаходження боржника для проведення їх обліку, інвентаризації заборгованості та подальшої передачі до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для погашення заборгованості. З наведеного слідує, що виплата пенсії ОСОБА_1 , нарахованої на виконання рішення суду, має проводитися за місцезнаходження Головного управління у відповідно до Порядку №440.

30.01.2020 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), винесена постанова про накладення штрафу на боржника - Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на користь держави в розмірі 5100 гривень за невиконання судового рішення.

Державний виконавець дійшов висновку, що лист ГУ ПФУ від 12.02.2020, свідчить про невиконання ним судового рішення в частині виплати пенсії.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ст.14 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч.6 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів.

Відповідно до ч.1 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

Відповідно до ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Враховуючи, що рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17.11.2011 на відповідача покладено обов`язок здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надбавки до пенсії з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 22 січня 2011 по 22 липня 2011 року включно, з урахуванням проведений виплат за вказаний період, зазначене рішення обов`язково для виконання ГУ ПФУ у Миколаївській області та повинно було бути виконано у строк, визначений державним виконавцем.

Під виконанням судового рішення у цьому випадку необхідно розуміти обрахунок суми недоотриманої ОСОБА_1 пенсії за період, а також її виплату.

Відповідно до ч.1 ст.47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, повним фактичним виконанням рішенням суду у справі №2-а-6084/2011 є не лише нарахування на особовий рахунок ОСОБА_1 суми недоотриманої ним пенсії, а й перерахування зазначеної суми на рахунок пенсіонера через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України, або за місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій.

У цьому випадку, ГУ ПФУ у Миколаївській області зазначеного не здійснив, нараховану ОСОБА_1 суму недоотриманої пенсії у грошовій формі на його адресу не виплатив. Зазначений факт, не здійснення виплати стягувачу, позивач не заперечує ні у позовній заяві, ні у листі від 12.02.2020 на адресу державного виконавця.

За таких обставин, суд вважає, що ГУ ПФУ у Миколаївській області рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17.11.2011 у справі №2-а-6084/2011не виконано.

Щодо посилання позивача на наявність поважних причин для його невиконання, а також постанову Верховного Суду від 24.01.2018 у справі №405/3663/13-а.

Аргументи ГУ ПФУ про те, що Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не є належним органом виконання судового рішення, не можуть бути поважною причиною невиконання судового рішення.

Якщо, боржник вважає, що виконавче провадження відкрито з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження», він не позбавлений права заявити клопотання державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу, або оскаржити постанову про відкриття виконавчого провадження до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець чи суду.

Зазначеними правами ГУ ПФУ у Миколаївській області не скористався.

За таких обставин, аргументи про невідповідність органу державної виконавчої служби, який відкрив виконавче провадження та здійснює примусове виконання судового рішення, не є належними до предмету спору, а тому суд їх відхиляє.

Правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 24.01.2018 у справі №405/3663/13-а, не може бути застосована у цьому випадку, оскільки по тій справі, мова йшла про відсутність відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів.

Зазначена обставина, а саме відсутність фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, як поважна причина невиконання судового рішення, повинна бути доведена боржником. Боржник не може голослівно посилатися на відсутність в нього коштів, та ухилятися від виконання судового рішення.

У цій справі, ГУ ПФУ не повідомляв державному виконавцю, а також суду, що в нього відсутні фінансові можливості виплатити ОСОБА_1 нараховану частину пенсії 1406,08 гривень.

За таких обставин, немає ніяких підстав для посилання на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 24.01.2018 у справі №405/3663/13-а.

Більш того, аргумент про відсутність фінансової можливості, як поважна причина невиконання судового рішення, спростовується самим діями ГУ ПФУ у Миколаївській області.

Так, лише судового збору за подання цієї позовної заяви про оскарження рішення державного виконавця, ГУ ПФУ у Миколаївській області сплачено 2012 гривні, що значно більше нарахованої та невиплаченої ОСОБА_1 доплати до пенсії 1406,08 гривень.

Крім того, суд звертає увагу, що у цьому випадку йде мова про невиконання судового рішення 2011 року, тобто з моменту встановлення порушення прав ОСОБА_1 пройшло більше 8 років.

Жодним аргументами неможливо виправдати таке тривале невиконання судового рішення, тим більш щодо особи похилого віку.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Шмалько проти України», право на справедливий судовий розгляд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося.

За таких обставин, суд не вбачає жодної поважної причини невиконання судового рішення з боку ГУ ПФУ у Миколаївській області.

Підстав для задоволення позову та скасування постанови державного виконавця про застосування штрафу, суд не вбачає.

В задоволенні позову відмовити повністю.

Судові витрати відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,Миколаїв,549) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (пр-т Миру, 46/1,Миколаїв,547) Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (пр-т Миру, 46/1,Миколаїв,549) відмовити.

2. Апеляційна скарга на це рішення може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки щодо апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя В. В. Біоносенко