Справа № 302/180/20
Суддя: Кривка В. П.
Дата ухвалення: 2020-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 302/180/20
2-а/302/11/20
Категорія 140
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.05.2020 смт. Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі суддя: Кривка Володимир Павлович

з участю: секретар судового засідання Гажук Н.В.,

позивач ОСОБА_1 ,

посадова особа поліцейський сектору реагування патрульної поліції Міжгірського відділення поліції Хустського ВП ГУ НП в Закарпатській області Легош І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції Міжгірського ВП Хустського ВП ГУ НП в Закарпатській області Легош І.І. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серія ДП 18 № 322716 від 12.10.2019 в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 статті 122 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Позовна заява подана до суду 21.02.2020 з таким обґрунтуванням вимог.

18.02.2020 позивач отримав поштою лист і постанову державного виконавця Міжгірського РВ ДВС Маркович І.В. від 12.02.2020 про відкриття виконавчого провадження № 61229825 для виконання оскаржуваної позивачем постанови про стягнення штрафу в сумі 850 грн. 19.02.2020 в органі виконавчої служби позивач отримав копію оскаржуваної постанови. Позивач зазначив, що раніше він не отримував оскаржуваної постанови, а тому не пропустив десятиденного строку звернення до суду з позовом. Позивач позовні вимоги також обґрунтував тим, що 12.10.2019 біля 12 год.22 хв. в смт Міжгір`ї його було притягнуто до відповідальності поліцейським Вовилка М.В. за порушення пункту 2.9 д ПДР України (користувався під час керування транспортним засобом мобільним телефоном), тобто за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 122 ч.2 КУпАП. Під час зупинки його поліцейським ОСОБА_2 він ввімкнув аварійну сигналізацію і з цього приводу йому ні цим поліцейським, ні іншою особою не було зроблено зауважень. З поліцейським Легош І.І. позивач не спілкувався, що може ствердити свідок (пасажир авто позивача в той момент) ОСОБА_3 . Позивач вважає, що відповідач ОСОБА_4 «таємно» його притягнув до відповідальності та отримав його персональні дані, які йому надав ймовірно поліцейський Воволка М.В. ,не вручав йому копію постанови, а тому він не міг відмовитись від її отримання. Позивач заперечив вчинення ним правопорушення, зазначеного в постанові у вигляді не ввімкнення аварійної сигналізації після зупинки керованого ним транспортного засобу поліцейським.

Згідно з постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.04.2020 задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 і скасовано ухвалу Міжгірського районного суду від 04.03.2020 про залишення позовної заяви без розгляду та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції і визнано, що позивач звернувся в суд у строки, передбачені законом.

Згідно з ухвалою судді Міжгірського районного суду від 29.04.2020 прийнято справу до провадження та призначено судовий розгляд на 08.05.2020 з повідомленням сторін, а також залучено співвідповідачем у справі Міжгірське ВП Хустського ВП ГУ НП України в Закарпатській області.

Позивач у судовому засіданні додатково пояснив, що 12.10.2019 його було притягнуто до відповідальності за постановою поліцейського ОСОБА_2 за вищезазначених обставин і що ним 25.10.2019 було добровільно сплачено штраф на виконання постанови серія ДП18 №322735 у сумі 425 грн. Позивач також у судовому засіданні уточнив, що за кілька днів після події він виїхав на заробітки за межі України, а тому штраф за постановою поліцейського ОСОБА_2 на його прохання по телефону сплатила його сестра від його імені. Про це позивач пред`явив в суді квитанцію від 25.10.2020.

Представник Міжгірського відділення поліції в судове засідання не з`явився, будучи належно повідомленим про таке. І про це є підтвердження в справі. Це не є перешкодою для розгляду позову по суті.

Відповідач поліцейський Легош І.І. позов заперечив і пояснив таке. 12.10.2019 він з напарником по службі поліцейським ОСОБА_5 . ОСОБА_6 . згідно наряду патрулювали на службовому автомобілі в смт Міжгір`ї. На вулиці Шевченка біля 12 год 30 хв. ними було помічено автомобіль, яким керував позивач, тримаючи в руках та розмовляючи по мобільному телефону під час руху авто. Вони зупинили автомобіль, водій якого після зупинки не ввімкнув аварійну сигналізацію, а тому він і окремо поліцейський Вовилка склали на водія постанови про притягнення його до відповідальності за порушення ПДР України (користування водієм засобами зв`язку під час руху транспортного засобу, не ввімкнення аварійної сигналізації автомобіля після зупинки авто поліцейським). Натомість позивач відмовився отримати складені ними постанови, а тому кожен з поліцейських винесені копії постанови надіслав позивачу рекомендованим поштовим відправленням за адресою, зазначеною в документах. Оскільки позивач не сплатив добровільно призначений штраф, відповідач ОСОБА_4 направив копію винесеної ним постанови на примусове виконання до Міжгірського РВ ДВС супровідним листом за підписом керівника органу поліції.

Відповідач на ствердження позиції надав суду для огляду журнали вхідної і вихідної поштової кореспонденції та нарядів патрульних за 2019 рік Міжгірського відділення поліції.

Поліцейський ОСОБА_4 також підтвердив, що в салоні авто, яким керував позивач були один або два пасажири, однак він добре їх не запам`ятав, тому не може ідентифікувати особу свідка.

Оцінивши зміст позову, доводи сторін, подані ними докази на ствердження позицій та доводів, суд дійшов такого висновку.

Позивач визнав, що зупинявся працівниками поліції в смт Міжгір`ї по вулиці Шевченка 12.10.2020 біля 12год 30 хв. під час керування ним зазначеним в оскаржуваній постанові автомобілем. Це ж підтверджено і показами свідка зі сторони позивача ОСОБА_3 (знайомого позивача , який був в той момент пасажиром авто). Позивач також визнав, що копію постанови, яка була винесена поліцейським Вовилка М.В. 12.10.2019 щодо накладення на нього штрафу за користування засобом зв`язку під час керування транспортним засобом він отримав поштою за адресою його місця помешкання. Ця постанова згідно з журналом вихідної поштової кореспонденції надсилалась на адресу позивача 15.102020, тобто через три дні після її винесення у зв`язку з тим, що позивач відмовився її отримати на місці винесення. Натомість позивач заперечив спілкування під час цієї події з поліцейським Легош І.І., пред`явлення йому претензій з приводу не ввімкнення аварійного сигналізації після зупинки транспортного засобу поліцейським Вовилка М.В. та одержання копії оскаржуваної постанови особисто після події чи через поштову установу.

Згідно з показами свідка ОСОБА_3 12.10.2019 він їхав в автомобілі пасажиром із знайомим ОСОБА_1 і в смт Міжгір`ї автомобіль було зупинено поліцейським з службового патрульного авто, який підійшов до авто і водія ОСОБА_1 взяв документи, пред`явивши претензію, що водій під час керування автомобілем розмовляв по мобільному телефону. Свідок ствердив, що дійсно під час руху водій авто тримав у руках мобільний телефон. Свідок також показав, що після зупинки автомобіля водій ввімкнув аварійну сигналізацію і з цього приводу йому поліцейський, який зупинив авто, не пред`являв водієві претензій. Цей же свідок ствердив, що поліцейський Легош І.І. не спілкувався з водієм.

Статтею 77 ч. ч. 1, 2 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення , але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Поліцейський Легош І.І. не надав у справу жодного доказу, який би стверджував вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху, зазначеного ним у постанові, яка оскаржується. Зокрема, оскаржувана постанова не містить посилання на будь-які докази. В судовому засіданні поліцейський визнав, що відео, фото фіксація обставин, зазначених ним у постанові не проводилось. В справу також не подано відео зйомки запису моменту спілкування поліцейського ОСОБА_4 з водієм (позивачем) під час складання постанови, події відмови водія одержати копію постанови.

Отже, поліцейським Легош І.І. не належно виконано вимоги статті 251 КУпАП щодо підтвердження правопорушення належними і достатніми доказами, а також вимоги статті 280 КУпАП щодо з`ясування обставин у справі про адміністративне правопорушення.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходам впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Суд вважає, що суб`єкт владних повноважень не довів належно правомірність винесеного ним рішення , тобто постанови про накладення стягнення на позивача за правопорушення в сфері забезпечення дорожнього руху. Натомість позивач послідовними запереченнями та поданим доказами спростував вчинення ним адміністративного правопорушення зазначеного виду.

Встановлене дає підстави застосувати статтю 286 ч.3 п.3 КАС України, тобто скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення, внаслідок недоведеності вини (відсутності складу правопорушення), передбаченого статтею 122 ч.2 КУпАП, тобто застосувати вимоги статті 247 п.1 КУпАП.

Судові витрати у виді судового збору, передбаченого законом «Про судовий збір» за ставкою щодо виду і розміру позовних вимог, згідно з положеннями ч.1 статті 139 КАС України, слід покласти на суб`єкта владних повноважень (відповідний орган поліції), в якому працює посадова особа , яка винесла оскаржувану постанову. При цьому суд бере до уваги, що позивач не оплачував судовий збір за подання позовної заяви.

Керуючись статтями 286 ,139,241.242,250 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати протиправною і скасувати постанову серія ДП18 № 322716 від 12.10.2019, винесену поліцейським сектору реагування патрульної поліції Міжгірського ВП Хустського ВП ГУ НП в Закарпатській області Легош І.І. про накладення стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн за ч.2 статті 122 КУпАП на ОСОБА_1 .

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 122 ч.2 КУпАП, закрити.

Стягнути судові витрати у виді судового збору в сумі 420 грн в користь держави за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Міжгірського відділення поліції Хустського ВП ГУ НП в Закарпатській області.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Восьмого апеляційного адміністративного суду , м. Львів через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя:В. П. Кривка