Справа № 295/2352/20
Суддя: Слюсарчук Н. Ф.
Дата ухвалення: 2020-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №295/2352/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2020 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Слюсарчук Н.Ф.,

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до лейтенанта поліції 1 батальйону роти №4 Управління патрульної поліції в Житомирській області Шевчука Вячеслава Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАК №2084879 від 09.02.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП. В обґрунтування позову посилається на те, що постанова в справі про адміністративне правопорушення не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, зокрема, показання свідків, показання технічних приладів та засобів, посилання на офіційні документи, тощо, на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Дані порушення призвели до незаконного притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення. Позивач вказує, що поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є підставою для складання протоколу.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 26.02.2020 року у зазначеній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін.

Відповідач надав суду відзив в якому зазначив, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі та просить відмовити в їх задоволенні. Оскільки постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідає вимогам КУпАП, поліцейський при її винесені діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України. Факт правопорушення зафіксовано на відеореєстратор патрульного поліцейського автомобіля та нагрудну камеру інспектора, який надано суду разом з відзивом. Обставини зазначені у позові не відповідають дійсності, пояснення позивача вказують лише на його намагання уникнути несприятливих для нього наслідків у зв`язку із притягненням до адміністративної відповідальності, але не вказують на неправомірність дій відповідача. Відповідачем при розгляді справи було роз`яснено позивачу права, повідомлено про вчинене ним правопорушення, заслухано його пояснення та надано ним оцінку. Дій, які б обмежили права позивача при розгляді справи відповідачем вчинено не було. Штраф накладено в межах санкції за це правопорушення. І як наслідок відсутні підстави для визнання протиправною та скасування постанови.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 09.02.2020 лейтенантом поліції 1 батальйону роти №4 Управління патрульної поліції в Житомирській області Шевчуком Вячеславом Володимировичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2084879, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн., за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Audi A4 н.з. НОМЕР_1 по м-ну Перемоги, 2 в м. Житомирі, виїхав на перехрестя на заборонений сигнал світлофора, не пред`явив реєстраційний документ та чинний страховий поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власних наземних транспортних засобів, чим порушив п.п. 2.1 ґ ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

Частина перша ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в не автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.ч. 1-2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Судом було оглянуто диск з відеозаписом подій з відеореєстратора патрульного поліцейського та патрульного автомобіля, відповідно з якого вбачається, що позивач виїхав на перехрестя на заборонений сигнал світлофора, позивач зазначив про готовність пред`явити документи лише після надання йому доказів вчинення ним правопорушення правил дорожнього руху, що стали підставою для зупинки його транспортного засобу. При цьому на пропозицію працівника патрульної поліції пройти для огляду необхідних доказів, позивач відповів відмовою, не пред`явив реєстраційний документ та чинний страховий поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власних наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 ПДР України.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Зазначена норма передбачає можливість пред`явити (показати) названі документи поліцейського та не встановлює обов`язку водія передавати їх в руки, з огляду на що, вимога поліцейського є законною.

На думку позивача, він мав право не пред`являти посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб на вимогу поліцейського для перевірки, доки останній не доведе, що зупинка його транспортного засобу була законною. Такі доводи позивача не ґрунтуються на вимогах законодавчих актів та не мають відношення до обов`язку водія транспортного засобу мати при собі та пред`явити на вимогу поліцейського для перевірки зазначені вище документи.

У відповідача були наявні достатні підстави вважати, що особа вчинила правопорушення, а транспортний засіб є знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення. Існування наведених обставин і зумовило виникнення в інспектора поліції на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» права на реалізацію повноважень вимагати в позивача пред`явлення документів, що посвідчують особу та/або документів, що підтверджують відповідне право особи. Наведеними положеннями чинного законодавства закріплений безумовний обовязок при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особи, яка керує ним, мати при собі страховий поліс (сертифікат).

Відтак, згідно матеріалів справи та наданих суду відеозаписів, позивач не пред`явив поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що і не спростовується ним безпосередньо під час підготовки адміністративного позову, де він за вказане правопорушення нічого не вказує.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 оскільки лейтенантом поліції 1 батальйону роти №4 Управління патрульної поліції в Житомирській області Шевчуком Вячеславом Володимировичем правомірно встановлено факт порушення позивачем Правил дорожнього руху України та внаслідок чого винесено постанову, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмір 425,00 грн.

Таким чином суд відмовляє в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 242-246 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до лейтенанта поліції 1 батальйону роти №4 Управління патрульної поліції в Житомирській області Шевчука Вячеслава Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Житомирській області Департаменту патрульної поліції, місце знаходження: м. Житомир, вул. Покровська, 96.

Суддя Н.Ф. Слюсарчук