Справа № 461/10175/19
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2020-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2020 рокуЛьвівСправа № 461/10175/19 пров. № А/857/3674/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Носа С.П.,

за участю секретаря судового засідання Лутчин А.М.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

за участю представника відповідача Бойчук Ю.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу Галицької районної адміністрації Львівської міської ради на рішення Галицького районного суду м. Львова від 11 березня 2020 року, прийняте суддею Стрельбицьким В. В. о 13 годині 21 хвилині у місті Львові у справі за позовом ОСОБА_1 до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про скасування постанови адміністративної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради № 243 від 12 грудня 2019 року про притягнення її до адміністративної відповідальності та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 11 березня 2020 року позов задоволено частково. Постанову адміністративної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №243 від 12 грудня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 156 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення скасовано. Матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 156 КУпАП надіслано на новий розгляд адміністративної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради.

Задовольняючи частково позов, суд виходив з того, що оскаржувана постанова не містить посилання на докази, які доводять факт вчинення правопорушення. Прийняття необґрунтованого та невмотивованого рішення є безумовною підставою для його скасування.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Галицька районна адміністрація Львівської міської ради подала апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи та з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги наведено норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини та повноваження адмінкомісії. На думку апелянта, протокол містить усі передбачені статтею 256 КУпАП дані та у ньому чітко викладено суть інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення. Крім того, позивач була присутня при складанні протоколу та другий примірник протоколу отримала 11 листопада 2019 року. Заяв та клопотань до протоколу не подано. Згідно письмових пояснень вказала, що особа, якій вона продала слабоалкогольний напій, виглядала повнолітньою. Розгляд протоколу адмінкомісією відбувався у присутності позивача, а отже надано можливість подати свої пояснення по суті інкримінованого їй правопорушення. Звернуто увагу, що при направленні адмінматеріалів на новий розгляд, особу притягнути до відповідальності буде неможливо через пропущення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 11 листопада 2019 року інспектором Галицького ВП ГУ НП у Львівській області старшим лейтенантом Лисиком С.Я. складено протокол серії АПР18 № 486841, в якому зафіксовано порушення ОСОБА_1 вимог частини другої статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме ОСОБА_1 05 листопада 2019 року близько 15 години 10 хвилин здійснила продаж слабоалкогольного напою «Сомерсбі» неповнолітній особі ОСОБА_2 , 2002 року народження, перебуваючи на робочому місці у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі зазначеного протоколу 12 грудня 2019 року адміністративною комісією Галицької районної адміністрації Львівської міської ради винесено постанову № 243, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 156 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400,00 гривень.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначено Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Приписами статті 15-3 вищевказаного Закону встановлені обмеження щодо продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів, а саме: заборонено здійснювати продаж алкогольних напоїв і тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років. Продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов`язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку.

Згідно з частиною першою статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Відповідно до частини другої статті 156 КУпАП порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами, зокрема, продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв або тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, - тягне за собою накладення штрафу від ста до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, продавець при реалізації алкогольних напоїв зобов`язаний вжити передбачені законодавством заходи, спрямовані на недопущення продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв або тютюнових виробів особам, які не досягли 18-ти річного віку, а в разі вчинення таких дій несе адміністративну відповідальність, визначену законом.

Разом з тим, в силу частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Крім того, положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд зазначає, що в підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення відповідачем надано протокол серії АПР18 № 486841, в якому зафіксовано порушення ОСОБА_1 вимог частини другої статті 156 КУпАП, а також рапорт, складений інспектором Галицького ВП ГУ НП у Львівській області.

Також матеріали справи містять письмові пояснення ОСОБА_2 , 2002 року народження, яка пояснила, що дійсно придбала у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою: АДРЕСА_1 , слабоалкогольний напій « Сомерсбі ».

При цьому, слід зазначити, що текст рапорту не піддається читанню, а пояснення не містять дати оформлення.

Разом з тим, ні рапорт, ні пояснення не були долучені до протоколу, мотивувальна частина оскаржуваної постанови не містить жодного посилання на вищевказані рапорт та письмові пояснення, як і не містить їх оцінки.

Таким чином, оскаржувана постанова винесена без належної мотивації та оцінки обставин, без зазначення будь-яких належних та допустимих доказів, на підставі яких зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відтак, нічим не доведено, що слабоалкогольний напій продано неповнолітній особі.

Оскільки скаржником належних та допустимих доказів в підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення не подано, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності винесення оскаржуваної постанови та наявність підстав для надіслання матеріалів справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на новий розгляд адміністративної комісії.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав вважати неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 229, 272, 286, 310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Галицької районної адміністрації Львівської міської ради залишити без задоволення, рішення Галицького районного суду м. Львова від 11 березня 2020 року у справі № 461/10175/19 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
С. П. Нос
Повне судове рішення складено 06.05.2020 року.