Справа № 200/2941/20-а
Суддя: Молочна І.С.
Дата ухвалення: 2020-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

13 травня 2020 р. Справа №200/2941/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Молочна І. С., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 11 лютого 2020 року № Ф-191896-45,

встановив:

13 березня 2020 року ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), позивач, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовними вимогами до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області (місце знаходження: вул. Італійська, 59, м. Маріуполь, Донецька область, 87515; ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 43142826) про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 11 лютого 2020 року № Ф-191896-45.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13 березня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

27 березня 2020 року позивач усунув недоліки позовної заяви у встановлений судом строк.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 30 березня 2020 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження суддею одноособово, без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

13 травня 2020 року позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, якою просить суд забезпечити позов шляхом:

- зупинення виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-191896-45-У від 21 травня 2019 року;

- зупинення стягнення на підставі постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП № 60443830 від 04 лютого 2020 року.

13 травня 2020 року зазначену заяву про забезпечення позову передано на розгляд судді Молочній І.С.

В обґрунтування вказаної заяви зазначено, що відповідно до постанови про звернення стягнення на заробітну плату, стипендію та інші доходи боржника ВП № 60443830 від 04 лютого 2020 року звернено стягнення на доходи ОСОБА_1 у Покровському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області. Зазначає, що запровадження карантинних заходів сприяє зростанню цін, відтак зазначені відрахування у примусовому порядку є для позивача суттєвими.

Вирішуючи по суті заяву про забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до положень частин першої та другої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

У даному випадку, заявником вказано, що невжиття заходів забезпечення позову ускладнить поновлення порушених його прав та спричинить подальше звернення до суду.

Відповідно до частини першої, другої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб .

Верховний Суд у постанові від 24 грудня 2019 у справі №826/16888/18 вказав, що при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Водночас заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з правовими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

З аналізу наведених норм права вбачається, що забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

При цьому, обов`язковою умовою застосування заходів забезпечення позову є достатнє обґрунтування того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Отже, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою заявою, відтак обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Водночас в силу положень пункту 5 частини третьої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

Клопотання про забезпечення позову розглядається судом в порядку частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Виходячи з вищезазначеного, предметом розгляду даної адміністративної справи є питання правомірності винесення відповідачем вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 11 лютого 2020 року № Ф-191896-45, у той час як позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-191896-45-У від 21 травня 2019 року, а також зупинення стягнення на підставі постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП № 60443830 від 04 лютого 2020 року, прийнятої з метою виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-191896-45-У від 21 травня 2019 року.

Таким чином, позивач фактично просить суд забезпечити позов шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі № 200/2941/20.

Відтак, за наведених обставин, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 150-154, 156, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову - відмовити повністю.

Ухвала суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Зазначений строк обчислюється з урахуванням виключень, передбачених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України (в редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)»).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя І.С. Молочна