Справа № 420/1830/20
Суддя: Корой С.М.
Дата ухвалення: 2020-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1830/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Корой С.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міськради про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

03 березня 2020 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міськради, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Затоківської селищної ради щодо ненадання відповіді на запит про доступ до публічної інформації ОСОБА_1 від 05.02.2020 року.

- зобов`язати Затоківську селищну раду Білгород-Дністровської міськради Одеської області надати повну та вичерпну відповідь на запит про доступ до публічної інформації від 05.02.2020 року та надати копії усіх запитуваних ОСОБА_1 документів.

Вказана позовна заява надіслана до суду засобами поштового зв`язку 27.02.2020 року.

Підстава звернення до суду - позивач вважає, що суб`єкт владних повноважень порушив його права ненаданням відповіді на запит про доступ до публічної інформації ОСОБА_1 від 05.02.2020 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ОСОБА_1 05.02.2020 року подав запит про доступ до публічної інформації № 123/2 до Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міськради, в якому просив надати наступну інформацію: кількість звернень учасників бойових дій - (антитерористичної операції на сході України) до Затоківської селищної ради щодо виділення земельних ділянок за період з 01.01.2017 року по теперішній час; якщо за вказаний період часу було виділено у власність земельні ділянки учасникам бойових дій - (антитерористичної операції на сході України), надати копії відповідних рішень сесії Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міськради Одеської області. У позові вказано, що на запит про доступ до публічної інформації Затоківська селищна рада Білгород-Дністровської міськради не надала жодної відповіді ані на поштову адресу позивача, ані на зазначену у запиті електронну пошту. Позивач вважає, що Затоківська селищна рада Білгород-Дністровської міськради грубо порушила Закон України «Про доступ до публічної інформації» та фактично відмовила позивачу у доступі до публічної інформації.

Позивач вважає, що Затоківська селищна рада Білгород-Дністровської міськради грубо порушила Закон України «Про доступ до публічної інформації» та фактично відмовила позивачу у доступі до публічної інформації.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 10.03.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження в порядку ст.262 КАС України.

Вказаною ухвалою судом також встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

14.04.2020 року (вх. №15607/20) від представника відповідача до суду надійшов відзив на позову заяву, в якому зазначено, що Затоківська селищна рада Білгород-Дністровської міськради вважає вказаний позов безпідставним, необґрунтованим, та таким що не підлягає задоволенню.

Як зазначено у відзиві, 13.02.2020 року до Затоківської селищної ради надійшов запит ОСОБА_1 про доступ до публічної інформації. У відзиві вказано, що при детальному ознайомленні та аналізі запиту громадянина ОСОБА_1 спеціалістами Затоківської селищної ради було встановлено, що надання повної та вичерпної відповіді на вказаний запит потребує не менше п`яти робочих днів. У зв`язку з різким погіршенням самопочуття керівником Затоківської селищної ради - тимчасово виконуючим обов`язки Затоківського селищного голови було оформлено лікарняний лист з 20.02.2020 року, що унеможливило підписання складеного листа-відповіді та надання його запитувачеві у встановлений чинним законодавством строк.

Як зазначено у відзиві, у зв`язку з висловленням недовіри голові Затоківської селищної ради Звягінцеву В.І. у березні 2019 року та тимчасовим відстороненням від посади секретаря Затоківської селищної ради з 21.02.2020 року, політична ситуація на території смт. Затока склалася таким чином, що Затоківська селищна рада була фактично позбавлена керівника, а отже не мала можливості надання відповіді на запит у встановлений чинним законодавством час. Оскільки ознайомлення встановленого підписанта з усіма поточними фінансовими та організаційними документами Затоківської селищної ради потребувало значних зусиль та великого обсягу часу, відповідь на запит громадянина ОСОБА_1 було підписано та відправлено 17.03.2020 року за № 200/01-27.

Щодо вимоги позивача стосовно надання повної та вичерпної відповіді на запит та усіх копі запитуваних документів, у відзиві вказано, що у листі № 237/01-27 від 31.03.2020 року спеціалістами Затоківської селищної ради було зазначено про неможливість надання такої документації, оскільки надання інформації вказаної у запиті про доступ до публічної інформації, в першу чергу вимагає аналіз всієї наявної в Затоківській селищній раді документації та документації, в тому числі всієї вхідної та вихідної кореспонденції за 2017-2020 року та всіх рішень за вказаний період.

Таким чином, як стверджує відповідач, відповідь на запит потребує створення нової інформації, а отже не підпадає під визначення публічної інформації в розумінні статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Враховуючи викладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Станом на 12.05.2020 року інших заяв по суті справи на адресу суду не надходило.

Статтею 258 КАС України визначено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст.120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Згідно з ч.6 ст.120 КАС України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

З урахуванням положень ч.1 ст.120, ст.262 КАС України, зважаючи на те, що ухвалою суду від 10.03.2020 судом відкрито провадження по справі, останнім днем для вирішення даної справи є 12.05.2020 року.

Отже, дана адміністративна справа вирішується судом 12.02.2020 року у межах строку, визначеного ст. 262 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

05 лютого 2020 року ОСОБА_1 подав до Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області запит про доступ до публічної інформації, в якому просив надати інформацію, а саме::

- кількість звернень учасників бойових дій - (антитерористичної операції на сході України) до Затоківської селищної ради щодо виділення земельних ділянок за період з 01.01.2017 року по теперішній час;

- якщо за вказаний період часу було виділено у власність земельні ділянки учасникам бойових дій - (антитерористичної операції на сході України), надати копії відповідних рішень сесії Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міськради Одеської області.

З наданої до суду з боку відповідача копії вказаного запиту про доступ до публічної інформації судом встановлено, що він зареєстрований 13.02.2020 року за вх. №209/01-24.

Позивач зазначає, що відповідачем відповідь на вищевказаний запит йому ні на електронну пошту, ні на поштову адресу не направлялась та він такої не отримував, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію» інформація - це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Згідно ст. 5 вказаного Закону України «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначений Законом України «Про доступ до публічної інформації».

Статтею 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.3 Закону України «Про доступ до публічної інформації» право на доступ до публічної інформації гарантується максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації.

Згідно з положеннями ст. 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» доступ до інформації забезпечується шляхом: 1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом; 2) надання інформації за запитами на інформацію.

Відповідно до ч.2 ст.11 Закону України «Про інформацію» кожному забезпечується вільний доступ до інформації, яка стосується його особисто, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 12 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є:

1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень;

2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону;

3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Частиною 1 статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків;

4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Статтею 16 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що запит, що пройшов реєстрацію в установленому розпорядником інформації порядку, обробляється відповідальними особами з питань доступу до публічної інформації.

Згідно ч.ч.1,2 статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Відповідно до частин 1, 2 та 4 статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит на інформацію стосується інформації, необхідної для захисту життя чи свободи особи, щодо стану довкілля, якості харчових продуктів і предметів побуту, аварій, катастроф, небезпечних природних явищ та інших надзвичайних подій, що сталися або можуть статись і загрожують безпеці громадян, відповідь має бути надана не пізніше 48 годин з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно до ч.1 статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Згідно з ч.2 та ч.3 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

Відповідно до ч.4 статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» у відмові в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено:

1) прізвище, ім`я, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації;

2) дату відмови;

3) мотивовану підставу відмови;

4) порядок оскарження відмови;

5) підпис.

5. Відмова в задоволенні запиту на інформацію надається в письмовій формі.

Частиною 6 статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що відстрочка в задоволенні запиту на інформацію допускається в разі, якщо запитувана інформація не може бути надана для ознайомлення в передбачені цим Законом строки у разі настання обставин непереборної сили. Рішення про відстрочку доводиться до відома запитувача у письмовій формі з роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Частина 3 статті 23 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначає, що оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, у відзиві на позовну заяву, відповідач вказував на неможливість надання позивачу відповіді на його запит протягом 5 робочих днів у зв`язку з перебуванням керівника Затоківської селищної ради - тимчасово виконуючого обов`язки Затоківського селищного голови на лікарняному з 20.03.2020 року.

При вирішенні даної адміністративної справи, суд не приймає до уваги вищевказані доводи, оскільки доказів на підтвердження вказаного до суду не надано.

Щодо посилання відповідача на відсторонення керівника Затоківської селищної ради - тимчасово виконуючого обов`язки Затоківського селищного голови від займаної посади ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 22.02.2020 року по справі №947/3797/20 (а.с.34) суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Згідно статті 7 вищевказаного Закону правовий статус посадових осіб місцевого самоврядування визначається Конституцією України, законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про статус депутатів місцевих рад», «Про вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів», цим та іншими законами України. Посадові особи місцевого самоврядування діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією України і законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, актами органів місцевого самоврядування, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції. На посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» прийняття на службу в органи місцевого самоврядування здійснюється: на посаду сільського, селищного, міського голови, старости в порядку, встановленому Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста. Сільський, селищний, міський голова обирається відповідною територіальною громадою на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування в порядку, визначеному законом, і здійснює свої повноваження на постійній основі. Строк повноважень сільського, селищного, міського голови, обраного на чергових місцевих виборах, визначається Конституцією України.

У разі звільнення з посади сільського, селищного, міського голови у зв`язку з достроковим припиненням його повноважень або його смерті, а також у разі неможливості здійснення ним своїх повноважень повноваження сільського, селищного, міського голови здійснює секретар відповідної сільської, селищної, міської ради, крім випадків дострокового припинення повноважень сільського, селищного, міського голови відповідно до Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» або Закону України «Про правовий режим воєнного стану». Секретар сільської, селищної, міської ради тимчасово здійснює зазначені повноваження з моменту дострокового припинення повноважень сільського, селищного, міського голови і до моменту початку повноважень сільського, селищного, міського голови, обраного на позачергових виборах відповідно до закону, або до дня відкриття першої сесії відповідної сільської, селищної, міської ради, обраної на чергових місцевих виборах (ч.2 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Таким чином, згідно вищевказаних норм, повноваження голови селищної ради з моменту неможливості здійснення ним своїх повноважень покладаються на секретаря відповідної селищної ради.

При цьому, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» не покладено в залежність тимчасове виконання секретарем селищної ради обов`язків голови селищної ради від внесення відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

До суду разом із відзивом на позовну заяву надано лист Затоківська селищна рада Білгород-Дністровської міськради від 17.03.2020 року №200/01-27, який складено у відповідь на запит про доступ до публічної інформації ОСОБА_1 за вз. №209/01-24.

Так, у вказаній відповіді ОСОБА_1 щодо запитуваної ним інформації повідомлено, що «…Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Тобто інформація, яка вже існує в не вимагає у відповідь на запит створення нової.

Таким чином публічну інформацію можна охарактеризувати як готовий продукт інформації, який створено або отримано лише в процесі виконання суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством та яка обов`язково має бути заздалегідь відображена або задокументована на будь-яких носіях інформації.

Аналогічний правовий висновок міститься у Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 30.09.2013 року та Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29.09.2016 року «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації».

Однак, чинне законодавство України не встановлює принцип черговості отримання громадянами земельних ділянок у власність та не закріплює обов`язок виконавчих органів місцевого самоврядування щодо створення та ведення реєстру стосовно виділення у власність земельних ділянок взагалі та щодо виділення таких ділянок окремим категоріям громадян.

Враховуючи вищевикладене, надання інформації вказаної у Вашому запиті про доступ до публічної інформації, в першу чергу вимагає аналіз всієї наявної в Затоківській селищній раді документації та документації, в тому числі всієї вхідної та вихідної кореспонденції за 2017-2020 року та всіх рішень селищної ради за вказаний період.

Таким чином, вбачається, що відповідь на Ваш на запит потребує створення нової інформації, а отже не підпадає під визначення публічної інформації в розумінні статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації», в зв`язку з чим Затоківська селищна рада позбавлена можливості надання відповіді на Ваш запит».

З матеріалів справи вбачається, що запит позивача від 05.02.2020 року отримано відповідачем 13.02.2020 року.

Отже, відповідь на запит позивача від 05.02.2020 року відповідач повинен був надати не пізніше 20 лютого 2020 року (п`ятий робочий день).

При цьому, як встановлено судом вище, Затоківська селищна рада Білгород-Дністровської міської ради Одеської області надала відповідь на запит позивача листом від 17.03.2020 року за вих. №200/01-27, чим порушила строк розгляду запиту на інформацію.

Суд вважає безпідставними доводи відповідача, що фактично відповідь позивачу була підготовлена своєчасно - 20.02.2020 року, але не підписана у зв`язку з тим, що т.в.о. Затоківського селищного голови знаходився на лікарняному з 20.02.2020 року, оскільки, як вже вказано вище, доказів того, що т.в.о. Затоківського селищного голови знаходився на лікарняному з 20.02.2020 року відповідач суду не надав.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем надано відповідь на запит позивача про доступ до публічної інформації від 05.02.2020 року з порушенням строку, встановленого ч.1 ст.20 Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Також, суд зазначає, що надання відповіді на запит позивача під час розгляду справи не відновлює повністю права та законні інтереси позивача, оскільки відповідь на запит є неповною, а тому відновлення порушених прав та інтересів позивача не можливе без визнання протиправною бездіяльності відповідача.

При вирішенні даної адміністративної справи, суд також враховує, що відповідачем до суду не надано доказів направлення вказаної відповіді на адресу електронної пошти та/або на поштову адресу, зазначену позивачем у його запиті про доступ до публічної інформації.

Суд зазначає, що право на доступ особи до публічної інформації включає в себе не тільки право на отримання відповідної інформації, а і право на своєчасність її отримання. У частині реалізації права особи на отримання інформації суб`єкт владних повноважень має можливість виправити допущене порушення шляхом надання запитуваної інформації. Водночас порушення суб`єктом владних повноважень права на своєчасність доступу до публічної інформації є невідновлювальним, тобто суд може лише констатувати порушення, а сам суб`єкт владних повноважень пропуск строку виправити не може, оскільки перебіг часу не залежить від волі будь-яких осіб. Тому порушення строків вчинення передбачених законом дій суб`єктом владних повноважень не може бути виправлено навіть після вчинення юридично значимих дій на виконання своїх обов`язків.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 26.06.2018 в справі № 800/369/17.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності Затоківської селищної ради щодо ненадання відповіді на запит про доступ до публічної інформації ОСОБА_1 від 05.02.2020 року підлягає задоволенню, оскільки як у встановлений ч.1 ст.20 Закону строк, так і на момент пред`явлення ОСОБА_1 позову до суду відповідачем не було надано відповіді на запит позивача.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання Затоківську селищну раду Білгород-Дністровської міськради надати повну та вичерпну відповідь на запит про доступ до публічної інформації від 05.02.2020 року та надати копії усіх запитуваних ОСОБА_1 документів, суд зазначає наступне.

Так, аналізуючи норми Закону України «Про доступ до публічної інформації», суд дійшов висновку, що визначальною ознакою для публічної інформації є те, що вона заздалегідь зафіксована будь-якими засобами та на будь-яких носіях і знаходилася у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації.

Якщо запит стосується інформації, яка міститься в кількох документах і може бути зібрана і надана без значних інтелектуальних зусиль (наприклад, без проведення додаткового змістовного аналізу), то така інформація відповідає критеріям "відображеності та задокументованості" і є публічною.

Не є інформаційним запитом звернення, для відповіді на яке необхідно створити інформацію, крім випадків, коли розпорядник не володіє запитуваною інформацією, але зобов`язаний нею володіти.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного суду від 28.04.2020 року по справі № 820/4260/17.

Аналогічна правова позиція висвітлена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27.06.2019 року у справі № 522/817/15-а, в якій зазначено про те, що визначальною ознакою публічної інформації, відповідно до статті 1 Закону № 2939-VI, є те, що вона по своїй суті є заздалегідь готовим зафіксованим на певному носії продуктом. Отримувати та/або створювати такий продукт може виключно суб`єкт владних повноважень у процесі здійснення ним своїх владних управлінських функцій. У подальшому володіти цим продуктом може будь-який розпорядник публічної інформації.

Позивач у запиті про доступ до публічної інформації, який зареєстрований за вх. №209/01-24 від 13.02.2020 року просив надати йому інформацію кількість звернень учасників бойових дій - (антитерористичної операції на сході України) до Затоківської селищної ради щодо виділення земельних ділянок за період з 01.01.2017 року по теперішній час та якщо за вказаний період часу було виділено у власність земельні ділянки учасникам бойових дій - (антитерористичної операції на сході України), надати копії відповідних рішень сесії Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міськради Одеської області.

Суд вважає за необхідне зазначити, що інформація, яка була запитана позивачем за своєю правовою природою відноситься саме до публічної інформації, яка є відображеною та задокументованою будь-якими засобами та на будь-яких носіях.

Пунктом "б" ч.1 ст.81 Земельного кодексу України визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Згідно п. "б" ч.1 ст.121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більше 2,0 гектара.

Відповідно до пункту 34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

За змістом статті 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Суд, аналізуючи приписи Земельного кодексу України та Закону України "Про місцеве самоврядування", вважає, що передусім саме відповідач згідно з його компетенцією зобов`язаний володіти інформацією про земельні ділянки, які були виділені у власність.

Таким чином суд вважає, що інформація щодо кількості звернень учасників бойових дій - (антитерористичної операції на сході України) до Затоківської селищної ради щодо виділення земельних ділянок за період з 01.01.2017 року по теперішній час не потребує створення нової інформації, а посилання відповідача на це є необґрунтованим.

При цьому, необхідність дослідження значної кількості документів в даному випадку не є підставою для відмови особі у наданні публічної інформації, а може бути підставою для продовження строку надання відповіді на запит до 20 робочих днів.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно положень ст.9 Конституції України та ст.17, ч.5 ст.19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

У рішенні від 31.07.2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008 року), Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст.1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Рішенням Конституційного Суду України у справі № 3-рп/2003р від 30.01.2003 року визначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Враховуючи те, що позивач у своєму запиті, зокрема, просив надати копії відповідних рішень сесії Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міськради Одеської області у разі, якщо за період з 01.01.2017 року по дату подання запиту було виділено у власність земельні ділянки учасникам бойових дій - (антитерористичної операції на сході України), зважаючи, що станом на дату вирішення даної адміністративної справи інформація щодо наявності таких рішень відсутня, суд дійшов висновку, що похідна вимога позивача підлягає задоволенню частково шляхом зобов`язання Затоківськох селищної ради Білгород-Дністровської міськради надати відповідь на запит про доступ до публічної інформації від 05.02.2020 року (вх.№209/01-24 від 13.02.2020 року).

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Решта доводів позивача висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

03.03.2020 року позивачем подано клопотання, в якому ОСОБА_1 просить суд зобов`язати відповідача подати звіт про виконання даного рішення.

Приписами 382 КАС України встановлено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зі змісту наведеної правової норми випливає, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.

Позивачем належним чином не обґрунтовано необхідність зобов`язання відповідача подати звіт про виконання даного рішення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 205, 242-246, 250, 251, 255, 262, 295, 297, 371 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міськради про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Затоківської селищної ради щодо ненадання відповіді на запит про доступ до публічної інформації ОСОБА_1 від 05.02.2020 року (вх.№209/01-24 від 13.02.2020 року).

Зобов`язати Затоківську селищну раду Білгород-Дністровської міськради надати відповідь на запит ОСОБА_1 про доступ до публічної інформації від 05.02.2020 року (вх.№209/01-24 від 13.02.2020 року).

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду в частині зобов`язання Затоківської селищної раду Білгород-Дністровської міськради надати відповідь на запит ОСОБА_1 про доступ до публічної інформації від 05.02.2020 року (вх.№209/01-24 від 13.02.2020 року) підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 ).

Відповідач - Затоківська селищна рада Білгород-Дністровської міськради (вул.Приморська, 21, смт.Затока, м. Білгород-Дністровський, Одеська обл., 67772, ).

Суддя С.М. Корой

.