Справа № 522/6738/20
Суддя: Донцов Д. Ю.
Дата ухвалення: 2020-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/6738/20
Провадження №2-а/522/327/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Донцова Д.Ю..,

за участі секретаря судового засідання Смокової А.В.,

розглянувши справу за адміністративним позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України громадянина Гвінеї, -

ВСТАНОВИВ:

27.04.2020 року до Приморського районного суду м. Одеси звернувся представник Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області з позовом до громадянина Гвінеї ОСОБА_1 про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, зазначаючи, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 07.11.2019 по справі № 522/18928/19 було задоволено адміністративний позов ГУ ДМС України в Одеській області до громадянина Гвінеї ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, затримано громадянина Гвінеї ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, строком на 6 місяців до 06.05.2020 з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України. Позивачем було здійснено ряд запитів з метою ідентифікації відповідача, однак станом на день звернення до суду жодної відповіді на надіслані запити отримано не було.

Таким чином, оскільки на даний час неможливо забезпечити примусове видворення відповідача, у зв`язку з тим, що до теперішнього часу інформації щодо підтвердження факту належності відповідача до громадянства Гвінеї не надходило та він не може бути документований сертифікатом на повернення в країну походження, що в свою чергу не дає можливості виконати рішення про його примусове видворення за межі України виникла необхідність у продовженні строку затримання відповідача.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27.04.2020 року відкрито провадження у справі з призначенням судового розгляду на 29.04.2020 року. У зв`язку з необхідністю залучення перекладача на вимогу відповідача розгляд справи було відкладено на 05.05.2020 року, а у зв`язку з необхідністю залучення адвоката на 06.05.2020 року.

В судовому засіданні представник позивача Рамжев О.Д. позов підтримав та просив задовольнити.

Відповідач брав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції та за участі перекладача Лама ОСОБА_2 . Проти задоволення позову заперечував, просив суд продовжити строк затримання не більш ніж на два тижні та зазначив, що якщо його випустять, то готовий одразу виїхати до Гвінеї, однак чинних документів на час розгляду справи судом не має.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи учасників справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Згідно із частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

За правилами ч. 7 ст. 5 КАС України іноземці та особи без громадянства користуються в Україні таким самим правом на судовий захист, що і громадяни України.

Згідно з ч. 4 ст. 46 КАС України іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 07.11.2019 по справі № 522/18928/19 було задоволено адміністративний позов ГУ ДМС України в Одеській області до громадянина Гвінеї ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, затримано громадянина Гвінеї ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, строком на 6 місяців до 06.05.2020 року з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.12.2019 апеляційну скаргу громадянина Гвінеї ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишено без задоволення, а рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07.11.2019 року - без змін. При цьому судом встановлено, що відповідач порушив законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а саме: не надав суду доказів про своє законне перебування на даний час на території України, а також не виконав добровільно рішення про примусове повернення від 10.09.2015 року у встановлений строк, отже є законні підстави для затримання відповідача з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з території України, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 07.11.2019 по справі № 522/18929/19 було задоволено адміністративний позов ГУ ДМС України в Одеській області до громадянина Гвінеї ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про примусове видворення за межі території України. При цьому судом встановлено, що громадянин Гвінеї ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійного місця проживання та законного джерела існування не має. ГУ ДМС України в Одеській області є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець території України знаходиться не законно, ухиляється від виконання рішення про примусове повернення на, тому існує ризик незаконного перебування іноземного громадянина на території України.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 апеляційну скаргу громадянина Гвінеї ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишено без задоволення, а рішення Приморського районного суду м. Одеси - без змін.

При цьому, колегія суддів зазначила, що з наявної в матеріалах справи копії паспорта громадянина Гвінеї ОСОБА_1 вбачається відмітка про прийняте рішення від 10 вересня 2015 року щодо примусового видворення, тобто відповідач був обізнаний про наявність рішення від 10 вересня 2015 року про примусове повернення в країну походження у термін до 24 вересня 2015 року.

Окрім цього суд зазначив, що з огляду на факт проживання відповідача на території України без документів на право проживання, вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203 КУпАП, враховуючи відсутність у відповідача належного паспортного документу для виїзду з території України (оскільки вказаний паспорт втратив чинність) та невиконання ним добровільно рішення про примусове повернення в країну походження, вбачаються обґрунтовані підстави вважати, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення про примусове видворення за межі території України.

Згідно акту приймання-передачі іноземця або особи без громадянства від 07.11.2019 року ОСОБА_3 ОСОБА_4 було поміщено до Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства.

З метою ідентифікації та документування відповідача 03.02.2020 ГУ ДМС України в Одеській області звернулось до представництва Республіки Гвінеї із запитом № 5100.5.5-1253/51.3-20 щодо надання допомоги у ідентифікації та документуванні особи, яка назвалась громадянином Республіки Гвінеї ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1

24.02.2020 ГУ ДМС України в Одеській області звернулось до представництва Республіки Гвінеї із запитом щодо надання допомоги у ідентифікації та документуванні особи, яка назвалась громадянином Республіки Гвінеї ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1

29.02.2020 ГУ ДМС України в Одеській області звернулось до представництва Республіки Гвінеї із запитом № 5100.5.5-2678/51.3-20 щодо надання допомоги у ідентифікації та документуванні особи, яка назвалась громадянином Республіки Гвінеї ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Разом з тим, як зазначив представник позивача, станом на день розгляду справи ГУ ДМС України в Одеській області не було отримано жодної відповіді на надіслані запити, у зв`язку з чим на даний час неможливо забезпечити примусове видворення відповідача.

Згідно з ч.4 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Відповідно до ч.1 ст.289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, на підставі заяви поданої органом охорони державного кордону до іноземця або особи без громадянства суд може застосувати такий захід як затримання з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Частинами 11-13 ст.289 КАС України передбачено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є: 1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; 2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Відповідно до пп. 5 п. 2 Положення про національну систему біометричної верифікації та ідентифікації громадян України, іноземців та осіб без громадянства затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 № 1073 біометрична ідентифікація - здійснення пошуку за принципом один до багатьох шляхом розпізнавання і зіставлення одного або двох біометричних даних (параметрів) особи з біометричними даними (параметрами) осіб у відомчих інформаційних системах суб`єктів національної системи;

З вищенаведених норм вбачається, що для ідентифікації особи необхідно встановити низку важливих обставин за допомогою засобів збирання інформації, таких як пояснення особи, наявність відомостей у державних реєстрах, наявність документів чи їх копій у будь-якому вигляді, тощо.

Відповідно п. 11 Порядку в`їзду іноземців та осіб без громадянства в Україну, їх виїзду з України і транзитного проїзду через її територію затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 1995 р. № 1074 в`їзд в Україну та виїзд з України іноземців може здійснюватися за паспортним документом і за наявності відповідної візи, якщо інший порядок в`їзду та виїзду не встановлено законодавством України (станом на день розгляду справи судом не встановлено наявності між Україною та Республікою Гвінея жодних угод щодо особливого порядку перетину державного кордону України).

Відповідно пп. 26 п. 2 розділу ІІ Державної програми авіаційної безпеки цивільної авіації затвердженої законом України від 21 березня 2017 року № 1965-VIII документ, що посвідчує особу для іноземців та осіб без громадянства - паспортний документ іноземця, виданий уповноваженим органом іноземної держави або статутною організацією ООН, що підтверджує громадянство іноземця, посвідчує особу іноземця або особи без громадянства, надає право на в`їзд або виїзд з держави і визнається Україною.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що серед документів, які посвідчують особу іноземця є паспорт громадянина іноземної держави, сертифікат на повернення, дипломатичний паспорт, які можуть бути оформлені та видані виключно країною громадянської належності або її офіційними представництвами в інших країнах.

Верховним Судом в постанові від 17 січня 2019 року у справі №743/1240/17 висловлено наступну позицію: чинним законодавством наведено вичерпний перелік підстав, які передбачають неможливість примусового видворення особи, а продовження строку затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні можливе лише за їх наявності.

Така практика покликана стимулювати позивачів до активних дій щодо видворення відповідача у встановлений законом 6-місячний строк за реальної можливості встановити його особу, а не займатися формалізмом та утриманням іноземців за рахунок державного бюджету.

Судом встановлено, що на даний час неможливо забезпечити примусове видворення відповідача, у зв`язку з тим, що до теперішнього часу інформація щодо підтвердження факту належності відповідача до громадянства Гвінеї не надходила, та він не може бути документований сертифікатом на повернення в країну походження, що в свою чергу не дає можливості виконати рішення про його примусове видворення за межі України, що за сукупності вказаних умов є підставою для задоволення позовних вимог в порядку ч. 11-13 ст. 289 КАС України.

Керуючись ст.ст.2,4,7-9,77, 241-246,268-271, 289 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (, адреса місцезнаходження: м. Одеса, вул. Преображенська, буд. 44) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України громадянина Гвінеї задовольнити.

Продовжити строк затримання громадянина Гвінеї ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на шість місяців до 07.11.2020 року з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Відповідно до вимог ч. 2 статті 371 КАС України допустити негайне виконання постанови суду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана в десятиденний строк із дня його проголошення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст рішення суду складено 07.05.2020 року.

Суддя Д.Ю. Донцов