Справа № 340/1941/19
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2020-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 квітня 2020 року м. Дніпросправа № 340/1941/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач), суддів: Суховарова А.В., Головко О.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргоюГоловного управління ДФС у Кіровоградській областіна рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.10.2019 року(суддя у 1 інстанції Притула К.М.)в адміністративній справі за позовом Державного підприємства "Агенство місцевих автомобільних доріг"до Головного управління ДФС у Кіровоградській областіпро визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Агенство місцевих автомобільних доріг"звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Кіровоградській області, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, буд. 55, ) № 48 від 25.03.2019 року про відмову у включенні Державного підприємства «Агентство місцевих автомобільних доріг» (адреса реєстрації: 25006, м. Кропивницький, вул. Преображенська, 2, ) до Реєстру неприбуткових установ та організацій;

- зобов`язати Головне управління ДФС у Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, буд. 55, ) включити Державне підприємство «Агентство місцевих автомобільних доріг» (адреса реєстрації: 25006, м. Кропивницький, вул. Преображенська, 2, ) до Реєстру неприбуткових установ та організацій відповідно до Порядку ведення Реєстру неприбуткових установ та організацій, включення неприбуткових підприємств, установ та організацій до Реєстру та виключення з Реєстру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.2016 № 440;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, буд. 55, код ЄДРПОУ 39393501) на користь Державного підприємства «Агентство місцевих автомобільних доріг» (адреса реєстрації: 25006, м. Кропивницький, вул. Преображенська, 2, ) судовий збір у розмірі 3 842,00 (три тисячі вісімсот сорок дві) грн. 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що відповідачем протиправно відмовлено у включенні Державного підприємства "Агентство місцевих автомобільних доріг" до Реєстру неприбуткових організацій, оскільки останнє створене відповідно до вимог законодавства та його статут повністю відповідає вимогам статті 133 Податкового кодексу України.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.10.2019 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДФС у Кіровоградській області № 48 від 25.03.2019 року про відмову у включенні Державного підприємства «Агентство місцевих автомобільних доріг» до Реєстру неприбуткових установ та організацій.Зобов`язано Головне управління ДФС у Кіровоградській області включити Державне підприємство «Агентство місцевих автомобільних доріг» до Реєстру неприбуткових установ та організацій відповідно до Порядку ведення Реєстру неприбуткових установ та організацій, включення неприбуткових підприємств, установ та організацій до Реєстру та виключення з Реєстру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.2016 року № 440. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Кіровоградській області на користь Державного підприємства «Агентство місцевих автомобільних доріг» судовий збір у розмірі 3 842,00 (три тисячі вісімсот сорок дві) грн. 00 коп. відповідно до платіжного доручення №58 від 01.08.2019 року.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись нанеповне з`ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи,порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, відмовивши у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що державне підприємство, яким є позивач, створюється для виконання державних замовлень, ефективного управління державним майном з ціллю отримання прибутку та, відповідно, таке підприємство не може мати статус неприбуткової організації. Таким чином, контролюючий орган при винесені спірного рішення діяв у межах наданих останньому повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства.

В відзиві на апеляційну скаргу позивач просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Державне підприємство «Агентсво місцевих автомобільних доріг» було створене відповідно до розпорядження голови Кіровоградської обласної державної адміністрації "Про створення державного підприємства «Агентство місцевих автомобільних доріг» № 405-р від 22 лютого 2019 року (а.с.12).

Пунктом 2 вказаного розпорядження затверджено Статут Державного підприємства «Агентство місцевих автомобільних доріг» (надалі - Статут) (а.с.13-24).

Підприємство зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань .

Відповідно до п. 1 Розділу І Статуту, Державне підприємство «Агентство місцевих автомобільних доріг» є юридичною особою публічного права, засноване на державній власності.

Згідно з п. 5 Розділу І Статуту, Державне підприємство «Агентство місцевих автомобільних доріг» є неприбутковим підприємством.

Пунктами 3 та 4 Розділу IV Статуту встановлено, що Підприємство утримується за рахунок:

1) коштів, передбачених у вартості експлуатаційного утримання, будівництва, ремонту, реконструкції автомобільних доріг загального користування місцевого значення, відповідно до законодавчо встановлених нормативів, що спрямовуються в установленому порядку в межах кошторисів видатків на утримання служби Замовника, погоджених з Уповноваженим органом управління;

2) інших джерел, не заборонених законодавством.

Джерелами формування майна Підприємства також є:

1) грошові та матеріальні внески засновника;

2) кредити банків та інших кредиторів;

3) майно, придбане в інших суб`єктів господарювання, організацій та фізичних осіб у встановленому законодавством порядку;

4) інші джерела, не заборонені законодавством України.

07.03.2019 року Державним підприємством «Агентство місцевих автомобільних доріг» до Головного управління ДФС у Кіровоградській області Державної фіскальної служби України було подано реєстраційну заяву форми 1-РН та копії установчих документів з метою включення підприємства до Реєстру неприбуткових установ та організацій.

Рішенням Головного управління ДФС у Кіровоградській області № 48 від 25.03.2019 року відмовлено у включенні Державного підприємства «Агентство місцевих автомобільних доріг» до Реєстру неприбуткових установ та організацій.

Підставою для відмови стало те, що неприбуткова організація не утворена та не зареєстрована в порядку, визначеному законом, що регулює діяльність відповідної неприбуткової організації.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із п.п. 14.1.121 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, неприбуткові підприємства, установи та організації - це неприбуткові підприємства, установи та організації, які не є платниками податку на прибуток підприємств відповідно до п. 133.4 ст. 133 Податкового кодексу України.

Пунктами 6, 7 Порядку ведення Реєстру неприбуткових установ та організацій, включення неприбуткових підприємств, установ та організацій до Реєстру та виключення з Реєстру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.2016 р. № 440, встановлено, що контролюючий орган здійснює включення неприбуткової організації до Реєстру на підставі поданих документів в разі, коли організація відповідає вимогам, встановленим п.п. 133.4.1 п. 133.4 ст. 133 Податкового кодексу України.

Пунктом 133.4.1 п. 133.4 ст. 133 Податкового кодексу України встановлено, що неприбутковим підприємством, установою та організацією є підприємство, установа та організація (далі - неприбуткова організація), що одночасно відповідає таким вимогам: утворена та зареєстрована в порядку, визначеному законом, що регулює діяльність відповідної неприбуткової організації; установчі документи якої (або установчі документи організації вищого рівня, на підставі яких діє неприбуткова організація відповідно до закону) містять заборону розподілу отриманих доходів (прибутків) або їх частини серед засновників (учасників), членів такої організації, працівників (крім оплати їхньої праці, нарахування єдиного соціального внеску), членів органів управління та інших пов`язаних з ними осіб. Для цілей цього абзацу не вважається розподілом отриманих доходів (прибутків) фінансування видатків, визначених п.п. 133.4.2 цього пункту; установчі документи якої (або установчі документи організації вищого рівня, на підставі яких діє неприбуткова організація відповідно до закону) передбачають передачу активів одній або кільком неприбутковим організаціям відповідного виду або зарахування до доходу бюджету у разі припинення юридичної особи (у результаті її ліквідації, злиття, поділу, приєднання або перетворення). Положення цього абзацу не поширюється на об`єднання та асоціації об`єднань співвласників багатоквартирних будинків; внесена контролюючим органом до Реєстру неприбуткових установ та організацій.

Як зазначалося раніше, підставою для прийняття спірного рішення зазначено: «неприбуткова організація не утворена та не зареєстрована в порядку, визначеному законом, що регулює діяльність відповідної неприбуткової організації».

Разом з тим, ані в суді першої інстанції, ані в суді апеляційної інстанції, відповідачем не обґрунтовано правомірність прийнятого рішення саме з тієї підстави, яка зазначена у ньому.

Також колегія суддів зазначає, що спірне рішення взагалі є невмотивоване, оскільки відповідачем не зазначено які саме недоліки в установчих документах було виявлено контролюючим органом.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідач в поданій апеляційній скарзі посилається на зовсім інші підстави, які не зазначені у спірному рішенні, наявність яких ніби то і стала наслідком для відмови позивачу у включенні останнього до Реєстру неприбуткових установ та організацій.

Так, щодо доводів відповідача в апеляційній скарзі про те, що за організаційно-правовою формою та метою створення "державне підприємство" створюється для ефективного управління державним майном з метою отримання прибутку та відповідно, не може мати статус неприбуткової організації, колегія суддів вважає за необхідним зазначити наступне.

Відповідно до підпункту 133.4.6. статті 133 Податкового кодексу України до неприбуткових організацій, що відповідають вимогам цього пункту і не є платниками податку, зокрема можуть бути віднесені: бюджетні установи; громадські об`єднання, політичні партії, творчі спілки, релігійні організації, благодійні організації, пенсійні фонди; спілки, асоціації та інші об`єднання юридичних осіб; житлово-будівельні кооперативи (з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому відповідно до закону здійснено прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку і такий житловий будинок споруджувався або придбавався житлово-будівельним (житловим) кооперативом), дачні (дачно-будівельні), садівничі та гаражні (гаражно-будівельні) кооперативи (товариства); об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, асоціації власників жилих будинків; професійні спілки, їх об`єднання та організації профспілок, а також організації роботодавців та їх об`єднання; сільськогосподарські обслуговуючі кооперативи, кооперативні об`єднання сільськогосподарських обслуговуючих кооперативів;інші юридичні особи, діяльність яких відповідає вимогам цього пункту.

Таким чином, буквальне тлумачення цього підпункту свідчить про те, що цей перелік організацій та установ не є вичерпним, на що вказує прислівник "зокрема", який уживається для підкреслення, виділення чого-небудь з-поміж однотипного, вказує на можливі варіанти, а не виключні, що спростовує протилежний висновок суду першої інстанції.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 11.12.2018 року за результатами розгляду справи №822/1711/18 (адміністративне провадження №К/9901/64480/18).

З огляду на зазначене, колегія суддів зазначає, що Податковий кодекс України не містить застережень щодо організаційно-правової форми та видів діяльності, які може здійснювати неприбуткова організація як критерій отримання статусу неприбутковості, а тому позивач у організаційно-правовій формі "державне підприємство", при дотриманні вимог щодо змісту установчих документів, має право на отримання відповідного податкового статусу.

Із врахуванням вищевикладеного, доводи відповідача про відмову у включенні в Реєстр неприбуткових організацій з підстав невідповідності організаційно-правової форми підприємства є безпідставними та ці підстави взагалі не були зазначені в спірному рішенні.

Також колегія погоджується з судом першої інстанції про безпідставність доводів відповідача про те, що Державне підприємство "Агентство місцевих автомобільних доріг" не є неприбутковим підприємством у розумінні підпункту 133.4.1 пункту 133.4 статті 133 Податкового кодексу України, оскільки майно підприємства є державною власністю і закріплюється за ним на праві господарського відання, а тому підприємство не відповідає вимогам некомерційної господарської діяльності у розумінні приписів Господарського кодексу України , з наступних підстав.

Відповідно до статті 52 Господарського кодексу України некомерційне господарювання - це самостійна систематична господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання, спрямована на досягнення економічних, соціальних та інших результатів без мети одержання прибутку.

В той час, за приписами підпункту 133.4.2 пункту 133.4 статті 133 Податкового кодексу України доходи (прибутки) неприбуткової організації використовуються виключно для фінансування видатків на утримання такої неприбуткової організації, реалізації мети (цілей, завдань) та напрямів діяльності, визначених її установчими документами.

З аналізу вказаних правових норм випливає, що за визначенням Податкового кодексу України неприбуткова організація може отримувати прибутки, які використовуються виключно на певні цілі, визначені законом, при цьому Господарським судом України некомерційне господарювання визначено як таке, що не має на меті одержання прибутку.

Частина перша статті 62 Господарського кодексу України визначає підприємство як самостійний суб`єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб`єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами.

Частиною другої зазначеної норми передбачено, що підприємства можуть створюватись як для здійснення підприємництва, так і для некомерційної господарської діяльності.

За змістом статті 73 Господарського кодексу України, державне унітарне підприємство утворюється компетентним органом державної влади в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини державної власності, як правило, без поділу її на частки, і входить до сфери його управління. Державні унітарні підприємства діють як державні комерційні підприємства або казенні підприємства.

Статтею 74 Господарського кодексу України встановлено, що державне комерційне підприємство є суб`єктом підприємницької діяльності, діє на основі статуту або модельного статуту і несе відповідальність за наслідки своєї діяльності усім належним йому на праві господарського відання майном згідно з цим Кодексом та іншими законами, прийнятими відповідно до цього Кодексу. Майно державного комерційного підприємства закріплюється за ним на праві господарського відання чи оперативного управління.

Згідно з статті 136 Господарського кодексу України право господарського відання є речовим правом суб`єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Власник майна, закріпленого на праві господарського відання за суб`єктом підприємництва, здійснює контроль за використанням та збереженням належного йому майна безпосередньо або через уповноважений ним орган, не втручаючись в оперативно-господарську діяльність підприємства.

Пунктом 3.1 статті 3 Податкового кодексу України передбачено, що податкове законодавство України складається з Конституції України; цього Кодексу; Митного кодексу України та інших законів з питань митної справи у частині регулювання правовідносин, що виникають у зв`язку з оподаткуванням митом операцій з переміщення товарів через митний кордон України (далі - законами з питань митної справи); чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування; нормативно-правових актів, прийнятих на підставі та на виконання цього Кодексу та законів з питань митної справи; рішень Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з питань місцевих податків та зборів, прийнятих за правилами, встановленими цим Кодексом.

Таким чином, Податковий кодекс є спеціальним законодавчим актом у сфері правовідносин, що виникають з питань оподаткування.

Статтею 5 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу.

Включення позивача до Реєстру неприбуткових установ та організацій є відносинами з питань оподаткування, а тому до них застосовуються поняття, терміни, правила та положення Податкового кодексу України.

Таким чином, при вирішенні питання щодо включення позивача до вказаного Реєстру, застосовується критерій визначення неприбуткового підприємства, встановлений пунктом 133.4 статті 133 Податкового кодексу України, а не положення Господарського кодексу України.

При цьому, слід зауважити, що чинним законодавством України не врегульовано порядок утворення, реєстрації та діяльності неприбуткових державних підприємств.

Так, статутом позивача підтверджено дотримання критеріїв визначення неприбуткового підприємства, встановленого пунктом 133.4 статті 133 Податкового кодексу України, а саме, орган управління відніс основну діяльність до неприбуткової, Статут містить заборону розподілу отриманих доходів (прибутків) або їх частини серед засновників (учасників), членів такої організації, працівників (крім оплати їхньої праці, нарахування єдиного соціального внеску), членів органів управління та інших пов`язаних з ними осіб, Статутом визначено, що доходи (прибутки) підприємства використовуються виключно для фінансування видатків на утримання та розвиток підприємства, реалізації мети (цілей, завдань) та напрямків діяльності, визначених у Статуті, а також передбачено передачу активів підприємства під час припинення в результаті реорганізації (злиття, поділу, приєднання або перетворення) або ліквідації одній чи кільком неприбутковим організаціям відповідного виду або ж зарахування таких в дохід бюджету.

Державне підприємство «Агентство місцевих автомобільних доріг» зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 28.02.2019, .

Посилання відповідача на лист Міністерства фінансів України від 12 липня 2016 року № 2049/4/99-99-12-03-06-13 є безпідставним, оскільки зазначений лист не є нормативно-правовим актом, за своєю природою він має інформаційний, роз`яснювальний та рекомендаційний характер і не встановлює нових правових норм.

З урахуванням наведеного, посилання відповідача в апеляційній сказі на підстави, які не були зазначені в спірному рішенні, є хибними та взагалі не можуть розглядатися як належними доводами правомірності оскаржуваного рішення, оскільки в даному випадку позивачем оскаржується рішення суб`єкта владних повноважень та суд повинен надати йому оцінку лише з тих підстав, які зазначені в останньому.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та надано їм належну юридичну оцінку, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Кіровоградській області- залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.10.2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров

суддя О.В. Головко