Справа № 2а-15239/10/0470
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2020-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

21 квітня 2020 року м. Дніпросправа № 2а-15239/10/0470

Суддя Третього апеляційного адміністративного суду Прокопчук Т.С., перевіривши на відповідність нормам Кодексу адміністративного судочинства України матеріали апеляційної скарги Дніпропетровської митниці ДФС Дніпровської митниці Держмитслужби

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 січня 2020 року

по адміністративній справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» до Дніпропетровської митниці ДФС Дніпровської митниці Держмитслужби, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві

про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови, -

ВСТАНОВИВ:

23 листопада 2010 року позивач Публічне акціонерне товариство «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі по тексту - ПАТ «ПГЗК») звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідачів Криворізької митниці, Головного управління Державного казначейства у м. Києві (далі по тексту - ГУ Державного казначейства у м. Києві) про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 січня 2020 року адміністративний позов ПАТ «ПГЗК» до Дніпропетровської митниці ДФС Дніпровської митниці Держмитслужби, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (далі по тексту - ГУ ДКС України у Дніпропетровській області), третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві (далі по тексту - ГУ ДКСУ у м. Києві) про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови задоволений.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, 25 березня 2020 року (відповідно до поштового штемпеля на конверті та відомостей інтернет-порталу Укрпошти, який забезпечує відстеження поштових відправлень за штрихкодовими ідентифікаторами /відправлення № 955/, апеляційна скарга Дніпропетровської митниці ДФС Дніпровської митниці Держмитслужби відправлена 24 березня 2020 року) відповідач Дніпропетровська митниця ДФС Дніпровської митниці Держмитслужби оскаржила його в апеляційному порядку.

Відповідно до частини 3 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції закону № 2147-VІІІ від 03.10.2017 року), провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, було встановлено, що зазначену апеляційну скаргу було подано з порушенням вимог закону, що полягають в наступному:

- в порушення вимог пункту 1 частини 5 статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, скаржником Дніпропетровською митницею ДФС Дніпровської митниці Держмитслужби до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору за подання до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції по адміністративній справі за адміністративним позовом, що містить одночасно позовні вимоги немайнового характеру та позовні вимоги майнового характеру.

Приписами частин 1, 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, коло платників, об`єкт та розмір ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ (далі по тексту - Закон України № 3674-VІ) в редакції, чинній на момент подання позовної заяви.

Законом України № 3674-VІ, в редакції, чинній на момент подання позовної заяви, також визначено, що судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат.

Статтею 2 даного Закону, в редакції, чинній на момент подання позовної заяви, передбачено, що платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Частиною 1 статті 4 Закону України № 3674-VІ, в редакції чинній на момент подання позовної заяви, визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як видно із матеріалів адміністративної справи, позивачем ПАТ «ПГЗК» заявлено фактично чотири позовні вимоги: дві позовні вимоги немайнового характеру та дві позовні вимоги майнового характеру.

Частиною 3 статті 6 Закону України № 3674-VІ, в редакції чинній на момент подання позовної заяви, встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий та немайнових характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до частини 1 статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Що стосується обчислення ставки судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову, що містить позовні вимоги немайнового характеру зазначаю наступне.

Отже, як вбачається з матеріалів адміністративної справи позивач ПАТ «ПГЗК» оскаржує рішення та картку Криворізької митниці.

Таким чином, звернені до суду вимоги про визнання дій відповідача неправомірними, свідчить про подання позову із вимогами немайнового характеру.

Із матеріалів адміністративної справи вбачається, що позивач ПАТ «ПГЗК» звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду 23 листопада 2010 року, про що свідчить реєстраційний штамп вхідної кореспонденції Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Так, відповідно до Декрету «Про державне мито» від 21.01.1993 року № 7-93 (далі по тексту - Декрет № 7-93) в редакції, чинній на момент подання адміністративного позову, визначено розмір ставки державного мита за подання до суду позову, що містить позовну вимогу немайнового характеру - 0,2 розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що становить 3 грн. 40 коп.

Згідно із пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України, в редакції, чинній на момент подання адміністративного позову, неоподатковуваний мінімум доходів громадян становить 17 грн.

З огляду на дату подання адміністративного позову, а саме 23 листопада 2010 року, про що свідчить реєстраційний штамп вхідної кореспонденції Дніпропетровського окружного адміністративного суду, розмір ставки державного мита за подання до адміністративного суду адміністративного позову, що містить позовну вимогу немайнового характеру, який - 0,2 розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що становить 3 грн. 40 коп. (17 грн. х 0,2).

При цьому позивачем ПАТ «ПГЗК», як видно із матеріалів адміністративної справи, заявлено фактично дві позовні вимоги немайнового характеру.

Частиною 3 статті 6 Закону України № 3674-VІ, в редакції чинній на момент подання позовної заяви передбачено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Тобто, при подачі до адміністративного суду адміністративного позову, що містить позовні вимоги немайнового характеру, у відповідності до Декрету № 7-93, в редакції, чинній на момент подання адміністративного позову, мало бути сплачено державне мито в розмірі 6 грн. 80 коп. (3 грн. 40 коп. х 2).

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України № 3674-VІ, в редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги, судовий збір справляється зокрема, за подання до суду апеляційної скарги на судове рішення.

Як вбачається із матеріалів адміністративної справи, апеляційну скаргу скаржником Дніпропетровською митницею ДФС Дніпровської митниці Держмитслужби до суду першої інстанції подано 25 березня 2020 року, про що свідчить реєстраційний штамп вхідної кореспонденції Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Відповідно до підпункту 2 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України № 3674-VІ, в редакції чинній на момент подання апеляційної скарги, за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду, заяви про перегляд судового рішення в зв`язку з нововиявленими обставинами ставка судового збору встановлюється у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви, скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, при подачі до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції по адміністративній справі за адміністративним позовом, що містить позовні вимоги немайнового характеру має бути сплачено судовий збір в розмірі 10 грн. 20 коп. (6 грн. 80 коп. х 150% ).

Що стосується обчислення ставки судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову, що містить позовні вимоги майнового характеру зазначаю наступне.

За практикою Європейського суду з прав людини вимога про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень, яке впливає на склад майна позивача, у тому числі шляхом безпідставного стягнення податків, зборів, штрафних санкцій тощо, є майновою.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи позивач ПАТ «ПГЗК» просить повернути з Державного бюджету України в особі ГУ ДКСУ у м. Києві кошти на відшкодування шкоди у вигляді надмірно сплаченого податку на додану вартість у розмірі 4508 грн. 68 коп., а також кошти на відшкодування шкоди у вигляді надмірно сплаченого ввізного мита у розмірі 1073 грн. 49 коп.

Таким чином, звернені до суду вимоги про стягнення надмірно сплачених коштів, безпосереднім наслідком яких є зміна складу майна позивача, є майновими.

Так, відповідно до пункту а) частини 1 статті 3 Декрету «Про державне мито» від 21.01.1993 року № 7-93 (далі по тексту - Декрет № 7-93) в редакції, чинній на момент подання адміністративного позову, визначено розмір ставки державного мита за подання до суду позову, що містить позовну вимогу майнового характеру - 1 відсоток ціни позову, але не менше 3 неоподаткованих мінімумів доходів громадян і не більше 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

З огляду на дату подання адміністративного позову, а саме 25 березня 2020 року, про що свідчить реєстраційний штамп вхідної кореспонденції Дніпропетровського окружного адміністративного суду, розмір ставки державного мита за подання до адміністративного суду адміністративного позову, що містить позовну вимогу майнового характеру - 1 відсоток ціни позову, але не менше 3 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 51 грн. і не більше 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн.

Ціна позову (розмір майнових вимог позивача ПАТ «ПГЗК»), відповідно до адміністративного позову та рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 січня 2020 року, становить 5582 грн. 17 коп.

Тобто, при подачі до адміністративного суду адміністративного позову, що містить позовну вимогу майнового характеру, у відповідності до Декрету № 7-93, в редакції, чинній на момент подання адміністративного позову, мало бути сплачено державне мито в розмірі 55 грн. 82 коп. (5582 грн. 17 коп. х 1%).

З огляду на вищевикладене, при подачі до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції по адміністративній справі за адміністративним позовом, що містить позовні вимоги майнового характеру бути сплачено судовий збір в розмірі 83 грн. 73 коп. (55 грн. 82 коп. х 150%).

З огляду на вказане, загальна сума судового збору становить: 93 грн. 93 коп., з яких: 10 грн. 20 коп. - судовий збір за подання до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції по адміністративній справі за адміністративним позовом, що містить позовні вимоги немайнового характеру та 83 грн. 73 коп. - судовий збір за подання до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції по адміністративній справі за адміністративним позовом, що містить позовні вимоги майнового характеру.

При цьому, з огляду на зміни, внесені в Закон України № 3674-VІ, в редакції чинній на момент подання апеляційної скарги, органи Державної фіскальної служби не відноситься до осіб, які звільнені від сплати судового збору частиною 2 статті 3 та статтею 5 Закону України № 3674-VІ, в редакції чинній на момент подання апеляційної скарги, і, відповідно, повинна сплачувати судовий збір.

Натомість, в матеріалах адміністративної справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про сплату скаржником Дніпропетровською митницею ДФС Дніпровської митниці Держмитслужби судового збору.

Отже, скаржнику Дніпропетровській митниці ДФС Дніпровської митниці Держмитслужби за подання до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції по адміністративній справі за адміністративним позовом, що містить одночасно позовні вимоги немайнового характеру та позовні вимоги майнового характеру необхідно сплатити судовий збір в загальному розмірі 93 грн. 93 коп. та надати Третьому апеляційному адміністративному суду оригінал документа на підтвердження сплати судового збору.

Судовий збір скаржнику Дніпропетровській митниці ДФС Дніпровської митниці Держмитслужби необхідно сплатити на зазначені реквізити:

- дата документа;

- отримувач коштів: УК у Шевченківському районі м. Дніпра;

- код отримувача (код за ЄРДПОУ): 37989274;

- банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

- код банку отримувача (МФО): 899998;

- рахунок отримувача: UA1004004;

- код класифікації доходів бюджету: 22030101;

- призначення платежу розрахункового документа заповнюється таким чином:

«службовий код (знак): "*" (зірочка); розділовий знак ";" (крапка з комою); код ознаки судового збору "101"; розділовий знак ";" (крапка з комою); (код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); розділовий знак ";" (крапка з комою); роз`яснювальна інформація про призначення платежу у формі: "Судовий збір, за апеляційною скаргою (ПІБ та адреса (для фізичної особи) чи назва організації (для юридичної особи, яка подає апеляційну скаргу), на рішення від ___________ (Дата оскаржуваного рішення) по справі ___________ (Номер справи), Третій апеляційний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа)».

- порушення вимог пункту 2 частини 5 статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, скаржником Дніпропетровською митницею ДФС Дніпровської митниці Держмитслужби до апеляційної скарги не додано копії апеляційної скарги відповідно до кількості учасників справи, що підтверджується актом № 271 від 25 березня 2020 року, складеним працівниками відділу з організаційного забезпечення розгляду адміністративних справ Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Отже, апеляційна скарга Дніпропетровської митниці ДФС Дніпровської митниці Держмитслужби не відповідає вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим, враховуючи наявність вказаних недоліків, адміністративна справа не може бути розглянута Третім апеляційним адміністративним судом.

Відповідно до частини 2 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, тобто суддя, встановивши невідповідність поданої скарги вимогам, встановленим статтею 296 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначає недоліки апеляційної скарги, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху та в разі не усунення її недоліків у встановлений судом строк повертає скаргу особі, яка її подала.

Таким чином, враховуючи те, що апеляційна скарга Дніпропетровської митниці ДФС Дніпровської митниці Держмитслужби не відповідає вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, вважаю за необхідне апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці ДФС Дніпровської митниці Держмитслужби залишити без руху, надавши скаржнику Дніпропетровській митниці ДФС Дніпровської митниці Держмитслужби десятиденний строк з урахуванням поштового перебігу з дня отримання копії даної ухвали для усунення вищевказаних недоліків апеляційної скарги в порядку та спосіб, зазначений в мотивувальній частині цієї ухвали.

Разом з тим, вирішуючи питання про встановлення скаржнику строку для усунення недоліків апеляційної скарги, суддя враховує наступне.

Так, 02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі - Закон від 30.03.2020 № 540-IX), пунктом 9 якого внесено зміни, зокрема, до КАС України. Розділ VI «Прикінцеві положення» КАС України доповнено пунктом 3, яким передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки продовжуються на строк дії такого карантину, а також регламентовано, що строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 з 12.03.2020 року по 03.04.2020 року на всій території України встановлено карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 року № 239 до зазначеної постанови № 211 внесено зміни, відповідно до яких карантин продовжено до 24.04.2020 року.

Керуючись статтями 169, 295, 296, 298 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці ДФС Дніпровської митниці Держмитслужби на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 січня 2020 року по адміністративній справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» до Дніпропетровської митниці ДФС Дніпровської митниці Держмитслужби, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови, - залишити без руху.

Надати скаржнику Дніпропетровській митниці ДФС Дніпровської митниці Держмитслужби десятиденний строк з урахуванням поштового перебігу з дня отримання копії даної ухвали, але не пізніше десяти днів з дня закінчення строку дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), для усунення вищевказаних недоліків апеляційної скарги в порядку та спосіб, зазначений в мотивувальній частині цієї ухвали, шляхом надання оригінала документа на підтвердження доплати судового збору, а також шляхом приведення апеляційної скарги у відповідність вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, які зазначені в цій ухвалі судді (надати копії апеляційної скарги відповідно до кількості учасників справи).

Роз`яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що в разі не виконання ухвали і не усунення недоліків апеляційної скарги у встановлений судом строк, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повертається особі, яка подала апеляційну скаргу.

При усуненні недоліків апеляційної скарги у встановлений судом строк, апеляційна скарга буде вважатися поданою в день первинного її подання до адміністративного суду.

Копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху надіслати особі, яка її подала.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Т.С. Прокопчук