Справа № 280/5744/19
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2020-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

27 квітня 2020 року о/об 14 год. 20 хв.Справа № 280/5744/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Новіковій Д.А., розглянувши у місті Запоріжжі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю МУЛІНО ТРЕЙД (70002, Запорізька область, м.Вільнянськ, вул.Елеваторна, буд.4; )

до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, Запорізька область, м.Запоріжжя, проспект Соборний, буд.166; )

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю МУЛІНО ТРЕЙД (надалі позивач, ТОВ МУЛІНО ТРЕЙД) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (надалі відповідач, ГУ ДФС у Запорізькій області), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати: 1) податкове повідомлення-рішення № від 16.05.2019 на загальну суму 148830,18 грн., яким позивачу визначені штрафні санкції по податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2016 по 30.09.2018; 2) податкове повідомлення-рішення № від 16.05.2019 на загальну суму 13688,52 грн., яким позивачу визначені штрафні санкцій з військового збору за період з 01.01.2016 по 30.09.2018.

У позові зазначено наступне. 22.05.2019 ТОВ МУЛІНО ТРЕЙД були отримані податкове повідомлення-рішення від 16.05.2019 за №, яким до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції з податку на доходи фізичних осіб у сумі 148830,18 грн., та податкове повідомлення-рішення від 16.05.2019 за №, яким до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції з військового збору у сумі 13688,52 грн., прийняті ГУ ДФС у Запорізькій області на підставі Акту документальної планової виїзної перевірки №96/08-01-14-01/38292175 від 19.02.2019. ТОВ МУЛІНО ТРЕЙД не погоджується з прийнятими ГУ ДФС у Запорізькій області податковими повідомленнями-рішеннями, вважає їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню. ТОВ МУЛІНО ТРЕЙД самостійно виявило факт несплати податку на доходи з фізичних осіб та військового збору, але заборгованість сплачена із порушенням установленого строку. В порушеннях, вчинених ТОВ «МУЛІНО ТРЕЙД», немає повторності, оскільки вони виявлені однією перевіркою. У даному випадку має місце одне триваюче порушення із несвоєчасної сплати ПДФО та військового збору, відповідальність за яке передбачена п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України. Тобто, ГУ ДФС у Запорізькій області неправомірно застосовано до ТОВ МУЛІНО ТРЕЙД санкції, передбачені п.127.1 ст.127 Податкового кодексу України.

Представник позивача підтримав позовні вимоги.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву (т.1, а.с.223-224), в якому зазначено наступне. Перевіркою повноти нарахування, утримання та своєчасності сплати (перерахування) до бюджету податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2016 по 30.09.2018 встановлено, що ТОВ "МУЛІНО ТРЕЙД" несвоєчасно перераховано до бюджету податок на доходи з фізичних осіб при виплаті заробітної плати найманим робітникам на загальну суму 201653,95 грн. Також, перевіркою питань щодо повноти та своєчасності перерахування до бюджету військового збору на підставі наданих до перевірки первинних документів: касових книг, банківських платіжних документів, відомостей нарахування та виплати заробітної плати, оборотно-сальдових відомостей 642, встановлено несвоєчасне перерахування ТОВ "МУЛІНО ТРЕЙД" до бюджету військового збору за період з 01.01.2016 по 30.09.2018 у розмірі 18486,17 грн.

Представник відповідача проти позову заперечував.

Ухвалою судді від 16.12.2019 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 08.01.2020 за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

08.01.2020 ухвалою суду зупинено провадження у справі до 02.03.2020.

Ухвалою суду від 02.03.2020 зупинено провадження у справі до 27.04.2020.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

У період з 23.01.2019 по 12.02.2019 відповідачем проведено планову документальну виїзну перевірку ТОВ МУЛІНО ТРЕЙД з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 30.09.2018 та з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 по 30.09.2018, за результатами якої складено Акт №96/08-01-14-01/38292175 від 19.02.2019 (надалі Акт перевірки №96/08-01-14-01/38292175 від 19.02.2019) (т.1, а.с.54-93).

У висновку Акту перевірки №96/08-01-14-01/38292175 від 19.02.2019 зазначено: «Перевіркою встановлено порушення ТОВ МУЛІНО ТРЕЙД: … 6) пп.168.1.2 п.168.1 ст.168, п.176.2 «а» ст.176, п.171.1, п.171.2 «а» ст.171 Податкового кодексу України … ТОВ МУЛІНО ТРЕЙД за період з 01.01.2016 по 30.09.2018 несвоєчасно перераховано до бюджету податок на доходи з фізичних осіб у сумі 201653,95 грн. … 7) пп.168.1.2 п.168.1 ст.168, п.176.2 «а» ст.176, п.171.1, п.171.2 «а» ст.171 Податкового кодексу України …, а саме: несвоєчасне перерахування ТОВ МУЛІНО ТРЕЙД до бюджету військового збору за період з 01.01.2016 по 30.09.2018 військового збору у розмірі 18486,17 грн. …».

Результатом розгляду відповідачем висновку Акту перевірки №96/08-01-14-01/38292175 від 19.02.2019 стало винесення відносно ТОВ МУЛІНО ТРЕЙД:

1) податкового повідомлення-рішення № від 16.05.2019, яким збільшено грошове зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб на суму 148830,18 грн., з яких: 00,00 грн. за податковими зобов`язаннями; 148830,18 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с.32-33);

2) податкового повідомлення-рішення № від 16.05.2019, яким збільшено грошове зобов`язання по військовому збору на суму 13688,52 грн., з яких: 00,00 грн. за податковими зобов`язаннями; 13688,52 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с.34-35).

Штрафні (фінансові) санкції за вказаними податковими повідомленнями-рішеннями від 16.05.2019 за №, № застосовані відповідачем до позивача згідно з п.127.1 ст.127 Податкового кодексу України.

Судом досліджено надані до суду позивачем документи: Розрахункові відомості (т.1, а.с.97-108, 239-250); Відомості на виплату готівки, Видаткові касові ордери, Прибуткові касові ордери (т.1, а.с.109-238; т.2, а.с.1-106); Заяву-розрахунок, пояснення (т.2, а.с.107-109); Розрахунково-платіжні відомості (т.2, а.с.110-118); Платіжні доручення, банківські виписки (т.2, а.с.119-212).

Позов підлягає задоволенню враховуючи викладене вище та через наступне.

У пп.168.1.2 п.168 ст.168 Податкового кодексу України зазначено, що податок на доходи фізичних осіб сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Як зазначено у п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані: а) своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок; (…).

Згідно з п.171.1 ст.171 Податкового кодексу України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

Відповідно до пп.«а» п.171.2 ст.171 Податкового кодексу України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів, є: податковий агент - для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні.

У пп.1.4 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України зазначено, що нарахування, утримання та сплата (перерахування) військового збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Як зазначено у пп.1.5 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) військового збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу.

Відповідно до п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Згідно з п.127.1 ст.127 Податкового кодексу України ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Відповідальність за погашення суми податкового зобов`язання або податкового боргу, що виникає внаслідок вчинення таких дій, та обов`язок щодо погашення такого податкового боргу покладається на особу, визначену цим Кодексом, у тому числі на податкового агента. При цьому платник податку - отримувач таких доходів звільняється від обов`язків погашення такої суми податкових зобов`язань або податкового боргу, крім випадків, встановлених розділом IV цього Кодексу. Передбачені цим пунктом штрафи не застосовуються, коли ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податку на доходи фізичних осіб самостійно виявляється податковим агентом при проведенні перерахунку цього податку, передбаченого пунктом 169.4 статті 169 цього Кодексу, та виправляється в наступних податкових періодах протягом податкового (звітного) року згідно з нормами цього Кодексу.

Вказаною нормою п.127.1 ст.127 Податкового кодексу України встановлено міру відповідальності, яка покладається на платника податків, у тому числі і на податкового агента, саме за ненарахування, неутримання та/або несплату (неперерахування) податків, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, при цьому розмір штрафних санкцій за вчинення такого порушення визначається (обчислюється) залежно від кількості допущених порушень протягом певного періоду часу. Тобто склад порушення передбачає, що нарахування, утримання чи сплата податку не відбулися до чи на момент виплати доходу.

У постанові Колегії суддів судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21.01.2020 у справі №820/11382/15 (адміністративне провадження №К/9901/19437/18) зазначено: «… Верховний Суд зазначає, що податковим правопорушенням відповідно до статті 126 ПК України є вчинення дії (платником податку) щодо фактичної сплати узгодженої суми грошового зобов`язання, але з затримкою (несвоєчасно). Відповідно до статті 127 ПК України таким порушенням є бездіяльність податкового агента, тобто ненарахування, неутримання, несплата, неперерахування податку на доходи фізичних осіб до або під час виплати доходу. Кваліфікуючою ознакою для застосування відповідальності відповідно до ст.127 ПК України в даному спорі є порушення саме податковим агентом встановлених правил щодо утримання податку у джерела виплати доходу. Джерелом виплати доходу є заробітна плата, з якої податковим агентом утримано податок на доходи фізичних осіб, але не перераховано у встановлені терміни до бюджету. Висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, також викладено в рішенні Верховного Суду України від 22.03.2016 по справі (813/6774/13-а), в якому зазначено, що положення статті 126 ПК щодо застосування штрафної санкції застосовується у випадку, коли має місце несвоєчасність сплати платником податків узгодженої суми грошового зобов`язання. При цьому розмір такої санкції прямо залежить від часу затримки такої сплати. Тобто, у разі якщо платник податків не сплачує суми самостійно визначеного грошового зобов`язання протягом строків, передбачених ПК, такий платник податків притягується до відповідальності відповідно до статті 126 ПК. Статтею 127 ПК встановлено міру відповідальності, яка покладається на платника податків, у тому числі і на податкового агента, саме за несплату (неперерахування) податків, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, при цьому розмір штрафних санкцій за вчинення такого порушення визначається (обчислюється) не відповідно до часу затримки такої несплати (як передбачено статтею 126 ПК), а залежно від кількості допущених порушень протягом певного періоду часу. Тобто склад порушення передбачає, що нарахування, сплата чи утримання податку не відбулися до чи на момент виплати доходу. На підставі аналізу зазначених норм права судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду зробила правовий висновок, що несплата (неперерахування) податковим агентом до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків є підставою для накладення штрафу згідно з ст.127 ПК України. Розмір штрафних санкцій визначається з урахуванням кількості разів допущених податкових правопорушень, незалежно від того, чи виявлено такі порушення контролюючим органом в межах однієї перевірки. …».

Відповідачем за змістом та у висновку Акту перевірки №96/08-01-14-01/38292175 від 19.02.2019 зазначається саме про «несвоєчасне перерахування» ТОВ МУЛІНО ТРЕЙД за період з 01.01.2016 по 30.09.2018 до бюджету податку на доходи фізичних осіб у сумі 201653,95 грн. та військового збору у сумі 18486,17 грн., а не про «ненарахування», «неутримання», «несплату (неперерахування)» ТОВ МУЛІНО ТРЕЙД за період з 01.01.2016 по 30.09.2018 до бюджету податку на доходи фізичних осіб у сумі 201653,95 грн. та військового збору у сумі 18486,17 грн.

Суд вважає, що коли мають місце нарахування, однак несвоєчасність сплати платником податків узгодженої суми грошового зобов`язання допущена протягом строків, передбачених Податковим кодексом України, такий платник податків не може бути притягнутий до відповідальності відповідно до ст.127 Податкового кодексу України.

Таким чином, відповідач встановивши під час перевірки «несвоєчасність перерахування» позивачем за період з 01.01.2016 по 30.09.2018 до бюджету податку на доходи фізичних осіб у сумі 201653,95 грн. та військового збору у сумі 18486,17 грн. не міг притягнути його до відповідальності відповідно до ст.127 Податкового кодексу України за «ненарахування», «неутримання», «несплату (неперерахування)» позивачем за період з 01.01.2016 по 30.09.2018 до бюджету податку на доходи фізичних осіб у сумі 201653,95 грн. та військового збору у сумі 18486,17 грн., оскільки таке порушення (на суму 201653,95 грн. по податку на доходи фізичних осіб та на суму 18486,17 грн. по військовому збору) під час перевірки не встановив.

Суд погоджується з твердженням позивача, що фінансові санкції можуть бути застосованими лише у випадку виявлення податковим інспектором ненарахування, неутримання та/або несплати податку яке не виявлено податковим агентом.

Відповідачем не надано до суду доказів виявлення податковим інспектором ненарахування, неутримання та/або несплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору, яке не виявлено позивачем як податковим агентом.

На сторінці 30 Акту перевірки №96/08-01-14-01/38292175 від 19.02.2019 відповідачем зазначено: «… Станом на 01.01.2016р. ТОВ МУЛІНО ТРЕЙД має дебіторську заборгованість по рахунку 641 «Розрахунки за податками» у сумі 7618,58 грн. За період з 01.01.2017р. по 30.09.2018р. ТОВ МУЛІНО ТРЕЙД нараховано податок на доходи з фізичних осіб на виплачений дохід у розмірі 468751,48 грн., перераховано 451684,97 грн. Станом на 30.09.2018р. ТОВ МУЛІНО ТРЕЙД має кредиторську заборгованість по рахунку 641 «Розрахунки за податками» у сумі 9447,93 грн. …».

При цьому, у Довідці про нарахування та перерахування до бюджету податку на доходи з фізичних осіб з заробітної плати працівників ТОВ МУЛІНО ТРЕЙД за період з 01.01.2016р. по 30.09.2018р.» зазначається, що станом на 27.09.2018 ТОВ МУЛІНО ТРЕЙД має дебіторську заборгованість по рахунку 641 «Розрахунки за податками» у сумі 2698,65 грн. (т.1, а.с.94).

У Довідці про нарахування та перерахування до бюджету військового збору з заробітної плати працівників ТОВ МУЛІНО ТРЕЙД за період з 01.01.2016р. по 30.09.2018р.» зазначається, що станом на 01.01.2016 ТОВ МУЛІНО ТРЕЙД має дебіторську заборгованість по рахунку 641 «Розрахунки за податками» у сумі 798,72 грн., а станом на 27.09.2018 у сумі 308,43 грн. (т.1, а.с.95).

Суд вважає, що відповідачем не доведено обґрунтованість обчислення вказаних сум 201653,95 грн. по податку на доходи фізичних осіб та 18486,17 грн. по військовому збору.

Відповідачем не обґрунтовано не можливість застосування до спірної ситуації зазначеного у п.127.1 ст.127 Податкового кодексу України: «Передбачені цим пунктом штрафи не застосовуються, коли ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податку на доходи фізичних осіб самостійно виявляється податковим агентом при проведенні перерахунку цього податку, передбаченого пунктом 169.4 статті 169 цього Кодексу, та виправляється в наступних податкових періодах протягом податкового (звітного) року згідно з нормами цього Кодексу».

Враховуючи наведене, на думку суду, відповідач не міг накласти штраф на позивача відповідно до п.127.1 ст.127 Податкового кодексу України.

З урахуванням приписів ч.2 ст.2 КАС України суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що податкові повідомлення-рішення №, № від 16.05.2019 прийняті контролюючим органом не обґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не розсудливо, а отже є не правомірними і підлягають скасуванню.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Доводи відповідача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки суб`єктом владних повноважень у справі було ГУ ДФС у Запорізькій області, то з бюджетних асигнувань цього органу повинні бути присуджені позивачу судові витрати, документально підтверджені у сумі 2437 грн. 78 коп.

З Державного бюджету України має бути повернуто позивачу зайво сплачені як судовий збір кошти у сумі 1715 грн. 67 коп. за Платіжним дорученням №2054 від 07.11.2019.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 139, 143, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, Запорізька область, м.Запоріжжя, проспект Соборний, буд.166; ) № від 16.05.2019, яким Товариству з обмеженою відповідальністю МУЛІНО ТРЕЙД (70002, Запорізька область, м.Вільнянськ, вул.Елеваторна, буд.4; ) нараховано штраф за платежем Податок на доходи фізичних осіб на суму 148830 грн. 18 коп.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, Запорізька область, м.Запоріжжя, проспект Соборний, буд.166; ) № від 16.05.2019, яким Товариству з обмеженою відповідальністю МУЛІНО ТРЕЙД (70002, Запорізька область, м.Вільнянськ, вул.Елеваторна, буд.4; ) нараховано штраф за платежем Військовий збір на суму 13688 грн. 52 коп.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю МУЛІНО ТРЕЙД (70002, Запорізька область, м.Вільнянськ, вул.Елеваторна, буд.4; ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, Запорізька область, м.Запоріжжя, проспект Соборний, буд.166; ) судовий витрати у сумі 2437 грн. 78 коп.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю МУЛІНО ТРЕЙД (70002, Запорізька область, м.Вільнянськ, вул.Елеваторна, буд.4; ) з Державного бюджету України сплачений 07.11.2019 Платіжним дорученням №2054 судовий збір у частині в сумі 1715 грн. 67 коп., оригінал якого знаходяться у матеріалах цієї справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк, визначений ст.295 КАС України, а також інші процесуальні строки щодо апеляційного оскарження, продовжуються на строк дії такого карантину.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Повний текст судового рішення складено 04.05.2020.

Суддя О.О. Прасов