Справа № 160/3378/20
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2020-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2020 року Справа № 160/3378/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області до Комунальної установи «Павлоградський міський територіальний центр соціального обслуговування (Надання соціальних послуг)» про застосування заходів реагування,
25.03.2020 року Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області (далі позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Комунальної установи «Павлоградський міський територіальний центр соціального обслуговування (Надання соціальних послуг)», у якій просить:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.03.2020 року відкрито провадження у адміністративній справі; справу №160/3378/20 призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі документами.
21.04.2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що позивачем в період з 17.12.2019 р. по 26.12.2019 р. проведено позапланову перевірку Комунальної установи «Павлоградський міський територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)», яка розташована по вул. Робочій, 136 в м. Павлоград Дніпропетровської області. За результатами перевірки складено акт від 26.12.2019 р., в якому зафіксовано ряд порушень вимог законодавства у сферах пожежної, та техногенної безпеки, цивільного захисту. Однак, наразі ряд цих порушень виправлено, а саме: забезпечено працівників установи засобами індивідуального захисту, закуплені ватно-марлеві пов`язки, заповнені форми щодо ідентифікації джерел та чинників небезпеки, отримано Акт на закриття прихованих робіт над підвісною стелею в коридорі на другому поверсі, установа забезпечена електричними ліхтарями в необхідній кількості, стіни, які були оздоблені горючими матеріалами демонтовані, проведені будівельні роботи з улаштуванням обшивки стін гіпсокартоном, на сходових клітинах та в коридорах встановлені таблички з написом «ВИХІД»; в кабінеті старшої медичної сестри проведено переобладнання, розетка замінена, тимчасова електромережа відсутня; в палаті № 1 працює світильник з ковпаком, в побутовому приміщенні електророзетку встановлено не на горючій основі, в кабінеті бухгалтерії усунені тимчасові електромережі, придбана фарба для фарбування зовнішніх пожежних сходів за рахунок благодійних коштів, евакуаційні шляхи і виходи вільні, не захаращені, проведено обов`язкове страхування членів добровільної пожежної охорони. Таким чином, практично всі вимоги виконані. Стосовно захисту будівлі від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів, а також пожежної сигналізації відповідачем зауважено, що планується відкриття нової будівлі терцентру, де вже встановлено систему пожежної сигналізації. Кошти на стару будівлю не виділяються. Також відповідач просив суд врахувати, що згідно з Рішенням комісії з питань ТЕБ і НС №11 відділення тимчасового цілодобового перебування не приймає людей до особливого розпорядження, у зв`язку з чим ймовірність нанесення відповідної шкоди будь-кому чи то з працівників, чи то з отримувачів соціальної допомоги відсутня. Додатково відповідачем зауважено, центр є бюджетною неприбутковою установою, в кошторисі якого не закладені кошти на судовий збір. З урахуванням викладеного, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Комунальна установа «Павлоградський міський територіальний центр соціального обслуговування (Надання соціальних послуг)» зареєстрована як юридична особа, про що 31.08.2005 року вчинено запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про включення відомостей про державну реєстрацію юридичної особи; ідентифікаційний код 23078499.
За результатами перевірки складено акт №263 від 26.12.2019 р.
Зміст цих порушень зафіксований в акті та полягає в наступному:
1. приміщення не обладнані системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56-2014 «Системи протипожежного захисту», що є порушенням п.1.2 глава 1 розділу V ППБУ;
2. не забезпечено відповідно до законодавства своїх працівників засобами індивідуального захисту, що є порушенням п.2 ч. 1 ст. 20 КЦЗУ, п.2 р.ІІІ ПТБ;
3. не проведено ідентифікацію щодо визначення джерел та чинників небезпеки, що є порушенням ст. 20 КЦЗУ, п. 2 р.III ПТБ;
4. не надано (відсутній) акт проведення прихованих робіт щодо прокладання проводів (кабелів) над підвісною стелею в коридорі на другому поверсі, що є порушенням п. 1.12 гл.1 р. IV ППБУ, ст. 67 КЦЗУ;
5. не забезпечено відповідно до законодавства своїх працівників засобами індивідуального захисту, що є порушенням п.2 ч. 1 ст. 20 КЦЗУ, п.2 р.ІІІ ПТБ;
6. не проведено ідентифікацію щодо визначення джерел та чинників небезпеки, що є порушенням, що є порушенням ст. 20 КЦЗУ, п. 2 р.III ПТБ;
7. на випадок відключення електроенергії обслуговуючий персонал не забезпечено електричними ліхтарями, що є порушенням п. 2.34 гл.2 р.III ППБУ;
8. стіни на шляхах евакуації, а саме сходова клітина з другого на перший поверх, оздоблена горючими матеріалами, що є порушенням п. 2.23, п.2.37, п. 2.17 гл. 2 р.III ППБУ;
9. сходові клітки, коридори, проходи не забезпечені евакуаційним освітленням, що є порушенням п. 2.31 гл.2 р.III ППБУ;
10. в кабінеті старшої медичної сестри допущено улаштування та експлуатацію тимчасової електромережі, що є порушенням п. 1.8 гл.1 р. IV ППБУ;
11. в кабінеті старшої медичної сестри електророзетки встановлені на горючі основи (конструкції), що є порушенням п.1.17 гл.1 р. IV ППБУ;
12. в палаті №1 допущено експлуатацію світильника зі знятим ковпаком (розсіювачем), що є порушенням п. 1.18 гл.1 р. IV ППБУ;
13. в побутовому приміщенні електророзетка встановлена на горючі основи (конструкції), що є порушенням п. 1.17 гл. 1 р. IV ППБУ;
14. в кабінеті бухгалтерії допущено улаштування та експлуатацію тимчасових електромереж, що є порушенням п. 1.8 гл.1 р. IV ППБУ;
15. стаціонарні зовнішні пожежні сходи не пофарбовані, що є порушенням п.2.15 гл.2 р. III ППБУ;
16. допущено захаращення евакуаційного виходу з другого поверху до стаціонарного зовнішнього пожежного сходу меблями, обладнанням, що є порушенням п. 2.23, п. 2.37 гл. 2 р. III ППБУ;
17. не виконано захист будівлі від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів відповідно до вимог чинного законодавства, що є порушенням п. 1.21 гл. 1 р. IV ППБУ;
18. не проведено обов`язкове страхування членів добровільної пожежної охорони відповідно до Порядку функціонування добровільної пожежної охорони затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 564, що є порушенням п. 12 розділ II ППБУ.
Копію акту вручено директору Комунальної установи «Павлоградський міський територіальний центр соціального обслуговування (Надання соціальних послуг)» ОСОБА_1 26.12.2019 р.
Згідно з відміткою в акті в розділі «Пояснення, зауваження або заперечення» зазначено, що зауваження до проведеного заходу відсутні.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що на момент звернення до суду відповідачем не усунуто виявлені в ході перевірки порушення.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Згідно зі ст. 1, ч. 5, ч.11 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.
Виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.
Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.
Плановий чи позаплановий захід щодо суб`єкта господарювання - юридичної особи має здійснюватися у присутності керівника або особи, уповноваженої керівником. Плановий чи позаплановий захід щодо фізичної особи - підприємця має здійснюватися за його присутності або за присутності уповноваженої ним особи.
Відповідно до статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» підставою для здійснення позапланових заходів є, зокрема, доручення Прем`єр-міністра України про перевірку суб`єктів господарювання у відповідній сфері у зв`язку з виявленими системними порушеннями та/або настанням події, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави;
Строк здійснення позапланового заходу не може перевищувати десяти робочих днів, а щодо суб`єктів малого підприємництва - двох робочих днів.
Згідно із ч. 1, ч. 2 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.
На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.
Частиною 6 ст. 7 Закону визначено, що за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.
Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.
В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.
Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.
Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).
У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис.
Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).
Частиною 7 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.
У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Відповідно до статті 1 Кодексу цивільного захисту України, Кодекс цивільного захисту України регулює відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності.
Статтею 64 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що Центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.
Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.
До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи.
Згідно з ст. 66 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є:
1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами;
2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення;
3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки;
4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій;
5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи;
6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність;
7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами;
8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій;
9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту;
10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання;
11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.
Частиною 2 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ст.ст. 73-76 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.
Згідно з ч. 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Частиною 2 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.
Згідно з п. п. 27, 35 п. 4 Положення про Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області, затвердженого наказом Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 04.02.2013 №3, Головне управління, відповідно до покладених на нього завдань організовує і здійснює безпосередньо та через підпорядковані підрозділи державний нагляд (контроль) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки та цивільного захисту місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та суб`єктами господарювання; складає акти перевірок, видає приписи, постанови, розпорядження про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, а в разі встановлення порушень, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, звертається до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, окремих приміщень, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту.
Як видно з проаналізованих положень чинного законодавства, позивач наділений повноваженнями на звернення до адміністративного суду з позовом про застосування заходів реагування.
За результатами перевірки встановлено низку порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, які створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, працюючого персоналу, відвідувачів, одержувачів соціальної допомоги, інших громадян, а також осіб, які будуть здійснювати ліквідацію надзвичайної ситуації (пожежі), в разі її виникнення.
Так, відсутність автоматичної системи пожежної сигналізації та системи оповіщення призведе до пізнього виявлення пожежі та оповіщення людей, які перебувають у будівлі, в зв`язку з чим первинні засоби пожежогасіння будуть не ефективними, продукти горіння та чадний газ унеможливлять своєчасну та безпечну евакуацію людей з будівлі та призведуть до отруєння людей що перебуватимуть у ній, гасіння пожежі здійсниться лише після прибуття пожежних підрозділів з необхідними засобами гасіння.
При відсутності або невідповідність захисту будівлі від прямих ударів блискавки та захисту від вторинних дій блискавки у випадку удару блискавки в будівельні конструкції виникає небезпечне іскріння, полум`я та електричний струм, що виник у результаті виносу високої напруги на струмопровідні частини конструкцій, апаратів, агрегатів, сприяє виникненню пожежі з її небезпечними факторами та розповсюдженням їх до шляхів евакуації та місць перебування людей, та створює загрозу життю та/або здоров`ю людей.
При використанні тимчасових електричних мереж та порушенні виконання монтажу проводів і кабелів, призводить до аварійної експлуатації освітлювальної та силової електромережі та зниження її технічних характеристик, яке призводить до виникнення пожежі та впливу небезпечних факторів пожежі (продуктів горіння, чадного газу та підвищених температур) на людей та створить загрозу життю та/або здоров`ю людей.
При порушенні виконання монтажу електричних мереж та їх не відповідність, тобто зменшення ступеня захисту електричних мереж, призводить до аварійної експлуатації зазначених мереж та зниження її технічних характеристик, яке призводить до виникнення пожежі та впливу небезпечних факторів пожежі (продуктів горіння, чадного газу та підвищених температур), та створює загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Відсутність аварійного (евакуаційного) освітлення не дасть людям можливість покинути небезпечне місце та не створить необхідні умови бачення та орієнтацію на шляхах евакуації і унеможливить пошук засобів безпеки та пожежогасіння.
У разі монтажу електророзеток та вимикачів на горючу основу без підкладання під них основи з негорючого матеріалу, яка виступає за габарити апарата не менше ніж на 0,01м, призведе до аварійної експлуатації електровиробів, нагрівання горючого матеріалу, що може привести до займання та виникнення пожежі з подальшим впливом небезпечних факторів пожежі (продуктів горіння, чадного газу та підвищених температур) на людей та створить загрозу життю та/або здоров`ю людей.
При оздобленні стін, стелі, підлоги на шляху евакуації матеріалами з вищою пожежною небезпекою ніж нормовані може призвести до легкого займання, швидкого горіння, з високою димоутворювальною здатністю та за токсичністю продуктів горіння - надзвичайно небезпечними, що в свою чергу перешкоджає евакуації людей, сприяє затору людського потоку та збільшення часу евакуації, збільшує час впливу небезпечних факторів пожежі на людину та створює загрозу життю та/або здоров`ю людей в будівлі.
При порушенні виконання монтажу світильників та їх не відповідність, тобто зменшення ступеня захисту світильника, призводить до аварійної експлуатації освітлювальної та силової електромережі та зниження її технічних характеристик, яке призводить до виникнення пожежі та впливу небезпечних факторів пожежі (продуктів горіння, чадного газу та підвищених температур), та створює загрозу життю та/або здоров`ю людей.
При захаращенні шляхів евакуації сторонніми предметами, може призвести до перешкоджання евакуації людей, затору людського потоку та збільшення часу евакуації, що в свою чергу збільшує час впливу небезпечних факторів пожежі на людину та створює загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Відсутність електричних ліхтарів у обслуговуючого персоналу може призвести у разі відключення електроенергії до дезорієнтування у просторі та неможливості знаходження шляхів евакуації.
Відсутність засобів індивідуального захисту призведе до ураження органів дихання працюючого персоналу, що може збільшити кількість летальних випадків.
Не проведення ідентифікації об`єкта господарської діяльності для встановлення наявності або відсутності джерел небезпеки, які можуть ініціювати виникнення надзвичайних ситуацій, унеможливлює визначення рівнів можливих надзвичайних ситуацій.
Згідно з відміткою в акті перевірки в розділі «Пояснення, зауваження або заперечення» зазначено, що зауваження та заперечення відсутні.
Відповідачем у відзиві зазначено про часткове усунення виявлених в ході перевірки порушень та виконання пунктів 2-14 зафіксованих в акті порушень, а саме:
- забезпечено працівників установи засобами індивідуального захисту; закуплені ватно-марлеві пов`язки на суму 1643,5 грн., що підтверджується видатковою накладною № 1521 від 03.12.2019). У зв`язку з коронавірусною інфекцією COVID-19 маски роздані працівникам установи. Також, на 2020 рік виділені кошти на придбання респіраторів, але в зв`язку з пандемією коронавірусу придбання респіраторів у лютому-березні 2020 р. стало неможливим.
- заповнені форми щодо ідентифікації джерел та чинників небезпеки. Відповідний лист надіслано до державної служби з надзвичайних ситуацій, але його повернуто з зауваженнями. Лист з виправленнями направлено повторно. Наразі відповідь від позивача не надходила.
- отримано Акт на закриття прихованих робіт над підвісною стелею в коридорі на другому поверсі.
- установа забезпечена електричними ліхтарями в необхідній кількості.
- стіни, які були оздоблені горючими матеріалами демонтовані, проведені будівельні роботи з улаштуванням обшивки стін гіпсокартоном.
- на сходових клітинах та в коридорах встановлені таблички з написом «ВИХІД».
- в кабінеті старшої медичної сестри проведено переобладнання, розетка замінена, тимчасова електромережа відсутня.
- в палаті № 1 працює світильник з ковпаком.
- в побутовому приміщенні електророзетку встановлено не на горючій основі.
- в кабінеті бухгалтерії усунені тимчасові електромережі.
- придбана фарба для фарбування зовнішніх пожежних сходів за рахунок благодійних коштів. Очікується тепла погода.
- евакуаційні шляхи і виходи вільні, не захаращені.
- проведено обов`язкове страхування членів добровільної пожежної охорони, що підтверджується актом виконаних робіт № 40 від 10.02.2020 р.
Проте, відповідачем не обладнано приміщення системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56-2014 «Системи протипожежного захисту», що є порушенням п.1.2 глава 1 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 р. №1417, та не виконано захист будівлі від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів відповідно до вимог чинного законодавства, що є порушенням п.1.21 гл.1 р. ІV Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 р. №1417.
Доказів усунення наведених порушень відповідачем не надано.
Суд зазначає, що порушення, які наразі залишені не усуненими, є суттєвими, ризик настання негативних наслідків пожежа.
Відсутність автоматичної системи пожежної сигналізації та системи оповіщення призведе до пізнього виявлення пожежі та оповіщення людей, які перебувають у будівлі, в зв`язку з чим первинні засоби пожежогасіння будуть не ефективними, продукти горіння та чадний газ унеможливлять своєчасну та безпечну евакуацію людей з будівлі та призведуть до отруєння людей, що перебуватимуть у ній, гасіння пожежі здійсниться лише після прибуття пожежних підрозділів з необхідними засобами гасіння.
При відсутності захисту будівлі від прямих ударів блискавки та захисту від вторинних дій блискавки у випадку удару блискавки в будівельні конструкції виникає небезпечне іскріння, полум`я та електричний струм, що виник у результаті виносу високої напруги на струмопровідні частини конструкцій, апаратів, агрегатів, сприяє виникненню пожежі з її небезпечними факторами та розповсюдженням їх до шляхів евакуації та місць перебування людей, та створює загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Доводи відповідача про те, що згідно з рішенням комісії з питань ТЕБ і НС №11 від 17.03.2020 року «Про запобігання поширенню коронавірусу COVID-19 на території міста Павлограда» відділення не приймає людей до особливого розпорядження, у зв`язку з чим ймовірність нанесення відповідної шкоди будь-кому з працівників чи отримувачів соціальної допомоги відсутня, судом не враховується.
Встановлені заходи запобігання поширенню коронавірусу COVID-19 є тимчасовими.
Доводи відповідача про встановлення системи пожежної сигналізації та захисту будівлі від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів в новій будівлі терцентру не підтверджені належними та допустимими доказами.
За таких обставин, суд робить висновок, що порушення, що виявлені під час позапланової перевірки відповідача та залишаються неусунутими на час розгляду справи, є такими, що створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, що є неприпустимим.
Крім того, позивачем не надано доказів на підтвердження доводів відповідача щодо стану усунених порушень.
Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
У зв`язку з наведеним, держава, через наділені повноваженнями органи, вживає заходи для забезпечення безпеки людей. До таких заходів відноситься, в тому числі, і встановлення на законодавчому рівні вимог до будівель та споруд у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту. Такі вимоги є обов`язковими для встановленого законодавством кола суб`єктів, зокрема, підприємств, установ, організацій, фізичних осіб, котрі є власниками будівель та споруд, де постійно перебуває велика кількість людей. Не дотримання цих вимог робить неможливим експлуатацію будівель та споруд як таких, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.
Відповідно до п. п. 24, 33 ч. 1 ст. 1 Кодексу цивільного захисту України пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю.
Надзвичайна ситуація - обстановка на окремій території чи суб`єкті господарювання на ній або водному об`єкті, яка характеризується порушенням нормальних умов життєдіяльності населення, спричинена катастрофою, аварією, пожежею, стихійним лихом, епідемією, епізоотією, епіфітотією, застосуванням засобів ураження або іншою небезпечною подією, що призвела (може призвести) до виникнення загрози життю або здоров`ю населення, великої кількості загиблих і постраждалих, завдання значних матеріальних збитків, а також до неможливості проживання населення на такій території чи об`єкті, провадження на ній господарської діяльності.
Пожежі відносяться до надзвичайних ситуацій, а загроза життю та здоров`ю людей виникає не лише при наявності порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що безпосередньо можуть до неї призвести, а й при наявності інших порушень по нездійсненню заходів щодо захисту людей від впливу небезпечних чинників при вже виниклій пожежі.
З урахуванням викладеного, враховуючи той факт, що порушення, виявлені під час позапланової перевірки об`єкта (будівлі) відповідача створюють загрозу життю та здоров`ю людей (працюючого персоналу, відвідувачів, отримувачів соціальної допомоги тощо), і на цей час у суду відсутні докази усунення усіх виявлених порушень, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.03.2020 року Головному управлінню Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області відстрочено сплату судового збору за подання цієї позовної заяви до ухвалення судового рішення у справі.
Оскільки на момент розгляду справи судовий збір за подання позовної заяви до суду не сплачено позивачем, судовий збір у розмірі 2102 грн. підлягає стягненню з позивача за рахунок його бюджетних асигнувань до Державного бюджету України.
Керуючись ст. ст. 72-77, 139, 242-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський