Справа № 420/3860/20
Суддя: Балан Я.В.
Дата ухвалення: 2020-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3860/20
УХВАЛА

08 травня 2020 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Балан Я.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову по адміністративній справі №420/3860/20, за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «КАЛІПСО-2007», третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Одеської міської ради про визнання протиправними та скасування містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернувся ОСОБА_1 до Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «КАЛІПСО-2007», третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Одеської міської ради про:

визнання протиправними та скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 №01-06/14 від 05 лютого 2018 року.

07 травня 2020 року, через канцелярію Одеського окружного адміністративного суду, від ОСОБА_1 надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову (вх.№17967/20 від 07.05.2020р.) шляхом:

заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «КАЛІПСО-2007» та іншим особам за його дорученням чи договором здійснювати будь-які підготовчі та/або будівельні роботи на земельній ділянці за кадастровим номером :35:001:0006, загальною площею 0,5028 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі.

В обґрунтування вищевказаного клопотання ОСОБА_1 зазначив, що у разі невжиття заходів забезпечення позову, здійснення будівництва 9-ти поверхового апартамент-комплексу «Каліпсо» призведе до загородження панорамного огляду акваторії Чорного моря та знищить земельну ділянку рекреаційного призначенн, чим порушить особисте право позивача на безпечне для життя і здоров`я довкілля, унеможливить оздоровлення позивача та решти громадян міста Одеси на раніше доступній території, що згідно генерального плану міста Одеси визначена як паркова зона.

ОСОБА_1 наголошує на очевидній протиправності містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки №01-06/14 від 05 лютого 2018 року, оскільки, зокрема, оскаржувані умови не містять вимоги щодо дотримання допустимої висотності будівель та споруд (у метрах) які б не перекривали панорамний огляд на акваторію Чорного моря з верхнього плато берегових схилів.

Крім того, заявником зазначалося, що Протокольним дорученням позачергової сесії Одеської міської ради №207/исх-гс від 19 жовтня 2016 року, Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради було доручено до затвердження ДПТ берегових схилів від ЦПК і в ім.Т.Г. Шевченка до 16-ї станції Великого Фонтану з врахуванням створення парку «Ювілейний» не видавати містобудівні умови та обмеження забудови земельних ділянок у межах даного ДПТ.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову за заявою ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

Одним із головних принципів адміністративного судочинства, відповідно до ст.2 КАС України є принцип верховенства права. Відповідно до ст.3 Конституції України та ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Відповідно до ч.1 ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з ч.2 ст.150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з частиною першою статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Судом встановлено, що 02 березня 2007 року, між Територіальною громадою міста Одеса в особі Одеської міської ради та Приватним підприємством «КАЛІПСО-2007», укладено Договір купівлі-продажу земельної ділянки під забудову на аукціоні.

30 липня 2007 року, Приватне підприємство «КАЛІПСО-2007» отримало Державний акт на право власності на земельну ділянку для проектування та будівництва рекреаційно-оздоровчого комплексу (3-4 поверхи).

05 лютого 2018 року, Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради видано ПП «КАЛІПСО-2007» містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва №01-06/14 на нове будівництво адміністративної будівлі, допоміжних споруд та інфраструктури для відпочинку, рекреаційно-оздоровчого призначення.

Зі змісту заяви про вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 вбачається, що останній має побоювання, що у разі будівництва 9-ти поверхового комплексу апартаментів «Каліпсо», відбудеться фактичне знищення земельної ділянки рекреаційного призначення, що порушить право позивача на безпечне життя та довкілля, унеможливить особисте право на оздоровлення.

Враховуючи вищевикладене, перш за все, суд зазначає, що судовому захисту підлягає лише порушене право, а не те, що можливо буде порушено у майбутньому.

Крім того, суд звертає увагу, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності, забезпеченню збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин, запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів учасників даного судового процесу, а також відповідати змісту позовних вимог.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). При цьому, саме позивач повинен навести докази для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наступного: розумності та обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно з Рекомендацією № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи 13.09.1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта.

Отже, суд, розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, з огляду на докази, надані стороною по справі для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що існує дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, позов слід забезпечити саме у такий спосіб, про який просить позивач, а не якимось менш обмежувальним у правах способом для відповідача, такий спосіб є співмірним обсягу позовних вимог, позивач має легітимну мету забезпечити саме захист своїх прав та інтересів від неправомірних дій відповідача, а не завдати шкоди правам та інтересам відповідача. Вирішуючи клопотання про забезпечення позову суд має зважати на необхідний баланс процесуальних прав та обов`язків сторін та рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен врахувати інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Європейську Конвенцію "Про захист прав людини і основоположних свобод" та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював особливу важливість принципу рівності сторін, як складової концепції справедливого судового розгляду та який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (рішення у справах «Кресс проти Франції» (Kress v. France), «Ф.С.Б. проти Італії» (F.C.B. v. Italy), «Т. проти Італії» (Т. v. Italy) та «Кайя проти Австрії» (Kaya v. Austria).

Суд наголошує, що в адміністративних справах щодо оскарження індивідуального акта, у даному випадку містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 №01-06/14 від 05 лютого 2018 року, забезпечуючи позов шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «КАЛІПСО-2007» та іншим особам за його дорученням чи договором здійснювати будь-які підготовчі та/або будівельні роботи на земельній ділянці за кадастровим номером :35:001:0006, загальною площею 0,5028 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі, суд фактично втручається у право власності ТОВ «КАЛІПСО-2007» на земельну ділянку.

Право на захист власності викладено у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Отже, у даному випадку неможливо оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти. Забезпечуючи позов у такий спосіб суд виходить за межі підстав забезпечення позову, передбачених частиною першою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, що є неприпустимим.

Стосовно очевидної протиправності, на думку ОСОБА_1 , містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки №01-06/14 від 05 лютого 2018 року, суд відмічає, що викладені у заяві обставини у розрізі правової оцінки питань протиправності оскаржуваного індивідуального акту, підлягають з`ясуванню під час розгляду справи по суті.

Окремо варто звернути увагу, що на момент розгляду заяви, судом не виявлено очевидності ознак протиправності оскаржуваних містобудівних умов та обмежень. Посилання на відповідні норми чинного законодавства України щодо протиправності оскаржуваного акту не може вважатись його очевидною протиправністю.

Крім того, забороною Товариству з обмеженою відповідальністю «КАЛІПСО-2007» та іншим особам за його дорученням чи договором здійснювати будь-які підготовчі та/або будівельні роботи, судом фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Поміж іншим, суд зазначає, що дійсно, однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, у тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Рішенням Конституційного Суду України у справі № 3-рп/2003р від 30.01.2003 року визначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення у правах.

Суд наголошує, що при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, для встановлення існування хоча б однієї з названих обставин, з метою недопущення зловживань, суд зобов`язаний виходити з конкретних доказів.

Однак, позивачем не наведено та не надано до суду належних та допустимих доказів, які підтверджували хоча б одну з підстав забезпечення позову, чим не дотримано вимог ч.1 ст.77 КАС України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З матеріалів справи не вбачається достатніх підстав, які б вказували на необхідність забезпечення позову саме у такий спосіб та даних, які б свідчили про очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, захист яких стане неможливим без вжиття таких заходів, або ж для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову по адміністративній справі №420/3860/20, шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «КАЛІПСО-2007» та іншим особам за його дорученням чи договором здійснювати будь-які підготовчі та/або будівельні роботи на земельній ділянці за кадастровим номером :35:001:0006, загальною площею 0,5028 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі.

Керуючись статтями 150 - 154, 243, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про вжиття заходів забезпечення позову по адміністративній справі №420/3860/20, за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «КАЛІПСО-2007», третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Одеської міської ради про визнання протиправними та скасування містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва, шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «КАЛІПСО-2007» та іншим особам за його дорученням чи договором здійснювати будь-які підготовчі та/або будівельні роботи на земельній ділянці за кадастровим номером :35:001:0006, загальною площею 0,5028 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Я.В. Балан