Справа № 280/1979/20
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2020-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2020 року Справа № 280/1979/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нет-Строй Груп» до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення в частині,

ВСТАНОВИВ:

23 березня 2020 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Нет-Строй Груп» (далі-позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення від 17.01.2020 №/826 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, в частині визначення штрафу у сумі 7045,88 грн. та нарахування пені у розмірі 387,52 грн.

Ухвалою суду від 30.03.2020 спрощене позовне провадження у справі, а розгляд справи призначено без виклику/повідомлення сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що спірне рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, в частині, що оскаржується, є протиправним та не обґрунтованим. Так, позивач посилався на те, що єдиний внесок дійсно був сплачений позивачем з порушенням законодавчо встановлених строків, проте, з незалежних від позивача обставин та за відсутності вини останнього. Позивач посилався на те, що ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 14.08.2019 по справі №757/43019/19-к накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на розрахункових рахунках ТОВ «Нет-Строй Груп», у зв`язку з чим позивач був позбавлений можливості здійснити перерахування єдиного внеску. Вказує, що ухвалою Печерського районного суду від 10.09.2019 по справі №757/46747/19-к було скасовано накладений ухвалою суду від 14.08.2019 арешт, у зв`язку з відсутністю підстав для його застосування. Позивач зазначає, що не мав інших банківських рахунків ніж ті на які за судовим рішенням було накладено арешт, у зв`язку з чим сплату єдиного внеску провів одразу після розблокування наявних банківських рахунків. Вважає, що оскільки відсутня вина позивача у несвоєчасній сплаті єдиного внеску, то відповідно і відсутні підстави для накладення на позивача штрафних санкцій. Просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень зазначено, що відповідно до положень частин 10 та 11 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу, а також за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум. Відповідач вказує на те, що позивачем не своєчасно сплачено єдиний внесок, що зумовило прийняття спірного рішення. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що 17.01.2020 ГУ ДПС у Запорізькій області прийнято рішення №/826 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 8341,33 грн. та нараховано пеню в розмірі 394,00 грн.

Не погодившись з правомірністю прийняття спірного рішення, позивач оскаржив його в адміністративному порядку до ДПС України. Рішенням ДПС України від 05.03.2020 №8459/6/99-00-08-06-01-06 спірне рішення залишено без змін, а скаргу позивача - без задоволення.

Позивач, не погодившись з правомірністю прийняття спірного в частині застосування штрафних санкцій на суму 7045,88 грн. та нарахування пені у розмірі 387,52 грн., звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку (далі - Закон №2464).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Закону №2464, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 4 Закону №2464, платниками єдиного внеску роботодавці підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.6 Закону №2464, платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Як встановлено під час розгляду адміністративної справи підставою для прийняття спірного рішення, в частині що оскаржується, був висновок контролюючого органу про те, що позивачем не своєчасно сплачено єдиний внесок за серпень 2019 року.

Згідно ч.8 ст.9 Закону №2464, платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Отже, позивач, відповідно до положень ч.8 ст.9 Закону №2464, мав обов`язок сплатити єдиний внесок за серпень 2019 року до 20.09.2019, проте, такий внесок фактично сплачено лише 01.10.2019.

Пунктом 6 частини 1 статті 1 Закону №2464 передбачено, що недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до положень ч.10 ст.25 Закону №2464, на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Згідно ч.11 ст.25 Закону №2464, орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Разом з тим, суд зазначає, що з метою застосування до платника єдиного внеску штрафних санкцій та нарахування пені обов`язковому з`ясуванню підлягає встановлення наявності вини платника, що призвела до несплати/несвоєчасної сплати єдиного внеску.

В даному випадку судом встановлено, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14.08.2019 по справі №757/43019/19-к накладено арешт на грошові кошти, які обліковуються на рахунках:

№ НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 які належать ТОВ «Нет-строй груп» (), відкриті в Запорізьке РУ АТ КБ «Приватбанк» (МФО 313399, , юридична адреса: м.Київ, вул.Грушевського, 1Д);

№724, № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , які належать ТОВ «Нет-строй груп» (Код ), відкриті в АТ «Кредобанк» (МФО 325365, , юридична адреса: м.Львів вул.Сахарова,78).

Також, зазначеною ухвалою суду заборонено позивачу використовувати або будь-яким чином відчужувати зазначене майно.

Суд зазначає, що відповідно до приписів статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно ч.2 ст.21 КПК України, вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

Відповідно до положень статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.

Отже, з 14.08.2019 позивач фактично втратив право розпоряджатись власними коштами розміщеними на вищезазначених рахунках, у зв`язку із накладенням на них арешту за рішенням суду.

В свою чергу, ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 10.09.2019 по справі №757/46747/19-к, скасовано арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва Підпалого В.В. від 14.08.2018 року по справі №757/43019/19-к на грошові кошти, які знаходяться на розрахункових рахунках ТОВ «Нет-строй груп», (, 69095, м. Запоріжжя, вул. Гоголя, буд.124, офіс 3), а саме:

на рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 в Запорізьке РУ АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 313399, ), юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 «Д»;

на рахунках № НОМЕР_5 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , в АТ «КРЕДОБАНК» (МФО 325365, ), юридична адреса: м. Львів, вул.Сахарова, буд. 78).

Отже, судом встановлено, що сплата позивачем єдиного внеску була заблокована, у зв`язку із прийняттям ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.08.2019 по справі №757/43019/19-к.

В свою чергу, ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 10.09.2019 по справі №757/46747/19-к визнано накладений арешт необґрунтованим та скасовано його.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що несплата єдиного внеску відбулась не з вини позивача, а саме у зв`язку із накладанням арешту на грошові кошти розміщені на рахунках позивача, що в свою чергу перешкодило своєчасному виконанню обов`язку по сплаті єдиного внеску.

Отже, в діях позивача відсутня протиправна дія/бездіяльність спрямована на ухилення від сплати єдиного внеску, у зв`язку з чим відсутні підстави для застосування до позивача штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску за серпень 2019 року.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування спірного рішення в частині, що оскаржується, а відповідно позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи судом встановлено, що у зв`язку із розглядом даної адміністративної справи в суді позивачем понесено судові витрати у вигляді судового збору на суму 2102,00 грн. та витрат на правничу допомогу - 3000,00 грн., які підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Нет-Строй Груп» (69095, м.Запоріжжя, вул.Гоголя, буд.124, оф.3, ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 166, ) про визнання протиправним та скасування рішення в частині - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області від 17.01.2020 №/826 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, в частині визначення штрафу в розмірі 7045,88 грн. та нарахування пені в розмірі 387,52 грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нет-Строй Груп» судовий збір в розмірі 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 коп.) та витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. (три тисячі гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Роз`яснити учасникам справи, що відповідно до пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення Кодексу адміністративного судочинства України у перебіг установленого судом строку для подання апеляційної скарги не враховується строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), запроваджений відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 (із змінами та доповненнями).

Суддя І.В. Новікова