Справа № 387/230/20
Суддя: Майстер І. П.
Дата ухвалення: 2020-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 387/230/20
Номер провадження по справі 2-а/387/12/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2020 року смт .Добровеличківка

Добровеличківський районний суд, Кіровоградської області, в складі:

Головуючого судді Майстер І. П.

при секретарі судового засідання Поляруш С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області адміністративну справу за

адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського Добровеличківського відділення Новоукраїнського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Усенка Дмитра Сергійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 10 березня 2020 року звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення, а також поновити строк для подання позову до суду обґрунтовуючи тим, що 29 лютого 2020 року через Укрпошту він отримав постанову серії БАА №300131 від 09.02.2020 про накладення на нього адміністративного стягнення. В оскаржуваній постанові зазначено, що під час керування транспортним засобом ГАЗ 3110, номерний знак НОМЕР_1 , в с.Піщаний Брід вул.Центральна-Поповича, перед поворотом ліворуч ОСОБА_1 не ввімкнув покажчик повороту відповідного напрямку, чим порушив п.9.2б ПДР, відповідальність за що передбачена ч.2 ст.122 КУпАП. Із постановою поліцейського він не погоджується, переконаний в її протиправності (незаконності), тому цей акт індивідуальної дії винесено безпідставно за відсутності складу адміністративного правопорушення, без належних на те доказів. Копію оскаржуваної постанови ним отримано поштовим відправленням 29.02.2020 у зв`язку із пропуском строку на оскарження він просить поновити строк для подання позову до суду.

Добровеличківським районним судом Кіровоградської області 18 березня 2020 року постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження .

Позивач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений вчасно та належним чином.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся вчасно належним чином, надав до суду рапорт, зазначивши, що під час патрулювання вулиць в с.Піщаний Брід ним було зупинено автомобіль ГАЗ 3110 д.н. з НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_1 , який порушив правила дорожнього руху, а саме перед поворотом ліворуч не ввімкнув показчик повороту, чим порушив п.9.2 б. ПДР. На дану особу було складено постанову за ч.2 ст.122 КУпАП. До даної постанови було додано відео доказ. Також під час спілкування, ОСОБА_1 , висловлювався нецензурною лайкою.

Таким чином, розглянувши подані позивачем та відповідачем докази, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 262 КАС України.

Суд у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, надане відео, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив такі обставини справи.

Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку із адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Дослідивши наявні у справі докази, оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення адміністративної відповідальності.

Рішення відповідача - постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії.

Статтею 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 300131 від 09.02.2020 поліцейський Добровеличківського відділення Новоукраїнського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Усенко Дмитро Сергійович притягнув до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя села Піщаний Брід Добровеличківського району Кіровоградської області вулиця Степова, 6 та наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень. Зі змісту постанови ОСОБА_1 09.02.2020 0 22 годині 00 хвилин у селі Піщаний Брід по вулиці Центральна-Поповича, керуючи транспортним засобом ГАЗ 3110, номерний знак НОМЕР_1 , перед поворотом ліворуч не ввімкнув покажчик повороту відповідно напрямку, чим порушив п.9.2б ПДР, відповідальність за що передбачена ч.2 ст.122 КУпАП (а.с. 6).

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Разом з тим, з аналізу положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення, однак будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, в графі "до постанови додається" не зазначено жодних доказів.

В разі відсутності у постанові про адміністративне правопорушення посилань на докази вчинення особою адміністративного правопорушення (визначені статтею 251 КУпАП), які у відповідності до статті 252 КУпАП повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів в подальшому виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності посилань на них у самій постанові.

Всупереч даним вимогам, суб`єктом владних повноважень жодного доказу в обґрунтування законності винесеної ним постанови та накладення на ОСОБА_1 штрафу, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 122 КУпАП, не було в наявності та не долучено до матеріалів справи.

Вказана правова позиція суду відповідає постанові Верховного суду у справі №524/1284/17 адміністративне провадження К/9901/15713/18 від 19.02.2020.

Також на наданому відеодиску відсутні докази розгляду працівником поліції справи про адміністративне правопорушення, а у винесеній постанові за ч.2 ст.122 КУПАП відсутній підпис ОСОБА_1 та не зазначені будь-які причини відсутності підпису у постанові серії БАА №300131 від 09.02.2020 про накладення на нього адміністративного стягнення. Також зі змісту оскаржуваної постанови, постанова на ім`я ОСОБА_1 надсилалася поштою та не була вручена на місці її винесення.

Згідно з ст. 279 КУПАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Таким чином, інспектор не надав доказів дотримання положень ст.279 КУПАП, а також доказів роз`яснення позивачу його прав обов`язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови та при винесенні постанови інспектором патрульної служби повинно бути з`ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи зазначені законодавчі положення, суду не надано доказів, що працівник поліції під час зупинки транспортного засобу, діяв з дотриманням вимог діючого законодавства .

У відповідності до п.п.4.1, 4.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України). Згідно з частиною другою статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Необхідність індивідуалізації адміністративної відповідальності передбачена частиною другою статті 33 Кодексу, якою визначено, що при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Кодексом закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з наведеними конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту вказаних осіб. За змістом статті 9 Кодексу саме винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність суб`єкта адміністративної відповідальності є однією з ознак адміністративного правопорушення (проступку).

Стаття 62 Конституції України передбачає, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і може прийняти рішення про скасування постанови і закриття справи.

Дослiдивши та оцінивши здобутi в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення, а постанову серії БАА № 300131 від 09.02.2020, необхідно скасувати, а провадження в адміністративній справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, ст.ст. 245, 247, 251, 268, 279, 280, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ч. 1 п. 2 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України, керуючись ст.ст. 160, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського Добровеличківського відділення Новоукраїнського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Усенка Дмитра Сергійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення- задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст.122 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 300131 від 09 лютого 2020 року, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення .

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відповідно до пункту 3 розділу XII «Прикінцевих положень» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області Майстер І. П.