Справа № 291/1715/19
Суддя: Митюк О. В.
Дата ухвалення: 2020-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 291/1715/19
Ружинський районний суд Житомирської області

Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

04 травня 2020 року

Ружинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Митюк О.В.

за участю секретаря судового засідання Підгорної А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ружин Житомирської області у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Вінницькій області, поліцейського роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Вінницькій області сержанта поліції Гнідунець Дмитра Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Вінницькій області, поліцейського роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Вінницькій області сержанта поліції Гнідунець Дмитра Вікторовича (далі відповідач) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому вказує, що 16 грудня 2019 року відповідачем винесено відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1867225 за правопорушення передбачене частиною 3 статті 121 КУпАП, чим порушено п.п. 31.3 б ПДР України. В постанові вказано, що позивач керував автомобілем, який підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його непройшов. За вказане правопорушення на позивача накладено штраф в розмірі 340 гривень 00 копійок.

Позивач вказує, що постанова є протиправною та підлягає скасуванню з наступних підстав.

Згідно вищевказаної постанови позивач 16 грудня 2019 року о 09 годині 12 хвилин в с.Махнівка а/д М 21 км 243 керував автомобілем марки «MERSEDES-BENZ VITO». Даний автомобіль є типу вантажний фургон малотоннажний В, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Позивач зазначає , що був безпричинно зупинений працівником поліції, який не пояснивши причини зупинки, склав самостійно постанову без розгляду справи, копію постанови не надав, а направив поштою.

21 грудня 2019 року через пошту позивач отримав копію оскаржуваної постанови.

Також позивач зазначає, що автомобіль марки «MERSEDES-BENZ VITO», власником якого він, є типу вантажний фургон малотоннажний В, повна маса 2770 тонн, маса без навантаження 1760 тонн, реєстраційний номер НОМЕР_1 (згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ) не належить до транспортних засобів яким необхідно проходити обов`язковий контроль.

Крім того оскаржувана постанова була винесена без присутності позивача, працівник поліції не роз`яснив йому права передбачені частиною 1 статті 268 КУпАП та статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України.

На підставі вищевикладеного, позивач просить визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову серії ЕАК № 1867225 від 16 грудня 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, провадження по справі закрити.

Відповідно до ухвали суду від 27 грудня 2019 року по справі відкрито провадження у справі за правилами глави 10 КАС України, у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомлення (виклику) сторін.

В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву в якій просив справу розглядати у його відсутність, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений, направив до суду відзив на адміністративний позов,в якому зазначає, що оскаржувана постанова є правомірною, законною та скасуванню не підлягає, а позовні вимоги позивача вважає безпідставними, та такими що не підлягають задоволенню. Також у відзиві просив розгляд справи проводити у його відсутність.

Згідно норм ч.3ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Клопотань від учасників процесу про розгляд справи у поряду загального позовного провадження не надходило.

Відповідно до ч.5ст.262 КАС України,суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надійшло, відповідно до положень ч. 5ст. 279 ЦПК України, тому суд з власної ініціативи розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, дослідивши письмові докази, які знаходяться в матеріалах справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законом України.

Згідно ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В силу ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є, справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1867225, ОСОБА_1 16 грудня 2019 року о 09 годині 12 хвилин в с.Махнівка а/д М21 км 243 керував автомобілем марки «MERSEDES-BENZ VITO»,який підлягає обов`язковому технічному контролю,але своєчасно його не пройшов, чим порушив п.п. 31.3 б ПДР (а.с.9).

Згідно вказаної постанови позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень 00 копійок.

Дану постанову позивач отримав через пошту, яка була направлена на адресу позивача, відповідачем 17.12.2019 року, що підтверджується супровідним листом, та відповідно пояснень позивача викладених в позовній заяві отримано ним 21 грудня 2019 року (а.с.10),

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

Частиною першою статті 222 КУпАП визначено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення: частина третя статті 121 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до пункту 4 Розділу І« Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,зафіксовані не в автоматичному режимі» ,затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395від 07листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 (далі Інструкція),у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України,поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених частинами третьою, п`ятою статті 121 КУпАП.

Пунктом 2 Розділу ІІІ Інструкції визначено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Вказане підтверджується також нормами ст. 276 КУпАП.

Згідно ст.258КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень ,розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції,та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках,коли відповідно до закону штраф накладається і стягується,а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283цього Кодексу. Як вбачається з ч. 6 ст. 258 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Зазначена норма права вказує на те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 3 статті 121 КУпАП виноситься на місці вчинення правопорушення. А відтак не потребує додаткового роз`яснення про час та місце розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності. У такому випадку не здійснюється провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими Розділом ІV КУпАП.

Однак, позивачем на місці зупинення його поліцейським було заявлено клопотання про перенесення розгляду справи в зв`язку з необхідністю ознайомитись з матеріалами справи та скористатися правовою допомогою, однак сержант поліції Гнідунець Д.В. відмовив у клопотання позивача та усно відхилив його, залишивши без розгляду.

Таким чином сержант поліції УПП в Вінницькій області Гнідунець Д.В. своїми діями грубо порушив приписи ст.ст. 278, 279, 283 КУпАП.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи наведених останнім доводів.

Відповідно до частини другої,третьої статті 283КУпАП,постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу,стосовно якої розглядається справа(прізвище,ім`я та по батькові(за наявності),дата народження,місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта,що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,крім даних,визначених частиною другою цієї статті,повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб,яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Частина 3 статті 121 КУпАП вказує, що керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.п. 31.3 б Правил дорожнього руху України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством: якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Як вбачається з статті 35 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Обов`язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України"Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України";

Автомобіль марки «MERSEDES-BENZ VITO», власником якого є ОСОБА_1 , є типу вантажний фургон малотоннажний В, повна маса 2770 тонн, маса без навантаження 1760 тонн, реєстраційний номер НОМЕР_1 (згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ) .

Згідно п.8. Особливі умови використання забезпеченого ТЗ поліса обов`язкового страхування цивільно-правовової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/0069517 виданого страхувальнику ОСОБА_2 на автомобіль «MERSEDES-BENZ VITO», 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , яким керував позивач ТЗ не підлягає обов`язковому технічному контролю.

Згідно Постанови КМУ від 08.05.1993 року № 340 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» транспортні засоби вагою до 3500 кг і кількістю сидячих місць, крім сидіння водія, не більше восьми, відносяться лише до категорії В, тобто до легкових автомобілів. Дана інформація підтверджується також Державним стандартом України ДСТУ 3649-97 «Засоби транспортні дорожні».

Отже, транспортний засіб, яким керував позивач має повну масу 2770 тонн, і тому він є вантажним фургоном малотоннажним В, незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни.

Враховуючи викладене, транспортний засіб, яким керував позивач не підлягає обов`язковому технічному контролю.

Згідно пунктів 9,10 Розділу ІІІІ інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського,який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу,оголошує, яка справ а підлягає розгляду,хто притягається до адміністративної відповідальності,роз`яснює особам,які беруть участь у розгляді справи,їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП ), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи,досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути допитано як свідка. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідачем по даній справі 25.02.2020 року разом із відзивом на адресу суду було направлено диск з відеозаписом, однак оскаржувану постанову було зафіксовано не в автоматичному режимі, під час складання постанови відповідач не зазначив жодних відомостей про технічний засіб , яким здійснено фото або відеозапис у відповідності до ч .3 ст.283 КУпАП, тому даний доказ не береться до уваги, оскільки він не зафіксований у встановленому законом порядку.

Водночас, приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами статті 70 КАС України (у редакції, чинній на час ухвалення судами попередніх інстанцій рішень у цій справі) не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Отже, суд звертає увагу на те, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача.

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 13.02.2020 року у справі №524/97/6/16-а, від 15.11.2018 у справі №524/5536/17 та від 17.07.2019 у справі №295/3099/17.

Однак, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які докази провини правопорушника, окрім постанови про адміністративне правопорушення, що розцінюється судом як односторонність та неповнота при складанні вищевказаної постанови.

Суб`єкт владних повноважень - відповідач у справі зобов`язаний подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, незалежно від того, на чию користь вони можуть бути використані на користь відповідача чи навіть позивача, однак відповідачем ніяких конкретних доказів вини ОСОБА_1 не надано.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За нормою ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За приписами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, у тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана: по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 КУпАП є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, а по-друге, відповідно до ст. 252 КУпАП дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідач в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду обґрунтований відзив та диск з відеозаписом на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові,однак зазначене у відзиві не спростовує вказане твердження позивача, що він керував автомобілем, який не належить до транспортних засобів, яким необхідно проходити обов`язковий технічний контроль.

При цьому, згідно з ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем в порушення вимог ст. 77 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже, викладені вище обставини у їх системному зв`язку свідчать, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 19, 55 Конституції України; Законом України «Про Національну поліцію»; «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853; статтями 121, 251, 268, 278, 283, 284 КУпАП; статтями 2, 5, 7, 9, 72, 77, 80, 90,229, 241-246,250,251,255, 257,286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Вінницькій області, поліцейського роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Вінницькій області сержанта поліції Гнідунець Дмитра Вікторовича - задовольнити.

Визнати протиправними дії поліцейського роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Вінницькій області сержанта поліції Гнідунець Дмитра Вікторовича при винесенні постанови серії ЕАК № 1867225 від 16 грудня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 121 КУпАП.

Скасувати постанову поліцейського роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Вінницькій області сержанта поліції Гнідунець Дмитра Вікторовича серії ЕАК № 1867225 від 16 грудня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 гривень 00 копійок .

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 121 КУпАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Суддя О. В. Митюк.