Справа № 200/4156/20-а
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2020-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2020 р. Справа№200/4156/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитрієва В.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Департамент Держаної архітектурно-будівельної інспекції у Донецькій області про визнання протиправними дії та скасування постанови про накладення штрафу,

В С Т А Н О В И В:

21 квітня 2020 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Добропільськогоміськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправними дії та скасування постанови від 31 березня 2020 року про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення штрафу у розмірі 34000 грн. та стягнення виконавчого збору у розмірі 3400 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що виконавче провадження відкрито до спливу строку на добровільну сплату штрафу, встановленого постановою по справі про адміністративне правопорушення, до того ж у постанові Департаменту Держаної архітектурно-будівельної інспекції у Донецькій області не вірно зазначені реквізити держаного бюджету для перерахування коштів, що унеможливлює сплату штрафу.

Разом з позовними вимогами заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду та клопотання про зупинення виконання постанови про відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23 квітня 2020 року заяву про забезпечення позову повернуто заявникові без розгляду.

Ухвалою суду від 27 квітня 2020 року вирішено відкрити провадження у справі, залучити до участі в адміністративній справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Департамент Держаної архітектурно-будівельної інспекції у Донецькій області та призначено судове засідання на 7 травня 2020 року.

Відповідач позов не визнав, 6 травня 2020 року надав відзив на позовну заяву в якому вказав, щовиконавче провадження відкрито на підставі заяви Департамент Держаної архітектурно-будівельної інспекції у Донецькій області щодо виконання постанови про адміністративне правопорушення. Оскільки вказана постанова відповідає вимогам виконавчого документа, що встановлені статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження», набрала законної сили та на час подання до виконавчої служби сплинув строк на добровільну сплату штрафу, державним виконавцем правомірно була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження та стягнення виконавчого збору. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог, справу розглянути без участі його представника.

7 травня 2020 року представник позивача, через відділ документообігу та архівної роботи суду, надав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника.

Департамент Держаної архітектурно-будівельної інспекції у Донецькій області явку свого представника у судове засідання не забезпечив, пояснення щодо позову або відзиву не надав, докази належного повідомлення наявні в матеріалах справи.

Ураховуючи положення статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, якими встановлено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі сторін в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

18 березня 2020 року Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Донецькій області направив до Добропільськогоміськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)заяву про відкриття виконавчого провадження за постановою по справі про адміністративне правопорушення №8 від 5 лютого 2020 року, винесеної стосовно ОСОБА_1 .

Так, постановою по справі про адміністративне правопорушення Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Донецькій області №8 від 5 лютого 2020 року вирішено визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 13 статті 96 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. Вказана постанова містить реквізити для перерахування штрафу до державного бюджету, дату набрання законної сили - 16 лютого 2020 року, інформацію щодо строку оскарження та інформацію, що у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, що становить 34000 грн.

На підставі вказаної вище заяви, державним виконавцем Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Дружбіною Ю.В. 31 березня 2020 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№61675247 щодо примусового виконання постанови №8 від 5 лютого 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штраф у розмірі 34000 грн. та вирішено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 3400 грн.

Постанова про відкриття виконавчого провадження була отримана боржником 31 березня 2020 року, що сторонами не заперечується.

Отримавши спірну постанову, ОСОБА_3 звернувся до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Донецькій області для отримання постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Як убачається з матеріалів справи, постанову Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Донецькій області по справі про адміністративне правопорушення №8 від 5 лютого 2020 року ОСОБА_1 отримав 2 квітня 2020 року, про що свідчить його підпис та не заперечується сторонами.

Позивач вважаючи, що строк на добровільне виконання постанови про адміністративне правопорушення не сплинув, звернувся до суду з даним позовом та заявив клопотання про поновлення строку звернення до суду.

Стосовно клопотання про поновлення строку звернення до суду слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Положеннями статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів (ч. 1, 2 ст. 287 КАС України).

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк (частини 1, 4 статті 122 КАС України).

Отже, на підставі викладеного, суд вважає за можливе визнати поважними причини пропуску строку та поновити позивачеві строк звернення до адміністративного суду.

Вирішуючи спірні правовідносини суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про виконавче провадження від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (далі Закон №1404) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України Про виконавче провадження).

Вимоги щодо виконавчого документу визначені положеннями статті 4 Закону України Про виконавче провадження.

Так, у виконавчому документі зазначаються:назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);строк пред`явлення рішення до виконання (ч. 1 ст. 4 цього Закону).

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України Про виконавче провадження виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого

документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (п.1 ч.1 ст.26 Закону України Про виконавче провадження).

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та

приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (п. 6 ч. 1 ст. 13 Закону України Про виконавче провадження).

Відповідно до частини 5 статті 26 цього Закону виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

При цьому положеннями статті 27 Закону України №1404 встановлено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Наведене в сукупності дозволяє дійти висновку, що у разі надходження до виконавчої служби виконавчого документу, що відповідає вимогам до такого документу та строк пред`явлення якого не порушено, державний виконавець зобов`язаний не пізніше наступного робочого дня винести постанову про відкриття виконавчого провадженняу якій зазначити про стягнення з боржника виконавчого збору (за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору) у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню.

Як убачається з матеріалів справи, постанова Департаменту Держаної архітектурно-будівельної інспекції у Донецькій області №8 від 5 лютого 2020 року відповідає вимогам статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», строк пред`явлення вказаної постанови до виконання не порушено.

Аналіз наведених норм чинного законодавства у сукупності зі встановленими обставинами, дозволяє суду дійти висновку про правомірність дій держаного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження та зазначення у постанові про стягнення з боржника виконавчого збору.

Водночас, судом встановлено, що постанову Департаменту Держаної архітектурно-будівельної інспекції у Донецькій області №8 від 5 лютого 2020 року ОСОБА_1 отримав лише 2 квітня 2020 року. При цьому, зазначена постанова містить невірні реквізити для перерахунку штрафу до державного бюджету (не відповідає вимогам стандарту ІВАN), тому ОСОБА_1 не мав можливості сплатити штраф, у зв`язку з чим звернувся із скаргою до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Донецькій області, щодо надання дійсних реквізитів.

Листом від 27 квітня 2020 року № 1005-3/535 Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Донецькій області повідомив ОСОБА_1 дійсні реквізити для перерахунку до державного бюджету адміністративного штрафу.

Тобто, тільки після отримання дійсних реквізитів для перерахунку до державного бюджету штрафу, ОСОБА_1 мав можливість добровільно виконати постанову про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до частини 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що постанова від 31 березня 2020 року ВП № 61675247 призводить до подвійного стягнення з позивача суми штрафу без надання можливості на добровільну сплату такого штрафу. При цьому, обрахування виконавчого збору здійсненно із суми подвійного штрафу.

Таким чином, з метою захисту прав позивача, суд дійшов висновку, про необхідність скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 31 березня 2020 року.

Разом з цим, оскільки вчинення державним виконавцем дій з метою виконання виконавчих документів є його безпосереднім обов`язком, який закріплений на законодавчому рівні, ураховуючи, що порушені права в повній мірі відновлені шляхом скасування оскаржуваної постанови, позовні вимоги в частині визнання протиправними дії щодо відкриття виконавчого провадження задоволенню не підлягають.

З огляду на встановлені обставини справи та наведені норми закону, якими регулюються спірні відносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з такого.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства Українипри частковому задоволенні позову сторони судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, ураховуючи, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн., стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати зі сплати судового збору у розмірі 420,40 грн.

Керуючись ст. ст. 139, 244-250, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И РІ Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 31 березня 2020 року (ВП №61675247) про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в розмірі 34000 грн. та стягнення виконавчого збору у розмірі 3400 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (місцезнаходження: Донецька область, м. Добропілля, вул. Першотравнева, 83, ) на користь ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 420,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Відповідно до пункту 3 розділу VІ «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України строки визначені статтею 295, а також інші процесуальні строки продовжуються на строк дії карантину.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.С. Дмитрієв