Справа № 320/2302/20
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2020-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2020 року № 320/2302/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у м. Києві у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною бездіяльність,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (код за ; місцезнаходження: 04053, Україна, м. Ки їв, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16), яка полягає у несформуванні та неподанні до Уп равління державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Києва подання про повернення ОСОБА_1 (реєстраційний номер обліко вої картки платника податків за даними ДРФО НОМЕР_1 ; адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) збору на обов`язкове дер жавне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у сумі 17573,00 (сімнадцяти тисяч п`ятисот сімдесяти трьох) гривень 00 копійок, сплачених згі дно із квитанцією № 0.0..1 від 30 жовтня 2019 року,

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (код за ; місцезнаходження: 04053, Україна, м. Київ, вул. Бульварно- Кудрявська, буд. 16) сформувати та подати до Управління державної казначейської служ би України у Шевченківському районі м. Києва подання про повернення ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними ДРФО НОМЕР_1 ; адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купі влі-продажу нерухомого майна у сумі 17 573,00 (сімнадцяти тисяч п`ятисот сімдесяти трьох) гривень 00 копійок, сплачених згідно із квитанцією № 0.0..1 від 30 жов тня 2019 року за наступними банківськими реквізитами: ІВАN: НОМЕР_2 , АТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО банку: 305299.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що при придбанні квартири позивач сплатив збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1% від вартості об`єкта купівлі продажу, що становить 17573,00 грн. При цьому, оскільки позивач придбав житло вперше, у силу приписів пункту дев`ятого статті 1 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 № 400/97-ВР, він не є платником збору на обов`язкове державне пенсійне, а тому сплачений ним збір підлягає поверненню.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, своїм правом, передбаченим статтею 162 КАС не скористався, із заявою по суті справи до суду не звертався.

Ухвалою суду від 16.03.2020 відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як убачається з матеріалів справи, 04 листопада 2019 року між позивачем та АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ЗА КРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙ НИЙ ФОНД «АВАНТ», від імені, в інтересах та за рахунок якого діяло АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВ НИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД «АВАНТ» було укладено договір купівлі-продажу квар тири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 (один дефіс тринадцять), який був посвідчений Бишевець О.В., приватним но таріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за номе ром 2214 (а.с. 21-26).

До дати укладення договору купівлі-продажу від 04.11.2019, інша нерухомість позивачем не придбавалась та у його власності не перебувала.

Згідно із умовами пункту 2.1. Договору купівлі-продажу від 04.11.2019, придбання квартири було здійснено позивачем за 1 757 285,83 грн.

Згідно із умовами пункту 8.4. Договору купівлі-продажу від 04.11.2019, ОСОБА_1 сплачує збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна.

Оскільки договірна вартість квартири становила 1 757 285,83 грн, то позивач був вимушений сплатити збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій прид бавання (купівлі-продажу) нерухомого майна у розмірі 17573,00 грн (а.с. 28).

14 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про повернення помилково сплачених коштів до бюджету від 14.02.2020, якою про сив сформувати та подати до Управління державної казначейської служби України у Ше вченківському районі м. Києва подання про повернення збір на обов`язкове державне пен сійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у сумі 17 573,00 грн.

Однак, листом від 28.02.2020 № 2600-0502-8/24377, пенсійний орган повідомив, що відмовляє у поверненні сплачених коштів та рекомендує звернутись до суду.

Вважаючи свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок справляння та використання збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначає Закон України «Про збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 № 400/97-ВР (далі- Закон № 400/97-ВР).

Згідно з пунктом дев`ятим статті 1 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" платниками збору на обов`язкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Пунктом восьмим частини першої статті 2 цього ж передбачено, що об`єктом оподаткування є для платників збору, визначених пунктом 9 статті 1 цього Закону, - вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

Питання сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" врегульовано Порядком сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 №1740 (далі - Порядок № 1740).

Згідно з абзацом першим пункту 15-1 Порядку №1740 збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Відповідно до пункту 15-3 Порядку нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Аналіз наведених норм свідчить, що нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється лише за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, однак, громадяни, які придбавають житло вперше, не є платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 13.02.2020 №200093710, відомості щодо придбання позивачем іншого нерухомого (житлового) майна відсутні (а.с.31-32).

У даній справі, будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивача про придбання нею житла вперше, чи підтверджували б реєстрацію на праві приватної власності за нею будь-якого іншого нерухомого майна та свідчили б про відсутність у неї права на звільнення від сплати збору, відповідачем не надано.

У постанові від 03.07.2018 у справі №819/33/17 Верховний Суд дійшов правового висновку, що за відсутності відповідного правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше саме держава в особі Пенсійного фонду України як уповноваженого суб`єкта владних повноважень зобов`язана доводити той факт, що у кожному конкретному випадку особа, що зобов`язана сплачувати збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, придбала житло не вперше. Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. В протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на державу.

Відсутність в Україні єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно та позбавлення можливості Пенсійного фонду України та його територіальних відділень встановити придбання квартир конкретною особою вперше не може ставитись в провину особі, оскільки не визначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може призводити до порушення чи обмеження прав громадян, які наділені такими правами.

Аналогічна позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 30 листопада 2018 року у справі № 819/976/17 та у постанові Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі №607/14722/16-а.

Таким чином, враховуючи встановлені обставин справи та наведені норми чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що збір на обов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 1 відсотка від вартості придбаного нерухомого майна позивачем сплачено помилково, за відсутності обов`язку здійснювати такий платіж. Відтак, кошти в сумі 17573,00 грн, сплачені при нотаріальному оформленні договору купівлі-продажу вперше придбаного житла, підлягають до повернення.

Механізм повернення коштів, помилково зарахованих до державного бюджету визначений у Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного або місцевого бюджетів, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787(далі - Порядок №787).

Пунктом 5 Порядку № 787 передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Відповідно до підпункту 2 пункту 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 №215 Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, відкритого у Національному банку, зокрема, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Отже, оскільки повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а таким органом є Пенсійний фонд України, то саме на відповідача покладено обов`язок щодо формування та надання до органів Державної казначейської служби подання про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та як наслідок, про необхідність зобов`язання відповідача сформувати та подати до Уп равління державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Києва подання про повернення позивачу 17573,00 грн сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна.

За загальним правилом, що формується з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У свою чергу, відповідачем не спростовано доводів позивача щодо первинного придбання нею житла та не надано суду жодних належних і допустимих у розумінні статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України доказів, які б підтверджували відсутність у позивача права на пільгу у вигляді звільнення від сплати вказаного збору у зв`язку з придбанням житла вперше.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Оскільки позивач є звільненим від сплати судового збору, підстави для розподілу судових витрат, - відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (код за ; місцезнаходження: 04053, Україна, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16), яка полягає у несформуванні та неподанні до Уп равління державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Києва подання про повернення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) збору на обов`язкове дер жавне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у сумі 17573,00 (сімнадцяти тисяч п`ятсот сімдесяти трьох) гривень 00 копійок, сплачених згі дно із квитанцією № 0.0..1 від 30 жовтня 2019 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві () сформувати та подати до Управління державної казначейської служ би України у Шевченківському районі м. Києва подання про повернення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купі влі-продажу нерухомого майна у сумі 17 573,00 (сімнадцяти тисяч п`ятсот сімдесяти трьох) гривень 00 копійок, сплачених згідно із квитанцією № 0.0..1 від 30 жов тня 2019 року за наступними банківськими реквізитами: ІВАN: НОМЕР_2 , АТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО банку: 305299.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лисенко В.І.