Справа № 126/624/20
Суддя: Рудь О. Г.
Дата ухвалення: 2020-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/624/20

Провадження № 2-а/126/17/2020

"23" квітня 2020 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Рудя О.Г.

секретар Кучанська В. М.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Куцяка Ф.Г.

представника відповідача Усатюк Т.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Бершадської міської ради Вінницької області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача адміністративної комісії при виконавчому комітеті Бершадської міської ради Вінницької області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 6 від 20.02.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Позов мотивований тим, що 20.02.2020 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Бершадської міської ради Вінницької області (надалі адміністративна комісія) було винесено постанову № 6 від 20.02.2020 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн..

Відповідно до змісту постанови вона була притягнута до адміністративної відповідальності за те, що 07.02.2020 року о 14 год. 30 хв. в АДРЕСА_1 Бершадь по вул. Шевченка 51-А в магазині продукти, де вона працює продавцем вона нібито здійснила продаж слабоалкогольного напою пива «Гараж» неповнолітньому ОСОБА_2 , чим порушила ч. 2 ст.156 КУпАП.

Вважає, що дії відповідача є протиправними, а дана постанова адміністративної комісії є незаконною і підлягає скасуванню зі слідуючих

підстав.

При притягненні її до адміністративної відповідальності допущено цілий ряд порушень законодавства, в тому числі не роз`яснено право користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, оскаржити постанову по справі.

Разом з тим, в порушення вимог ст. 268 КУпАП в зв`язку із незабезпеченням їй права на надання правової допомоги адвоката чи іншого фахівця у галузі права, вона фактично була позбавлена права на подачу доказів та на спростування доводів, викладених у протоколі.

Так, підставою складання протоколу про адміністративне правопорушення від 07.02.2020 року стало порушення нею нібито вимог ч. 2 ст. 1 56 КУпАП.

При розгляді справи адміністративною комісією вона не заперечувала ту обставину, що дійсно продала незнайомому хлопцеві пиво. З цього приводу вона також надала пояснення, що вік у хлопця вона не з`ясувала, оскільки вважала, що він досяг повноліття і жодним чином його вигляд не вказував на неповнолітній вік, а тому і не вимагала у нього з цього приводу документів.

Згідно із Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» продавці дійсно наділені правом отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні, слабоалкогольні напої, вина столові документи, які підтверджують вік такого покупця і така вимога має спонукати дотримуватись відповідного рівня безпечності, щоб виключити продаж неповнолітній особі алкогольних напоїв.

Однак, у зазначеному законі не міститься вимог про те, щоб продавець при продажі алкогольних напоїв обов`язково вимагав у покупця документ, що засвідчує його особу для встановлення віку. Зазначену вимогу вона, як продавець могла б викопувати лише у випадку виникнення сумніву щодо віку особи. Сумніву щодо того, що незнайомому хлопцеві не було 18 років у неї не виникало, а тому і відповідних документів вона від нього не вимагала.

Незнайомий їй хлопець сам підійшов до холодильника, взяв пляшку пива і дуже швидко з нею розрахувався. Крім того, незнайомий хлопець, який купив пляшку пива був доставлений до магазину працівником поліції і після складання протоколу разом із ним же поїхав, що достовірно вказує на провокаційну акцію. Це, зокрема, підтверджується поясненням самого неповнолітнього ОСОБА_2 , яке він надав у присутності своєї матері і яке нею надається до матеріалів справи.

Проте, ці обставини адміністративною комісією не перевірені і їм не було надано належної правової оцінки.

Таким чином, при розгляді даної справи відповідачем - адміністративною комісією не були належним чином досліджені обставини про те, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 1 56 ч. 2 КУпАП, так як дії по продажу пива фактично були спровоковані працівником Національної поліції, що виключає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 156 ч. 2 КУпАП.

А тому дії адміністративної комісії при виконавчому комітеті Бершадської міської ради Вінницької області щодо притягнення її до адміністративної відповідальності і накладення адміністративного стягнення у вигляду штрафу є протиправними, оскільки прийняті з порушенням Конституції України та ст. 245, 280 КУпАП, а сама постанова адміністративної комісії прийнята з порушенням норм матеріального права.

Враховуючи вище викладене, вважає, що постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності винесена з грубим порушенням її прав та чинного законодавства України, є необгрунтованою та незаконною, а тому підлягає скасуванню.

09.04.2020 року представником відповідача Бершадської міської ради Вінницької області міським головою Кольченком М.І. надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач позов не визнає, вважає, його таким, що не підлягає до задоволення у зв`язку із безпідставністю та необґрунтованістю заявлених вимог.

Так, 11.02.2020 на розгляд адмінкомісії надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , жительки АДРЕСА_2 про порушення за ч. 2 ст.156 КУпАП. Згідно опису документів складеного старшим інспектором ЮПСП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області С.Семенцем, в адміністративному матеріалі знаходились: протокол про адміністративне правопорушення, рапорт, пояснення, копія паспорта неповнолітнього, копія паспорта та ідентифікаційного номера ОСОБА_1 , фото вітрини з товаром.

Як вбачається зі змісту протоколу № 3 засідання адміністративної комісії при виконавчому комітеті Бершадської міської ради, 20.02.2020 відбулося в присутності п`яти членів комісії (більшість від загального складу), щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП відносно ОСОБА_1 ..

Крім членів комісії, на засіданні адмінкомісії була присутня ОСОБА_1 , яка з`явилась в супроводі іншої особи ОСОБА_3 .. Клопотання від осіб що брали участь у розгляді справи не надходили.

Отже, справа про адміністративне правопорушення розглядалася в присутності позивача.

Під час розгляду матеріалів справи, членами адмінкомісії досліджено докази що підтверджують факт продажу слабоалкогольного напою неповнолітній особі зокрема: пояснення неповнолітнього ОСОБА_2 з підтвердженням, що йому дійсно продали в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в м. Бершадь по АДРЕСА_3 , слабоалкогольний напій не запитавши про його вік; рапорт старшого інспектора ЮП СП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області С.Семенця; фото з вітрини магазину.

Крім того, заслухано осіб що брали участь у справі. Зокрема, ОСОБА_1 , що скоїла правопорушення, не спростовувала зміст протоколу та підтвердила факт продажу слабоалкогольного напою незнайомій особі як і те, що не здійснила своє право на отримання у покупця документу що підтверджує його вік оскільки, на її думку, особа виглядала повнолітньою, що в свою чергу, спростовує твердження позивача про позбавлення її права на подачу доказів та спростування доводів наведених у протоколі.

Згідно протоколу засідання адміністративної комісії при виконавчому комітеті Бершадської міської ради № 3 від 20.02.20, адмінкомісією одноголосно вирішено визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 156 КУпАП, накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн., та оголосити особі що скоїла правопорушення постанову, порядок і строк її оскарження. Зміст постанови доведено до відома позивача.

Після закінчення розгляду справи, постанову адмінкомісії № 6 від 20.02.2020, вручено позивачу під особистий підпис.

Відтак, твердження позивача що їй не були роз`яснені права, як особі, що притягується до адміністративної відповідальності по оскарженню прийнятого рішення, є неправдивими.

Більше того, доводи позивача про незабезпечення їй права на надання правової допомоги адвоката взагалі є незрозумілими, оскільки позивача завчасно було повідомлено про день і час засідання адмінкомісії. Тобто, в ОСОБА_1 було достатньо часу для отримання правової допомоги з даного питання. Більше того, позивачем не було заявлено жодних клопотань щодо перенесення засідання комісії на інший день, для можливості додаткового правового забезпечення.

В свою чергу, згідно розрахункової квитанції АТ «Міжнародний інвестиційний банк» Бершадського відділення, 03 березня 2020 року, платником ОСОБА_1 здійснено касову операцію, платіж 1700 грн., на рахунок банку отримувача Казначейство України.

Тобто, повністю визнавши свою вину за вчинене правопорушення позивач виконала постанову адмінкомісії від 20.02.2020 № 6 сплативши накладене на неї стягнення у розмірі 1700 грн..

Тому вважають, що адміністративна комісія діяла на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а твердження позивача викладені в адміністративному позові про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення є маніпулятивними та завідомо неправдивими.

Крім того, вважають, що є всі підстави для застосування строку позовної давності.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, позивач просить суд,

визнати причини пропуску строку для звернення до суду поважними та його поновити, хоча в свою чергу, згідно матеріалів адміністративної справи, позивач сплатила штраф у розмірі 1700 грн., на рахунок Казначейства України 03.03.2020. Таким чином, позивач погодившись з постановою № 6 від 20.02.2020 виконала її у дванадцятиденний термін. Відтак, позивач знала про постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Бершадської міської ради № 6 від 20.02.2020, якою її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КУпАП, однак, звернулася до суду за захистом своїх прав з пропуском встановленого строку на оскарження.

Таким чином, враховуючи вищевикладене вважають, що правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні відтак, просять суд в задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Куцяк Ф.Г. позовні вимоги підтримали повністю, з підстав зазначених в позовній заяві. Вважають позов законним та обгрунтованим, оскільки відповідачем не доведено правомірності прийнятого рішення від 20.02.2020 року. Просили позов задоволити.

Представник відповідача адміністративної комісії при виконавчому комітеті Бершадської міської ради Вінницької області- ОСОБА_4 позов не визнала, пояснила, що адмінкомісія досліджувала докази в сукупності і дійшла висновку про винність ОСОБА_1 .. При вирішенні справи про накладення на неї адміністративного стягнення, адмінкомісією враховано характер вчинення правопорушення та ступінь вини правопорушника, майновий стан та інші обставини, що в подальшому вплинули на накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді мінімального штрафу. Крім того, позивачкою пропущений строк звернення до суду з даним позовом. Просила відмовити в задоволенні позову з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення позивача та її представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 07.02.2020 року старшим інспектором ЮП СП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області Семенцьом С.А. складено протокол № 540502 відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.156 КУпАП, в якому зазначено, що ОСОБА_1 07.02.2020 року о 14:30 год., в магазині " ІНФОРМАЦІЯ_1 " по АДРЕСА_4 здійснила продаж слабоалкогольного напою "Гараж" 4,6% алкоголю за ціною 24 грн. неповнолітньому ОСОБА_5 , 2003 року народження.

20.02.2020 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Бершадської міської ради Вінницької області прийнято постанову № 6, якою накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1700 гривень за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП .

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад.

Адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, за правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з її правової природи та завдань, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому, розгляд справи про адміністративне правопорушення має здійснюватися з дотриманням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, визначених статтею 268 КУпАП.

Відповідно до ст.ст. 16-17 "Положення про адміністративні комісії Української РСР", затвердженого Указом Президії Верховної Ради Української РСР від 9 березня 1988 року №5540-XI, адміністративні комісії розглядають справи про адміністративні правопорушення, зазначені в статті 218 Кодексу Української РСР про адміністративні правопорушення, підставою для розгляду адміністративною комісією справи є протокол про адміністративне правопорушення, складений у встановленому порядку уповноваженою на те службовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності відповідно до статті 255 Кодексу Української РСР про адміністративні правопорушення.

Обмеження щодо продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів встановлені статтею 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Відповідно до ч. 1 цієї статті забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів: 1) особами, які не досягли 18 років; 2) особам, які не досягли 18 років; 3) у приміщеннях та на території навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, крім ресторанів, що знаходяться на території санаторіїв; 4) у приміщеннях спеціалізованих торговельних організацій, що здійснюють торгівлю товарами дитячого асортименту або спортивними товарами, а також у відповідних відділах (секціях) універсальних торговельних організацій; 5) у закритих спортивних спорудах (крім пива у пластиковій тарі); 6) з торгових автоматів; 7) на полицях самообслуговування (крім тютюнових виробів у блоках та алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, пива); 8) поштучно (для тютюнових виробів, крім сигар);9) у споживчих упаковках, що містять менш як 20 сигарет; 10) з рук; 11) у невизначених для цього місцях торгівлі.

Частиною 4 ст. 15-3 зазначеного Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» продавця наділено правом отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, документи, які підтверджують вік такого покупця, а отже, ця вимога має спонукати суб`єкта господарювання дотримуватися відповідного рівня обачності, який би унеможливлював порушення чітко визначеної заборони продавати неповнолітній особі зазначену продукцію.

Однак, у законі не міститься вимог про те, щоб продавець при продажі алкогольних напоїв обов`язково вимагав у покупця документ, що засвідчує його особу для встановлення віку. Зазначену вимогу ОСОБА_1 , як продавець могла б виконувати лише у випадку виникнення сумніву щодо віку особи. Як пояснила позивач, сумніву щодо того, що незнайомому хлопцеві, який купував в неї пиво не було 18 років у неї не виникало, а тому і відповідних документів вона від нього не вимагала.

Відповідальність за ч. 2 ст. 156 КУпАП настає у разі порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами в приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування, як таких, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами заборонена, а так само торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами через торгові автомати чи неповнолітніми особами, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв або тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.156 КУпАП, полягає у порушенні працівником підприємства (організації) торгівлі правил торгівлі тютюновими виробами, зокрема, продаж слабоалкогольних напоїв особі, яка не досягла 18 років.

Суб`єктом зазначеного правопорушення є працівник підприємства (організації) торгівлі.

Формулювання зазначеного складу адміністративного правопорушення свідчить про те, що визначальним є факт продажу працівником торгівлі тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року затверджено Інструкцію з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції (надалі Інструкція).

В п. 15 Розділу ІІ Інструкції зазначено, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

В порушення вищезазначених вимог, до протоколу про адміністративне правопорушення не вказані свідки вчиненого правопорушення лише зазначено: "згідно матеріалів". Крім того слабоалкогольний напій, який був проданий неповнолітньому ОСОБА_2 , взагалі поліцейським не вилучався як речовий доказ, його огляд не проводився, немає даних про те, де він перебував на час прийняття рішення у справі, матеріали не містять чек, який би засвідчив факт оплати неповнолітнім за напій. Фото з вітриною магазину, додане до протоколу жодним чином не відображає факт продажу алкогольного напою неповнолітньому.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може опитати особу, якщо існує достатньо підстав вважати, що вона володіє інформацією, необхідною для виконання поліцейських повноважень. Для опитування поліцейський може запросити особу до поліцейського приміщення. Надання особою інформації є добровільним. Особа може відмовитися від надання інформації. Проведення опитування неповнолітніх допускається тільки за участю батьків (одного з них), іншого законного представника або педагога.

Як вбачається з адміністративних матеріалів в них містяться пояснення написані інспектором Семенцем С.А. від імені ОСОБА_2 і лише підписані останнім, які суд не приймає до уваги, оскільки у суду наявні об`єктивні сумніви щодо присутності останнього під час написання цих пояснень, з огляду на те, що в самому протоколі відсутні відомості, що до нього додаються такі пояснення. Крім того, судом встановлено, що згідно паспортних даних дійсне прізвище неповнолітнього " ОСОБА_6 ", проте і в протоколі і в його поясненнях до протоколу прізвище зазначено як " ОСОБА_7 ".

Зі змісту пояснень відібраних у ОСОБА_2 вбачається, що вони відібрані в присутності заступника директора Бершадської школи № 1 ОСОБА_8

В судовому засіданні в присутності законного представника ОСОБА_9 , допитаний в якості свідка ОСОБА_2 показав суду, що пояснень він не надавав працівнику поліції. При їх спілкуванні нікого зі сторонніх осіб не було. Окрім того, він є учнем Бершадської ЗОШ № 3, а не Бершадської ЗОШ № 1. Така особа як заступник директора ОСОБА_8 йому не відома.

Вказані факти свідчать про неналежне оформлення адміністративних матеріалів працівником поліції, а тому такі, неналежним чином оформлені пояснення особи, не можуть бути належними та допустимими доказами у справі та не можуть бути прийняті судом до уваги.

Крім того, як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_2 , який купив пляшку пива був доставлений до магазину працівником поліції і після складання протоколу разом із ним же поїхав, що достовірно вказує на провокаційну акцію.

Питання притягнення до адміністративної відповідальності за своїм змістом аналогічно відповідає питанню притягнення до кримінальної відповідальності і різниться тільки у різних ступенях відповідальності.

Провокація (підбурювання) до вчинення злочину з боку правоохоронців є порушенням п.1 ст.6 Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод».

Відповідно до українського законодавства, рішення ЄСПЛ є для українських судів джерелом права й підлягають застосуванню для правовідносин, що виникають у судовій практиці.

Європейський суд з прав людини виключає відповідальність особи за злочин, вчинений через провокацію зі сторони правоохоронних органів.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення «Тейшейро де Кастро проти Португалії», «Раманаускас проти Литви», «Баннікова проти Російської Федерації» слід дійти висновку, що притягнення відповідачем її до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП було спровоковане працівником Національної поліції, що виразилось у підбурюванні неповнолітнього до придбання пива. Це, зокрема, підтверджується поясненням самого неповнолітнього ОСОБА_2 , яке він надав у присутності своєї матері і яке додано до матеріалів справи.

Проте, ці обставини адміністративною комісією перевірені не були і їм не було надано належної правової оцінки. Таким чином, при розгляді даної справи відповідачем не були належним чином досліджені обставини про те, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 1 56 ч. 2 КУпАП, так як дії по продажу пива фактично були спровоковані працівником поліції.

Також суд зазначає, що, відповідно до ст. 283 КУпАП, постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених підчас розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

З аналізу викладеної норми суд приходить до висновку, що опис обставин, установлених під час розгляду справи, повинен містити вказівку на дату, час, місце вчинення адміністративного правопорушення, його суть.

Зі змісту ч. 2 ст.156 КУпАП видно, що опис обставин, крім згаданого вище, має містити ідентифікуючі дані особи, якій продано алкогольні, слабоалкогольні напої або тютюнові вироби (прізвище, ім`я, по батькові, повна дата народження), а також кількісні й вартісні характеристики проданого напою чи виробу.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що оскаржувана постанова в мотивувальній частині повного опису обставин не містить, оскільки прізвище неповнолітнього не відповідає його анкетним даним, що не перевірялося комісією, а його ім`я, по батькові, повна дата народження взагалі не зазначені.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Частиною першою-другою статті 77 КАС України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У цьому зв`язку суд зазначає, що відповідачем під час розгляду матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не дотримано вимог ст. 280 КУпАП, не звернуто увагу на неналежним чином складені адміністративні матеріали, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не перевірено чи мав місце факт вчинення адміністративного правопорушення, чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які б свідчили про доведеність вини позивачки у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП України, відповідачем належним чином не спростовано доводи позивача щодо неправомірності притягнення її до відповідальності та відсутності доказів скоєння нею правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП. Не встановлено обставин, що пом`якшують її відповідальність.

Щодо посилання відповідача на те, що ОСОБА_1 пропущено строк звернення до суду з даним позовом, суд зазначає, що згідно з нормами ст. 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до частини першої ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відкриваючи провадження в даній справі, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 наведені поважні причини пропущення строку звернення до суду зазначивши це в ухвалі про відкриття, в зв`язку з чим допустив справу до розгляду.

Статтею 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що, всупереч вимогам ст. 280 КУпАП, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, а також наявність складу такого правопорушення в діях позивача не підтверджено належними доказами і не обґрунтовано відповідачем при ухваленні оскаржуваного рішення. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд зазначає, що відповідач в межах даної справи не довів правомірності прийняття оскаржуваного рішення, а відтак позов підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право з поміж іншого - скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, враховуючи положення ч.1 ст. 247 КУпАП, якою визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення, суд вважає за необхідне провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП закрити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 152, 247, 252, 268, 276,283, 287, 288, 289 КУпАП, ст.ст. 6, 9, 72, 73, 75, 77, 241, 242, 244, 245 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Бершадської міської ради Вінницької області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Бершадської міської ради Вінницької області № 6 від 20.02.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 156 КУпАП закрити.

Рішення може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Бершадський районний суд Вінницької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О. Г. Рудь