Справа № 440/1910/20
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2020-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/1910/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/1910/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання нечинним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

09 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - відповідач, ГУ ПФУ у Полтавській області) , в якому просить визнати нечинним та скасувати рішення відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №16 управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Полтавській області від 03.07.2019 №64, яким йому відмовлено у призначенні пенсії відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зі зниженням пенсійного віку на 10 років та зобов`язати відповідача призначити таку пенсію з дня звернення з відповідною заявою, тобто з 15.03.2019 та вчинити дії по виплаті належних сум.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказує, що відповідач протиправно відмовив у призначенні йому пенсії зі зменшенням пенсійного віку згідно зі статтею 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки ОСОБА_1 надав усі необхідні документи на підтвердження факту його безпосередньої участі в роботах з 01.06.1986 по 11.06.1986 та з 07.12.1986 по 24.12.1986, пов`язаних з ліквідацією аварії на Чорнобильській АЕС та її наслідків у зоні відчуження.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 14.04.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).
29.04.2020 відповідач надав відзив на позов, в якому вказує на правомірність відмови з огляду на відсутність документів, що підтверджують періоди роботи позивача по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження. Крім того, вказував на факт недотримання позивачем шестимісячного строку звернення до суду з даним позовом (а.с. 41-43).
Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), в межах строку встановленого статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України.
Дослідивши письмові докази та пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, що підтверджується відповідним дублікатом посвідчення серії НОМЕР_1 , виданим Полтавською облдержадміністрацією 02.12.2015 (а.с. 8).
15.03.2019 позивач у віці 51 рік 2 місяці 15 днів звернувся до ГУ ПФУ у Полтавській області із заявою про призначення йому пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 10 років згідно зі ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (а.с. 38).
До заяви позивач подав (що не заперечується відповідачем):
- посвідчення другої категорії від 02.12.2015 серія НОМЕР_2 учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 (а.с. 8);
- військовий квиток від 19.03.1986 НОМЕР_3 про проходження строки служби з 10.05.1986 по 15.06.1988 (а.с. 11-17);
- довідка від 19.01.1993 №47 військової частини НОМЕР_4 про участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 01.06.1986 по 11.06.1986 у складі військової частини НОМЕР_4 (а.с. 18);
- довідка від 05.10.1998 №148 військової частини НОМЕР_5 про участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за період дислокації військової частини НОМЕР_4 з 07.12.1986 по 24.12.1986 (а.с. 19);
- анкета-запит від 06.07.1998 №4/1599 Полтавського об`єднаного міського військового комісаріату на підтвердження проходження військової служби (щодо підтвердження факту участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 07.12.1986 по 24.12.1986 у складі військової частини НОМЕР_4 ) (а.с. 34);
- довідка від 31.07.1998 Галузевого державного архіву Міністерства оборони України щодо відсутності на зберіганні документів військової частини НОМЕР_4 ;
- довідка від 25.08.1998 №438, видана архівом військової частини 32152 м. Москва, про підтвердження участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС військової частини: НОМЕР_4 та відсутності на зберіганні особового списку учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 20);
- маршрутний лист від 17.12.1986 № 25 Комітету державної безпеки України (а.с. 21).
Рішенням відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №16 управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ у Полтавській області від 03.07.2019 №64 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з посиланням на обставини відсутності документів, що підтверджують період участі позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 9-10). При цьому відповідач зазначив, що довідка, видана архівом військової частини 32152 від 25.08.1998 №438 та анкета-запит військового комісаріату від 06.07.1998 №4/1599, не підтверджують період участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. У маршрутному листі від 17.12.1986 №25 зазначено прізвище та ініціали, а також не зазначено період участі, населений пункт чи об`єкт, де виконувалися роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. У довідках від 19.01.1993 №47 та від 05.10.1998 №148 зазначені різні періоди участі з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та єдиний порядок соціального захисту потерпілого населення визначає Закон України від 28.02.1991 №796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (надалі - Закон №796-ХІІ).
Статтею 10 Закону №796-ХІІ, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, було передбачено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців *, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до статті 55 цього ж Закону особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Так, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів мають право на зменшення пенсійного віку на 10 років.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 14 Закону №796-ХІІ категорія 2 особі, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановлюється учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження: з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів; з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів.
Абзацом дев`ятим підпункту 5 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, передбачено, що документами, які засвідчують особливий статус особи є: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 №122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи (за наявності)) та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").
Зміст наведених норм надає суду підстави зробити висновок про те, що право на зменшення пенсійного віку мають особи, які в установленому законом порядку набули статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та працювали визначену кількість днів у зоні відчуження.
Водночас законодавець встановив перелік документів, що підтверджують факт участі особи у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який не обмежується лише довідкою форми №122, а навпаки, такий факт може бути підтверджений будь-якими первинними документами.
Згідно зі ст. 65 Закону №796-ХІІ документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користуватися пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".
Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 №51 затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (в редакції, чинній на момент видачі посвідчення ОСОБА_1 ), яким визначено, зокрема, правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи, коло осіб, яким вони видаються.
Зокрема, відповідно до пункту 5 Порядку №51, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з 1 липня 1986 року до 31 грудня 1986 року від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 1 до 14, у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або на їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році видаються відповідні посвідчення зеленого кольору, серія А.
Згідно з частиною першою статті 15 Закону №796-ХІІ підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.
У свою чергу довідки про період проживання, роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення є лише підставою для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
З наведеного випливає висновок про те, що єдиним документом, який підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".
Подібна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена Верховним Судом, зокрема у постановах від 11.09.2019 у справі № 205/8713/16-а та від 25.11.2019 у справі № 464/4150/17.
В ході розгляду даної справи суд встановив, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесений до 2 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, надав відповідачу документи, які підтверджують факт його участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, зокрема: посвідчення другої категорії від 02.12.2015 серія НОМЕР_2 учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 (а.с. 8); довідку від 19.01.1993 № 47 військової частини НОМЕР_4 про участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 01.06.1986 по 11.06.1986 у складі військової частини НОМЕР_4 (а.с. 18); довідка від 05.10.1998 №148 військової частини НОМЕР_5 про участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за період дислокації військової частини НОМЕР_4 з 07.12.1986 по 24.12.1986 (а.с. 19).
Вказані документи, на переконання суду, надають ОСОБА_1 право на призначення пенсії на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Посилання відповідача в обґрунтування відзиву на відсутність первинних документів, які підтверджують період перебування позивача у зоні відчуження, є безпідставними та висновки суду не спростовують, оскільки обставини справи та надані на їх підтвердження документи свідчать про наявність у позивача права на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ, оскільки посвідчення позивача недійсним не визнавалось, а його статус ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не оспорюється.
З урахуванням з`ясованих обставин суд вважає, що ОСОБА_1 має право на призначення йому пенсії зі зниженням пенсійного віку на 10 років на підставі ст. 55 Закону №796-ХІІ, у зв`язку з чим спірне рішення відповідача від 03.07.2019 №64 суд скасовує, як протиправне.
Обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком, як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС, із зменшенням пенсійного віку, встановленого для державних пенсій, на 10 років на підставі ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з моменту звернення до відповідача за призначенням пенсії, тобто з 15.03.2019.
З приводу посилань відповідача на пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду з позовом суд зазначає наступне.
Відповідно до частин першої та другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Враховуючи ту обставину, що про порушення свого права на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку позивач дізнався з рішення відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №16 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 03.07.2019 №64, яке ОСОБА_1 отримав наручно 01.10.2019, а з позовом до суду звернувся 09.04.2020, то суд вважає, що позивачем не пропущено строк звернення до суду встановлений частиною другою статті 122 КАС України.
Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ) про визнання нечинним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №16 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 03.07.2019 №64.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ) призначити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) пенсію за віком, як учаснику ліквідації аварії на Чорнобильскій АЕС, із зменшенням пенсійного віку, встановленого для державних пенсій, на 10 років на підставі ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 15.03.2019.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень та пункту 3 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.Б. Супрун