Справа № 520/3010/2020
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2020-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2020 р. № 520/3010/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панова М.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "ГЛАЗГО-08" до Головного управління ДПС у Харківській області, Державної податкової служби України про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство "ГЛАЗГО-08" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд скасувати рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (ГУ ДПС у Харківській області) від 20.12.2019 №1373352/35974177 та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну від 30.10.2019 №6.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване рішення та дії відповідача є протиправними та такими, що суперечать нормам законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Ухвалою суду від 05.03.2020 відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.

Представником відповідача до суду надано відзив на позов, в якому зазначено, що дії відповідача є правомірними, та відповідають вимогам чинного законодавства, а оскаржуване рішення прийнято з дотриманням вимог чинного законодавства. В задоволенні адміністративного позову просить відмовити.

В період з 24.04.2020 по 08.05.2020 суддя Панов М.М. знаходився у щорічній відпустці, тому вирішення вказаного питання здійснюється в перший робочій день після відпустки.

Оцінивши повідомлені сторонами обставини, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач, ПП «ГЛАЗГО-08», зареєстроване як юридична особа за адресою: 61103, місто Харків, вул. Дерев`янка, буд. 48, кв. 44, , набуло правового статусу суб`єкта господарювання юридичної особи, як платник податків, зборів (обов`язкових платежів). Позивач знаходиться на обліку в Центральному управлінні Головного управління ДПС у Харківській області.

ПП «ГЛАЗГО-08» здійснює наступні види діяльності: Код КВЕД 17.23 Виробництво паперових канцелярських виробів; Код КВЕД 18.12 Друкування іншої продукції; Код КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля (основний); Код КВЕД 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; Код КВЕД 33.12 Ремонт і технічне обслуговування машин і устатковання промислового призначення; Код КВЕД 33.20 Установлення та монтаж машин і устатковання.

Так, 30.10.2019 ПП «ГЛАЗГО-08» було виписано податкову накладну № 6 та направлено її на реєстрацію 08.11.2019. Згідно з квитанцією від 08.11.2019 реєстрацію цієї накладної було зупинено.

Податкову накладну від 30.10.2019 №6 виписано по операції з поставки товару для ПП «Видавничий Будинок Перлина».

Між ПП «ГЛАЗГО-08» та ПП «Видавничий Будинок Перлина» укладено Договір на постачання товару від 01.10.2019 №01/10/19.

Відповідно до п. 1.1 Договору «Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця Товар, найменування, кількість, характеристика якого зазначені у видаткових накладних, виданих Постачальником, які є невід`ємною частиною даного договору, а Покупець зобов`язується його прийняти і сплатити у порядку та строки, встановлені цим Договором.»

Відповідно до видаткової накладної від 30.10.2019 №6 ПП «ГЛАЗГО-08» було поставлено сталь оцинковану в рулоні на загальну суму 549576,00 грн. та виставлено рахунок на оплату від 30.10.2019 №6.

Згідно з п. 4.1 Договору постачальник здійснює доставку товару за власний рахунок та своїм автотранспортом.

Транспортування товару здійснювалося відповідно до товарно-транспортних накладних від 30.10.2019 №30/10-1, №30/10-2, №30/10-3 на орендованому автомобілі (договір оренди автомобіля від 10.01.2019 №1)

Відповідно до п. 3.1 Договору розрахунки за товар не пізніше 12-ти місяців з дати отримання товару покупцем.

Придбано цей товар, а саме: сталь оцинковану, у ПП «АЛІСВІТ», що підтверджується наступними документами: Договір поставки від 07.05.2019 №07.05/19-11; Видаткова накладна від 22.05.2019 №321; Рахунок на оплату від 21.05.2019 №304; Товарно-транспортна накладна від 22.05.2019 №Р321; Платіжне доручення від 22.05.2019 №2557, №2556, № 890, №891; Податкова накладна від 22.05.2019 №64.

Зберігання отриманого від ПП «АЛІСВІТ» товару здійснювалося на підставі Договору відповідального зберігання від 22.05.2019 №2.

Судом встановлено, що причиною для зупинення реєстрації податкової накладної є наступне: «ПН/РКвідповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріївризиковості платника податку».»

Так, відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Абзацом 5 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України визначено, що підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Згідно з абз. 10 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причини.

Пунктом 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України передбачено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може У зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з постановою КМУ від 29 грудня 2010 року №1246 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» (далі - Порядок №1246) після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки (пункт 12): відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Згідно з п. 13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 нього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Відповідно до п. 13 постанови КМУ від 21.02.2018 №117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (далі - Постанова №117) у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: номер та дата складання податкової накладної/розрахунку коригування; порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД/послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Згідно з п. 14 Постанови №117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Судом встановлено, що на виконання вимог цієї постанови КМУ позивачу було направлено повідомлення з копіями документів за допомогою засобів електронного зв`язку.

Відповідно до вимог п.п. 19-21 Постанови №117 комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).

Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Згідно з рішеннями про відмову у реєстрації податкових накладних, які були прийнятті за результатами розгляду повідомлень з додатками по кожній з перелічених вище податкових накладних, причинами для відмови стало: «ненадання платником податку копій документів: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити)».

Таким чином, рішення про відмову у реєстрації податкової накладної міститься лише загальне формулювання, жодним чином не конкретизовано, яких саме документів не було надано разом з повідомленням.

Щодо причини зупинення реєстрації податкових накладних, суд зазначає наступне.

Згідно з пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку (зареєстровані в ДФС за №1962/99-99-29-01-01 від 07.08.2019) комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях і тимчасово окупованій території, в розумінні Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»; платник податку зареєстрований платником ПДВ менше трьох місяців; платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківські установах, крім рахунків в органах Державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України; наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Враховуючи вищенаведене, відповідач зобов`язаний був чітко зазначити причини зупинення реєстрації податкових накладних, визначені в п. 1.6. Критеріїв ризиковості платника податку, однак у квитанціях щодо зупинення реєстрації податкових накладних лише загальними формулюваннями названа причина для зупинення реєстрації податкових накладних, так само як не конкретизовано, які саме необхідно надати документи для розблокування податкових накладних, а лише запропоновано надати пояснення та/або копії документів.

Таким чином, внаслідок відсутності у Квитанції по зупинення реєстрації накладної чіткого визначення, які документи конкретно необхідно подати для розблокування накладних, виникають численні порушення прав платників податків з боку контролюючих органів. Винесення неправомірних та необґрунтованих рішень, при цьому, порушує не лише право платника, який реєструє податкову накладну, але й його контрагента, який через відсутність зареєстрованої податкової накладної не може включити суми по цій накладній до податкового кредиту.

Тобто, зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та його контрагентом, та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, законність та реальність здійснення господарських операцій за податковими накладними, у реєстрації яких позивачу відмовлено, підтверджена та відповідає як специфіці господарської діяльності позивача, так і меті діяльності.

При цьому, суд зазначає, що при ухваленні рішення відповідач не мав правових підстав для відмови у реєстрації податкової накладної, а отже це рішення є необґрунтованим.

Також суд зазначає, що відповідно до ст. 1 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" від 11 вересня 2003 року №160-ІV, регуляторний акт - це прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання; прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом.

Регуляторний орган - Верховна Рада України, Президент України, Кабінет Міністрів України, Національний банк України, Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення, інший державний орган, центральний орган виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцевий орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, а також посадова особа будь-якого із зазначених органів, якщо відповідно до законодавства ця особа має повноваження одноособово приймати регуляторні акти.

ДФС України, відповідно до п. 1 Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2014 року №236, є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску.

Отже, Критерії ризиковості платника податку мають ознаки регуляторного акту, оскільки встановлюють норми права, передбачають неодноразове їх застосування щодо невизначеного кола осіб та здійснюють безпосередній вплив на господарську діяльність суб`єктів господарювання, так як спрямовані на правове регулювання відносин щодо визначення платників податків, які відповідають критеріям ризиковості, що є підставою для зупинення реєстрації податкових накладних, сформованих таким платником податків.

Окрім того, постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1992 №731 затверджено Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, (далі - Положення №731), відповідно до п. 3 якого, на державну реєстрацію подаються нормативно-правові акти, прийняті уповноваженими на це суб`єктами нормотворення в електронній (через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади) або паперовій формі в порядку, визначеному Мін`юстом, що містять норми права, мають неперсоніфікований характер і розраховані на неодноразове застосування, незалежно від строку їх дії (постійні чи обмежені певним часом) та характеру відомостей, що в них містяться, у тому числі з грифами "Для службового користування", "Особливої важливості", "Цілком таємно", "Таємно" та іншими, а також прийняті в порядку експерименту.

Згідно з пп. "б" п. 4 Положення №731 державній реєстрації підлягають нормативно-правові акти будь-якого виду (постанови, накази, інструкції тощо), якщо в них є одна або більше норм, що, зокрема, мають міжвідомчий характер, тобто є обов`язковими для інших міністерств, органів виконавчої влади, а також органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, що не входять до сфери управління органу, який видав нормативно-правовий акт.

Відповідно до п. 6 Положення №731, державну реєстрацію здійснюють, зокрема, нормативно-правових актів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади - Мін`юст.

Таким чином, Критерії ризиковості платника податків не відповідають законодавчо встановленим ознакам нормативно-правового акту, а тому не мають обов`язкової дії.

Крім цього, судом встановлено, що з питання відповідності позивача критеріям ризиковості було направлено адвокатський запит. У відповідь на нього листом від 04.02.2020 №2050/ФОП/20-40-06-04-13 ГУ ДПС у Харківській області повідомило, що ПП «ГЛАЗГО-08» відповідає п. 1.6 Критеріїв ризиковості платника податку, а саме «в органах ДПС наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі поточної роботи при реалізації покладених на контролюючі органи функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданій на реєстрацію податковій накладній/розрахунку коригування».

У зв`язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України 11.12.2019 постанови №1165 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» в електронному кабінеті позивача з`явилося Рішення про Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 04.02.2020 №18713, згідно з яким ПП «ГЛАЗГО-08» відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку, а саме: встановлено взаємовідносини з контрагентами, які мають ознаки ризиковості.

По-перше, згідно з п. 6 Постанови № 1165 у рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Таким чином, формою Рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку чітко визначено, що у разі відповідності платника пункту 8 Критеріїв має бути розшифровано, яка саме податкова інформація свідчить про це.

По-друге, формулювання «контрагенти, які мають ознаки ризиковості» суперечить основоположним принципам права, закладеним у Конституції України щодо індивідуальної відповідальності осіб. У випадку ж недодержання норм законодавства контрагентом платника жодним чином платник не може нести будь-яких негативних наслідків з боку органів державної влади.

Так, Європейський суд з прав людини в справі «БУЛВЕС» АД проти Болгарії» (заява №3991/03) у своєму рішенні від 22.01.2009 зазначив таке: якщо держава за відсутності будь-яких вказівок на пряму участь фізичної або юридичної особи в зловживаннях, пов`язаних зі сплатою ПДВ, що нараховуються при операціях постачання, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все ж карає покупця товарів (послуг), що повністю виконав свої зобов`язання, за дії або бездіяльність постачальника, який перебував поза контролем одержувача і щодо якого не було коштів відстеження та забезпечення його старанності, то влада виходить за розумні межі й порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту права власності.

Також суд зазначає, що відповідно ч. 56.21 ст. 56 Податкового кодексу України у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.».

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, відповідачем не доказано правомірності спірного рішення, проте, позивачем належними та допустимими доказами доведена його протиправність.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного підприємства "ГЛАЗГО-08" підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 255, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватного підприємства "ГЛАЗГО-08" (вул. 23 Серпня, буд. 67 А, кв. 1, м. Харків, 61103, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ), Державної податкової служби України (Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04053, ) про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Скасувати рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації ГУ ДПС у Харківській області від 20.12.2019 №1373352/35974177.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну від 30.10.2019 №6.

Стягнути на користь Приватного підприємства "ГЛАЗГО-08" () сплачену суму судового збору в розмірі 1051 (одна тисяча п`ятдесят одна) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області ().

Стягнути на користь Приватного підприємства "ГЛАЗГО-08" () сплачену суму судового збору в розмірі 1051 (одна тисяча п`ятдесят одна) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04053, ).

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням приписів п. 3 Прикінцевих положень КАС України.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду із врахуванням приписів Закону України №540-IX від 30 березня 2020 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019)".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М.Панов