Справа № 480/1731/20
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2020-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2020 р. Справа № 480/1731/20

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Савицької Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Сумського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі по тексту - відповідач, ГУ ПФУ в Сумській області), і з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області відносно позивача;

- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області № 38 від 25.10.2019 про утримання надміру виплачених сум пенсій;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України виплатити ОСОБА_1 утримані суми пенсії згідно рішення № 38 від 25.10.2019.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Сумській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 25.10.2019 відповідачем прийнято рішення №38 про утримання надміру виплачених сум пенсій, яким вирішено питання про стягнення з позивача переплат у сумі 9438,11 грн, яка утворилася за період з 18.02.2013 по 25.10.2019 у зв`язку із наданням КУ Білопільського району "Білопільський районний трудовий архів" довідок із недостовірними відомостями. На переконання позивача, вказане рішення є протиправним, оскільки позивачем не вчинялися протиправні дії та зловживання щодо призначення пенсії або її перерахунку, а стягнення надміру виплачених сум пенсій передбачено лише у випадку, якщо така виплата відбулась із вини пенсіонера. У зв`язку із викладеним, позивач вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Ухвалою суду від 30.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

30.04.2020 через канцелярію суду відповідачем подано відзив на позовну заяву (а.с.43), у якому зазначає, що відповідно до акта перевірки від 11.10.2019 №807/10.8-02 ГУ ПФУ в Сумській області встановлено, що архівні довідки, подані ОСОБА_1 для призначення пенсії, не відповідають первинним документам наявним на підприємстві "Білопільський районний трудовий архів", у зв`язку із чим виникла переплата пенсії у сумі 9438,11 грн, яка не була повернута позивачем у добровільному порядку. Відтак, відповідач вважає оскаржуване рішення таким, що прийняте правомірно та відповідно до вимог чинного законодавства та просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

04.05.2020 через канцелярію суду представником позивача подано відповідь на відзив (а.с.45-46), у якій зазначає, що відповідно до статті 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" відповідальність за правильність та достовірність документів, що подаються для призначення пенсії, покладаються на установи, якими надаються відомості про заробітну плату. У даному випадку виплати надмірних сум пенсії відбулися з вини КУ "Білопільський районний трудовий архів", яким надано недостовірні відомості, а працівники ГУ ПФУ в Сумській області при призначенні позивачу пенсії надані відомості не перевірили. Враховуючи наведене, позовні вимоги вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Дослідивши матеріали справи та подані учасниками справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Сумській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

На підставі направлення ГУ ПФУ в Сумській області від 11.10.2019 №521/10.8-02, головним спеціалістом відділу контрольно-перевірочної роботи №7 управління внутрішнього аудиту та фінансового контролю Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області Яковлєвою С.О. проведено перевірку достовірності та обґрунтованості видачі архівних довідок для призначення (перерахунку) пенсії ОСОБА_1 виданих КУ «Білопільський районний трудовий архів».

Під час вказаної перевірки ГУ ПФУ в Сумській області встановлено, що архівні довідки №1238 та №1237 від 19.10.2012 містять розбіжності та не відповідають наданим для перевірки первинним бухгалтерським документам, у зв`язку із чим, головним спеціалістом складено акт перевірки достовірності та обґрунтованості відомостей, поданих для призначення пенсії №807/10.8-02 від 11.10.2019 (а.с.9-10).

25.10.2019 на підставі вказаного акта ГУ ПФУ в Сумській області прийнято рішення №38 про утримання надміру виплачених сум пенсій з позивача у розмірі 20% пенсії щомісячно, починаючи з 01.01.2020 до повного погашення (а.с.15).

Листом № 33155/04.8-12 від 07.11.2019, ГУ ПФУ в Сумській області повідомило позивача, що під час проведення перевірки достовірності та обґрунтованості відомостей, поданих для призначення пенсії виявлено, що надані КУ «Білопільський районний трудовий архів» архівні довідки №1237 та №1238 від 19.10.2012 не відповідають первинним документам, які надані для перевірки. Таким чином, 25.10.2019 спеціалістом відділу з питань перерахунків пенсій №7 проведено перерахунок пенсії позивача за період з 18.02.2013 по 30.06.2019, у результаті якого виникла переплата пенсії в сумі 9438,11 грн. Позивачу також запропоновано у місячний строк у добровільному порядку повернути надмірно сплачену суму пенсії (а.с.8).

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх порушених прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та обставинам справи, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється, зокрема, якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірну інформацію.

Діючим законодавством встановлений вичерпний перелік підстав для стягнення надмірно сплачених коштів з одержувача.

Так, відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Відповідно до статті 101 Закону України від 05.11.1991 за №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій та окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Статтею 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Із наведених норм вбачається, що обов`язковою умовою стягнення з пенсіонера надміру виплачених пенсій, є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у разі призначення її на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. У такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника.

Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні ч. 1 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є, зокрема, подання ним документів із явно неправильними відомостями.

Для цілей застосування ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зловживання пенсіонера є формою умисного протиправного діяння, яке слід доводити відповідними доказами. Тягар доведення зловживання пенсіонера покладається на відповідний орган Пенсійного фонду, який про це стверджує. При проведенні перевірки достовірності наданих відомостей та прийнятті оскаржуваного рішення пенсіонер не був взагалі залучений. Довідка, відомості в якій визнано недостовірними, була складена підприємством - страхувальником, а не пенсіонером.

Аналіз статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» дає підстави для висновку про те, що обов`язковою умовою для стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера.

Відповідно до пункту 37 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 25 листопада 2005 року №22-1 (далі - Постанова № 22-1) орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, відстрочку часу її призначення, перерахунок та відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Пунктом 43 Постанови № 22-1 встановлено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Відповідно до п. 2. Порядку відшкодування коштів, надмір виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум передплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженими Постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 року № 6-4 визначено, що переплатою пенсії та грошової допомоги є сума пенсії та грошової допомоги, виплачена з різних причин понад розмір, визначений законодавством.

Згідно п. 3 даного Порядку передбачено, що повернення коштів надміру виплачених за призначеними пенсіями, проводиться відповідно до ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміни у складі сім`ї тощо.

Відповідальність за достовірність даних, що враховуються при виплаті пенсії, а також обов`язок відшкодовувати надміру виплачені суми соціальних виплат, несуть пенсіонери - у разі не повідомлення органу пенсійного фонду про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати, а також страхувальники - внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів. Отже, для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, має достеменно встановити факт переплати пенсії у зв`язку із поданням недостовірних відомостей, що враховуються при її обчисленні, та з чиєї вини нараховано суми соціальних виплат у розмірі, що суперечить вимогам Закону. Акт проведеної перевірки та матеріали справи не містять доказів, що свідчать про можливе зловживання з боку пенсіонера при наданні документів пенсійному органу.

Разом з тим, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Виходячи із аналізу п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, безпідставно набуте майно не підлягає поверненню за умови добросовісності виплати таких грошових сум юридичною особою; відсутності рахункової помилки при виплаті коштів, а також добросовісності з боку набувача.

Обов`язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у п. 1 ч. 1 вказаної статті Цивільного кодексу України, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів.

У той же час, відповідач не надав суду достатніх та беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтується його заперечення та не довів зловживання з боку позивача. Крім того, відповідачем, до матеріалів справи, не надано розрахунку надміру виплачених сум пенсії за період з 18.02.2013 по 30.06.2019, що в свою чергу, не дає можливості встановити обґрунтованість суми надміру сплачених коштів в розмірі 9438,11 грн.

Правильність здійснених ГУ ПФУ в Сумській області розрахунків, за якими була здійснена виплата пенсії позивачу, а також сумлінність поведінки одержувача презумуються, у зв`язку з чим, суд робить висновок, що ОСОБА_1 є добросовісним набувачем переплачених коштів, а тому вони не підлягають поверненню.

З огляду на те, що в оскаржуваному рішенні обґрунтованих обставин щодо зловживання з боку пенсіонера при зверненні його із заявою про призначення пенсії не наведено та допустимими доказами не підтверджено обізнаність позивача щодо недостовірності даних, зазначених у довідках КУ "Білопільський районний трудовий архів", а навпаки, у спірному рішенні зазначено, що вказані довідки були видані з вини організації, яка їх видала, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення є протиправним і підлягає скасуванню.

Також суд зазначає, що кошти, утримані з пенсії позивача у зв`язку з прийняттям рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій, не виплачені безпідставно. У зв`язку із скасуванням рішення, утримані з ОСОБА_1 кошти в розмірі 20% суми пенсії, підлягають поверненню позивачу.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про утримання надміру виплачених сум пенсій від 25.10.2019 №38 не відповідає критеріям, встановленим ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку із чим, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд вважає безпідставними доводи відповідача про те, що у Пенсійного фонду України відсутні бюджетні асигнування. Саме таке формулювання при здійсненні розподілу судових витрат у справах, у яких відповідачем є суб`єкт владних повноважень міститься в Кодексі адміністративного судочинства України, тому повинно бути застосоване судом.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області витрати зі сплати судового збору в розмірі 840,80 грн, згідно квитанції №11 від 25.03.2020 (а.с.30).

Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області відносно ОСОБА_1 .

Скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області №38 від 25.10.2019 про утримання надміру виплачених сум пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м. Суми, вул. Пушкіна, 1, 3) виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) утримані суми пенсії згідно з рішенням №38 від 25.10.2019.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м. Суми, вул. Пушкіна, 1, 3) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору в сумі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки визначені, зокрема, статтею 295 цього кодексу продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Н.В. Савицька