Справа № 1570/7931/2011
Суддя: Єфіменко К. С.
Дата ухвалення: 2012-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 1570/7931/2011
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2012 року

м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С. при секретарі Павлюк К.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України на Одеській залізниці про визнання протиправним п.2 наказу від 20.05.2009 року №176, зобов`язання нарахувати та виплатити грошове забезпечення за період з 21.05.2009 року по 30.11.2010 року в розмірі 32483,90 грн., матеріальну допомогу на оздоровлення при щорічній відпустці в розмірі 3557,10 грн., підготувати всі необхідні документи і подання про перерахунок розміру пенсії та направити їх до органу пенсійного забезпечення, стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 2500,00 грн., -

В С Т А Н О В И В:

З позовом до суду звернувся ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України на Одеській залізниці про визнання протиправним п.2 наказу від 20.05.2009 року №176, зобов`язання нарахувати та виплатити грошове забезпечення за період з 21.05.2009 року по 30.11.2010 року в розмірі 32483,90 грн., матеріальну допомогу на оздоровлення при щорічній відпустці в розмірі 3557,10 грн., підготувати всі необхідні документи і подання про перерахунок розміру пенсії та направити їх до органу пенсійного забезпечення, стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 2500,00 грн..

В судовому засіданні 14.08.2012 року позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги в повному обсязі, обґрунтувавши їх тим, що у відповідачів не було правових підстав для винесення наказу про його відсторонення, не нарахування йому в період відсторонення його від посади грошового забезпечення, в зв`язку із чим, його позовні вимоги підлягають задоволенню. Представники відповідача -Управління МВС України на Одеській залізниці заперечили проти задоволення позовних вимог, пославшись на законність оскаржуваного наказу та відсутності правових підстав для нарахування позивачу грошового забезпечення за час відсторонення його від посади на підставі постанови слідчого.

Заслухавши пояснення позивача, його представника, представників відповідача та дослідивши наявні в справі письмові докази суд встановлює наступні факти та обставини:

Позивач проходив службу в органах Міністерства внутрішніх справ України, що згідно положень п.15 ч.1 ст.3 КАС України відноситься до поняття публічної служби, спори щодо проходження якої, у тому числі й спори щодо прийняття, звільнення з неї, отримання відповідних компенсацій, пов`язаних з її проходженням згідно п.2 ч.2 ст.17 КАС України віднесені до компетенції адміністративних судів та повинні розглядатись за правилами адміністративного судочинства.

Позивач з 14.03.2008 року проходив публічну службу в органах МВС України на посаді старшого оперуповноваженого сектору ДСБЕЗ ЛВ на станції Ізмаїл УМВС України на Одеській залізниці.

20.05.2009 року наказом начальника ЛУ МВС України на Одеській залізниці №176 (а.с.8) позивач був відсторонений від виконання обов`язків по займаній посаді.

30.11.2010 року позивача було звільнено з ОВС наказом від 25.11.2010 року №136 за п.64 «б»(через хворобу) Положення про походження служби.

Позивач вважає своє відсторонення від виконання обов`язків незаконним та без підставним не нарахування йому грошового забезпечення за період з 21.05.2009 року по день його звільнення з ОВС -30.11.2010 року, адже він виходив на службу, відмічався та не міг займатись іншою роботою для забезпечення свого існування. При цьому, позивач посилаються на положення ст..22 Закону України «Про державну службу`та абзац 3 п.4 Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або органів місцевого самоврядування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.06.2000 року №950, згідно яких, на час відсторонення державного службовця від виконання своїх обов`язків за ним зберігається середня заробітна плата.

Представник відповідача зазначив, що вищенаведені положення нормативних актів не розповсюджуються на проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС, оскільки вказані відносини регулюються спеціальними нормативними актами ст..17 Закону України «Про міліцію`та Положенням про порядок проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ, які не передбачають збереження грошового забезпечення за особами, які були відсторонені від посади на підставі постанови слідчого в рамках розслідування кримінальної справи, тому відсторонення позивача від посади відповідає положенням ст.147 КПК України, а стягнення компенсації за незаконне відсторонення від посади на час розслідування кримінальної справи відбувається за правилами, визначеними спеціальним Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури, суду».

Суд погоджується з підставами дій відповідача щодо відсторонення позивача від посади та не нарахування йому за час відсторонення грошового забезпечення виходячи з наступного:

Згідно положень ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, місцевого самоврядування, їхні посадові та службові особи повинні діяти у спосіб та у порядку передбаченому Конституцією та законами України.

Відповідно до ст..17 Закону України «Про міліцію`порядок проходження служби в ОВС регламентується відповідним Порядком.

Згідно положень ст..147 КПК України передбачено відсторонення від роботи посадової особи в разі притягнення її до кримінальної відповідальності за посадовий злочин, а також якщо ця особа притягується до відповідальності за інший злочин і може негативно впливати на хід досудового чи судового слідства.

06.05.2009 року старшим слідчим Прокуратури Одеської області Бойко А.Г. , в рамках розслідування кримінальної справи №31 була винесена постанова про відсторонення обвинуваченого від посади (а.с.7).

20.05.2009 року начальником ЛУ МВС України на Одеській залізниці був виданий наказ №176 (а.с.8), п.1 якого, на виконання вказаної постанови слідчого, позивача було відсторонено від посади, а п.2 припинено виплату йому грошового забезпечення.

Положення ст..147 КПК України не передбачають виплату заробітної плати чи грошового забезпечення обвинуваченій особі, яка відстороняється від посади на час досудового чи судового слідства.

Зазначені у позовній заяві позивачем правові норми - ст..22 Закону України «Про державну службу`та абзац 3 п.4 Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або органів місцевого самоврядування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.06.2000 року №950 передбачають збереження заробітної плати за державним службовцем за час його відсторонення від посади лише коли таке відсторонення відбулось на підставі наказу керівника для забезпечення об`єктивного проведення службового розслідування відносно такого державного службовця та дія цих нормативно-правових актів жодним чином не може регламентувати питання збереження оплати особі, яка відстороняється від посади за правилами КПК України.

Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури, суду`передбачено права особи, яка в подальшому була виправлена судом або кримінальна справа відносно неї була закрита за реабілітуючими обставинами, вимагати від держави Україна компенсації, в тому числі у формі стягнення середнього заробітку або грошового забезпечення за час її відсторонення від посади на стадії досудового чим судового слідства.

Згідно вироку Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10.12.2010 року по справі №1-55-2010 (а.с.67-74) позивача було визнано винним та засуджено за ч.2 ст.368 КК України.

Вказаний вирок суду набув законної сили, він підтверджує законність відсторонення позивача від займаної посади на стадії досудового слідства, що позбавляє його права на отримання компенсації за час відсторонення від посади з 21.05.2009 року по 30.11.2010 року за нормами Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури, суду».

Враховуючи, що припинення виплати грошового забезпечення на час відсторонення від посади відповідає положенням ст..147 КПК України в задоволенні позовних вимог про визнання протиправним п.2 наказу від 20.05.2009 року №176 слід відмовити на підставі положень ч.1 ст.162 КАС України.

Враховуючи, що позивача було засуджено судом за ч.2 ст.368 КК України та відносно нього набрав законної сили обвинувачу вальний вирок, права на отримання компенсації у вигляді стягнення грошового забезпечення за час незаконного відсторонення від посади, передбаченого Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури, суду`позивач не має, а тому в задоволенні цих позовних вимог також слід відмовити на підставі положень ч.1 ст.162 КАС України.

Інші позовні вимоги є похідними від вищезазначених та підлягали задоволенню лише у разі задоволення судом вищезазначених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог про визнання протиправним п.2 наказу від 20.05.2009 року №176, зобов`язання нарахувати та виплатити грошове забезпечення за період з 21.05.2009 року по 30.11.2010 року в розмірі 32483,90 грн., матеріальну допомогу на оздоровлення при щорічній відпустці в розмірі 3557,10 грн., в задоволенні похідних позовних вимог про зобов`язання відповідача підготувати всі необхідні документи і подання про перерахунок розміру пенсії та направити їх до органу пенсійного забезпечення також слід відмовити на підставі положень ч.1 ст.162 КАС України.

Згідно положень ч.3 ст.99 КАС України передбачений місячний строк звернення до суду по спорах, що виникають при проходженні публічної служби. Вказаний строк може бути поновлений судом, у разі його пропуску з поважних причин. Строк звернення до суду щодо оскарження п.2 наказу від 20.05.2009 року №176 був пропущений позивачем, однак, причина його пропуску суд визнає поважною, оскільки з даним наказом він фактично був ознайомлений лише 18.07.2011 року та практично з дотриманням вказаної процесуальної норми намагався його оскаржити спочатку до некомпетентного суду, а потім вже й до Одеського окружного адміністративного суду.

Відповідно до положень ст.ст.90,94 КАС України передбачений порядок компенсації позивачу витрат на правову допомогу, згідно якого вартість наданих послуг адвоката стягується з відповідача на користь позивача лише у разі повного чи часткового задоволення позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про необхідність відмовити позивачу у задоволенні всіх заявлених ним позовних вимог до відповідача, компенсація витрат на правову допомогу позивачеві в розмірі 2500,00 грн. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.99,94,158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Поновити позивачу строк звернення до суду.

2. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України на Одеській залізниці про визнання протиправним п.2 наказу від 20.05.2009 року №176, зобов`язання нарахувати та виплатити грошове забезпечення за період з 21.05.2009 року по 30.11.2010 року в розмірі 32483,90 грн., матеріальну допомогу на оздоровлення при щорічній відпустці в розмірі 3557,10 грн., підготувати всі необхідні документи і подання про перерахунок розміру пенсії та направити їх до органу пенсійного забезпечення, стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 2500,00 грн. - відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня виготовлення та підписання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений та підписаний суддею 15 серпня 2012 року

Суддя Єфіменко К.С.

.