Справа № 160/2255/20
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2020-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2020 року Справа № 160/2255/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Боженко Н.В.
25 лютого 2020 року ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі-відповідач), в якій позивач просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в незарахуванні періоду роботи з 26.07.1982 року по 27.09.1990 року в КСУ 138 "Криворіжстальконструкція" на посаді електрозварника ручного зварювання до пільгового стажу за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і тяжкими умовами праці, зайнятість у яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, та відмови переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах згідно п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 18 жовтня 2019 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і тяжкими умовами праці, зайнятість у яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, період роботи з 26.07.1982 року по 27.02.1990 року в КСУ 138 "Криворіжстальконструкція" на посаді електрозварника ручного зварювання та призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах згідно п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з моменту права на її виникнення з 18 жовтня 2019 року.
Позовна заява обґрунтована тим, що відповідачем протиправно, та всупереч вимогам чинного законодавства відмовлено позивачу у переведені з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах, у зв`язку із незарахуванням періоду роботи з 26.07.1982 року по 27.09.1990 року в КСУ 138 "Криворіжстальконструкція" на посаді електрозварника ручного зварювання до пільгового стажу, яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Позивач наголошує, що період роботи з 26.07.1982 року по 27.09.1990 року в КСУ 138 "Криворіжстальконструкція" на посаді електрозварника ручного зварювання, підтверджено належними записами в трудовій книжці.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 160/2255/20. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження).
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
24 березня 2020 року представником відповідача надано до суду відзив, в якому зазначив, що не визнає позовні вимоги в повному обсязі з наступних підстав. В обґрунтування відзиву зазначив, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою від 17.10.2019 року про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах. Позивачу до пільгового стажу за Списком № 2 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зараховано періоди роботи на ВАТ «Кріворіжсталь» з 19.02.2002 по 19.03.2005 та з 18.04.2005 по 12.04.2009 роки. Таким чином, пільговий стаж позивача за Списком № 2 складає - 7 років 27 днів. Період роботи позивача в КСУ «Криворіжстальконструкція» з 26.07.1982 по 27.09.1990 на посаді електрозварника ручного зварювання, не було зараховано до пільгового стажу. По-перше, в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, а саме не зазначено, що позивач безпосередньо був зайнятий повний робочий день на роботах передбачених Списками (розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається період роботи), а також посада не відповідає найменуванню в Списку № 2. Згідно з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, підприємство КСУ 138 «Криворіжстальконструкція» ліквідовано за рішенням суду, у зв`язку із чим підтвердження стажу роботи відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 № 18-1 проводиться комісіями з питань підтвердження стажу робота на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах. Згідно довідки, виданої архівним відділом виконкому Криворізької міської ради від 16.10.2019 №ІІІ-2898, документи з кадрових питань КСУ 138 «Криворіжстальконструкція» на зберігання до архівного відділу не надходили. Отже, неможливо підтвердити та зарахувати до пільгового стажу роботи за Списком № 2 періоди роботи позивача в КСУ 138 «Криворіжстальконструкція», згідно лише із неповними записами трудовій книжці. По-друге, позивач у період з 01.08.1985 по 27.09.1990 одночасно працював на двох роботах, а отже встановити, що позивач працював повний робочий день, що становить не менше 80 % робочого часу на посаді електрозварником ручного зварювання неможливо. Так, в даному випадку спір виник не у зв`язку з відсутністю у позивача пільгового стажу, а у зв`язку з тим, що поряд із виконанням робіт на посаді, яку передбачено Списком № 2 (затвердженим постановою КМ СРСР № 1173 від 22.08. 1956 року), позивач на тому ж підприємстві виконував роботи за іншою посадою, якої не передбачено ні Списком № 1, ні Списком № 2. Оскільки, позивач починаючи з 01.08.1985 по 27.09.1990 (дату звільнення з роботи) працював на сумісних роботах, одна з яких не передбачена списками, то такий період (на сумісних роботах) не може слугувати підставою для набуття пенсії на пільгових умовах. По-третє, позивач з 01 квітня 1985 року до 03 вересня 1986 року відбував покарання у вигляді виправних робіт без позбавленні волі, умови відбуття покарання у вигляді виправних робіт без позбавлення волі передбачались Виправно-трудовим кодексом України від 23.12.1970 р., що діяв на той час, згідно із ч.3 ст.95 Виправно-трудового кодексу України, час відбування покарання у виді виправних робіт може бути включений судом до загального трудового стажу засудженого, а не до пільгового. Так ухвалою від 21.12.1989 року Жовтневого районного народного суду м.Кривого Рогу позивачу включено до загального трудового стажу період відбування покарання у виді витравних робіт. Підстави для зарахування спірного періоду з 01.04.1985 по 03.09.1986 роки до пільгового стажу за Списком № 2 відсутні.
Згідно положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 1964 р..н., є пенсіонером, перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що підтверджується пенсійним посвідченням від 13.06.2012 № НОМЕР_1 (Серія НОМЕР_3).
У 2019 році ОСОБА_1 звертався до міського голови ОСОБА_2 з питань надання допомоги в оформленні пільгової пенсії, на що 28 лютого 2019 року департаментом соціальної політики виконкому Криворізької міської ради надано відповідь листом № ш-33-К, яким повідомлено, що звернення в порядку взаємодії було направлено для розгляду до Головного управління Пенсійного фонду України. Додатком до зазначеного листа надавалась копія відповіді Головного управління від 14.02.2019 № 1961/ш-07.
У відповідь на звернення позивача 17.10.2019 року для переведення пенсії за віком по Списку № 2, відділом з питань перерахунків пенсій № 6 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було листом від 24.10.2019 № 402/03.10-2216 було відмовлено в переведенні пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах, а також повідомлено, зокрема, що підприємство КСУ 138 «Криворіжстальконструкція» 22.12.2015 року ліквідоване за судовим рішенням у зв`язку із визнанням банкрутом. Згідно довідки, виданої архівним відділом виконкому Криворізької міської ради від 16.10.2019 № Ш-2898, документи з кадрових питань КСУ 138 «Криворіжстальконструкція» на зберігання до архівного відділу не надходили. Згідно з записами в трудовій книжці не можливо визначити зайнятість заявника повний робочий день за посадою електрозварника, так як у серпні 1985 року була присвоєна сумісна посада "керосинорізальника", яка відсутня в переліку посад, що дають право на пенсію на пільгових умовах. Також в період з 01.04.1985 по 03.04.1986 роки заявник відбував покарання у вигляді виправних робіт без позбавлення волі, згідно з ст. 44 виправно-трудового законодавства. Відповідно до ст. 95 Виправно-трудового кодексу України, який діяв в період з 01 квітня 1985 року до 03 вересня 1986 року, час відбування покарання у виді виправних робіт, може бути включений судом до загального трудового стажу засудженого, а не до пільгового.
Відповідно до архівної довідки Виконкому Криворізької міської ради від 16.10.2019 року № Ш-2898 документи з кадрових питань (особового Складу) ДП «СУ №138» ЗАТ «Науково-дослідне виробниче підприємство Криворіжстальконструкція» на зберігання до архівного відділу не надходили.
Не погодившись з відмовою відповідача про переведення на пільгову пенсію позивач звернувся до суду із позовною заявою.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно частини 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.
Загальні умови, порядок нарахування та розмір пенсій визначаються, зокрема, Законами України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-ХІІ, «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV, які є чинними на час виникнення спірних відносин.
Згідно з вступної частини Закону України «Про пенсійне забезпечення», його положення застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років згідно із Законом №3108-IV від 17.11.2005, ВВР, 2006, № 1, ст.18.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Тобто, при неповному пільговому стажі за нормами п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 із зменшенням пенсійного віку мають чоловіки при наявності страхового стажу 26 років 6 місяців та пільгового стажу не менше 6 років 3 місяці (не менше половини від необхідних 12 років 6 місяців).
Згідно зі статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту першого «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 637 від 12.08.1993 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно з пунктом 18 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.
Згідно з пунктом 20 вказаного Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій.
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Так, основним документом, який підтверджує стаж та характер роботи є трудова книжка, при цьому, у разі відсутності відомостей у ній, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств. Таким чином, надання уточнюючої довідки підприємств, установ, організації або їх правонаступників потрібно виключно у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
З копії трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 наданої до суду видно, що ОСОБА_1 у спірний період з 26.07.1982 по 27.09.1990 роки займав посаду електрозварника ручного зварювання в КСУ 139 «Криворіжстальконструкція», а саме:
- 26.07.1982 року прийнято електрозварником ручного зварювання 3 розряду (Наказ № 112-к від 26.07.1982);
- 01.08.1984 року присвоєно 4 розряд електрозварника ручного зварювання (Наказ № 104-к від 01.08.1984);
- 01.08.1985 року присвоєна суміжна професія керосинорізальника (Наказ № 51-к від 30.07.1985);
- з 01.04.1985 по 03.09.1986 роки відбував покарання у вигляді виправних робіт без обмеження свободи відповідно до ст. 44 Основ виконавчо-трудового законодавства СРСР;
- 27.09.1990 року звільнений за власним бажанням ст. 38 КЗОТ УССР (Наказ № 197 від 28.09.1990);
Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383 (далі - Порядок № 383) передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.
Відповідно до розділу ХХХІІ «Загальні професії» Списку №2, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 р. №1173 «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах» передбачено посада «електрозварники і їх підручні».
Розділом XXXIII «Загальні професії» Списку №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення» передбачені професії: «електрогазозварники, зайняті на різанні і ручному зварюванні, на напівавтоматичних машинах, а також на автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки.
Відповідно до розділу ХХХІІІ «Загальні професії» Списку №2, затвердженого постановою КМУ від 11 березня 1994 р. №162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» передбачені посади: газозварники; електрогазозварники, зайняті на різанні і ручному зварюванні; електрозварювальники на автоматичних і напівавтоматичних машинах; електрозварники ручного зварювання.
Розділ XXXIII «Загальні професії» Списку №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 16 січня 2003 р. №36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» передбачена посада «електрозварники ручного зварювання».
Пунктом 10 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Міністерством праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. №637.
Згідно ст.101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяв громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.
Відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV), органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 64 Закону № 1058-IV виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати.
Крім того, п.4.1, п.4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначень (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року №22-1 орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі. Гарантується, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Відповідно до п.3.3 Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок) орган, що призначає пенсію, надає допомогу особам, зазначеним у пунктах 1.1 і 1.2 розділу 1 цього Порядку, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії.
Пунктом 4.1. Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).
Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.
Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.
Згідно п. 4.2 Порядку орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Суд вважає, що відсутність можливості надання уточнюючої довідки позивачем для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 виникла не з його вини, тому неможливість у її отриманні не може позбавити позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питання надання пенсій за віком на пільгових умовах відповідно до п."б" ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Натомість, відповідач встановивши порушення зазначених правових норм, а саме те, що документи про трудовий стаж позивача не збереглися, не здійснив підтвердження трудового стажу позивача на підставі показань свідків, не надав позивачу допомогу щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії.
Між тим, враховуючи, що підприємство, на якому працював позивач, не передало на зберігання документи щодо роботи позивача з незалежних від нього підстав, суд вважає, що документом, який підтверджує пільговий стаж позивача на КСУ 138 "Криворіжстальконструкція" у період з 26.07.1982 року по 31.07.1985, та з 04.09.1986 по 27.09.1990 на посаді електрозварника ручного зварювання розряду, є трудова книжка.
Щодо зарахування періоду роботи повністю з 26.07.1982 по 27.09.1990 до пільгового стажу, суд зазначає наступне.
21 грудня 1989 року рішенням Жовтневого районного народного суду м. Кривого рога включено ОСОБА_1 до загального трудового стажу відбуті їм виправні роботи один рік п`ять місяців два дня.
Положеннями частини 3 статті 95 Виправно-трудового кодексу України, визначалось, що час відбування покарання у виді виправних робіт може бути включений судом до загального трудового стажу засудженого.
Згідно з частиною третьої статті 42 чинного Кримінально-виконавчого кодексу України час відбування засудженим покарання у виді виправних робіт зараховується в загальний стаж роботи.
Отже, суд не вбачає підстав для визнання протиправними дій відповідача щодо відмови зарахувати до пільгового стажу роботи час (з 01.04.1985 по 03.09.1986) відбування покарання у виді виправних робіт.
Крім того, суд наголошує на тому, що нормами законодаства, не передбачена можливість зарахування строку відбування покарання до пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах.
Щодо доводів відповідача про те, що у період з 01.08.1985 по 27.09.1990 роки, коли позивач працював на сумісних роботах, одна з яких не передбачена списками, то такий період (на сумісних роботах) не може слугувати підставою для набуття пенсії на пільгових умовах, суд зазначає таке.
Судом встановлено, що позивачу присвоєно сумісну професію 01.08.1985 року, тобто під час відбування покарання у виді виправних робіт, і як було встановлено раніше цей час (з 01.04.1985 по 03.09.1986) не зараховується до пільгового стажу.
Між тим, головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області як суб`єктом владних повноважень, на якого відповідно до ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов`язок щодо доказування правомірності своїх рішень, дії чи бездіяльності, не доведено, що у період з 04.09.1986 по 27.09.1990 роки позивач саме працював на сумісних роботах.
За викладених обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ч. 2 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Отже, з метою належного способу захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та викласти їх в наступній редакції:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в незарахуванні ОСОБА_1 періоди роботи з 26.07.1982 по 31.07.1985, та з 04.09.1986 по 27.09.1990 в КСУ 138 «Криворіжстальконструкція» на посаді електрозварника ручного зварювання до пільгового стажу за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і тяжкими умовами праці, зайнятість у яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 26.07.1982 року по 31.07.1985 та з 04.09.1986 по 27.09.1990 в КСУ 138 "Криворіжстальконструкція" на посаді електрозварника ручного зварювання до пільгового стажу за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і тяжкими умовами праці, зайнятість у яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і тяжкими умовами праці, зайнятість у яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, період роботи з 26.07.1982 року по 27.02.1990 року в КСУ 138 "Криворіжстальконструкція" на посаді електрозварника ручного зварювання та призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах згідно п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з моменту права на її виникнення з 18 жовтня 2019 року, то суди перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручаються у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями, тому суд приходить до висновку, що вирішення питання щодо призначення пенсії є виключною компетенцією Пенсійного фонду та найбільш ефективний із можливих способів захисту порушеного права позивача, є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача з врахуванням висновків суду щодо необхідності зарахування до пільгового стажу періоду роботи позивача.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов задоволено частково, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 840, 80 грн. підлягають частковому стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме одну другу від 840, 80 грн. = 420,40 грн.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в незарахуванні ОСОБА_1 періоди роботи з 26.07.1982 по 31.07.1985 роки, та з 04.09.1986 по 27.09.1990 роки в КСУ 138 «Криворіжстальконструкція» на посаді електрозварника ручного зварювання до пільгового стажу за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і тяжкими умовами праці, зайнятість у яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 26.07.1982 року по 31.07.1985 та з 04.09.1986 по 27.09.1990 в КСУ 138 "Криворіжстальконструкція" на посаді електрозварника ручного зварювання до пільгового стажу за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і тяжкими умовами праці, зайнятість у яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, згідно п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з урахуванням висновків суду, викладених у рішенні.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Роз`яснити, що відповідно до п. 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк апеляційного оскарження, передбачений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, продовжується на строк дії такого карантину.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко