Справа № 640/277/19
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2020-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

07 травня 2020 року

Київ

справа №640/277/19

адміністративне провадження №К/9901/7729/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Жука А.В.,

суддів: Мельник-Томенко Ж.М., Шишова О.О.,

перевіривши касаційну скаргу Служби безпеки України

на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 жовтня 2019 року

та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року

у справі №640/277/19

за позовом ОСОБА_1

до Служби безпеки України

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, в якому просив визнати протиправною бездіяльність Служби безпеки України щодо непроведення своєчасного повного розрахунку з ним при звільненні та стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 12 липня 2018 року по 29 січня 2019 року в розмірі 169599,20 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 жовтня 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року, позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Служби безпеки України щодо непроведення своєчасного повного розрахунку з ОСОБА_1 при звільненні та стягнуто із Служби безпеки України на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 12 липня 2018 року по 29 січня 2019 року. В решті позову відмовлено.

18 березня 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Служби безпеки України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 жовтня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року у справі №640/277/19.

Ухвалою Верховного Суду від 06 квітня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху у зв`язку з не зазначенням підстав касаційного оскарження відповідно до частини 4 статті 328 КАС України та необхідністю підтвердження повноважень підписанта касаційної скарги.

Скаржнику надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали, для усунення недоліків касаційної скарги, які зазначені в мотивувальній частині ухвали, в перебіг яких не враховується строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (№734), копія ухвали Верховного Суду від 06 квітня 2020 року отримана скаржником 08 квітня 2020 року.

17 квітня 2020 року на адресу Верховного Суду надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги, у якій скаржник зазначає, що підставою для касаційного оскарження є пункт 2 частини 4 статті 328 КАС України, додано копії контракту про проходження військової служби у Службі безпеки України та додаткова угода до контракту на підтвердження повноважень підписанта касаційної скарги.

Скаржник зазначає, що підставами для перегляду рішення суду апеляційної інстанції у цій справі є необхідність відступлення від застосованого судами першої та апеляційної інстанції висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 08 лютого 2018 року справа №805/977/16-а.

Таким чином, особою, що подала касаційну скаргу були усунуті недоліки касаційної скарги, які були зазначені в ухвалі Верховного Суду від 06 квітня 2020 року, що дає змогу вирішити питання про відкриття або відмову у відкритті касаційного провадження.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність підстав для відкриття касаційного провадження суд повинен перевірити наявність підстав визначених частиною 4 статті 328 КАС України, та можливості відкриття касаційного провадження відповідно до частини 5 статті 328КАС України.

Відповідно до частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Перевіривши зміст оскаржуваних судових рішень, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції виходить з такого.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, серед основних засад судочинства, закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Згідно пункту 20 частини першої статті 4 КАС України встановлено, що адміністративною справою незначної складності (малозначною справою) є адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

За змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

З оскаржуваних судових рішень та зі змісту касаційної скарги вбачається, що предметом розгляду у даній адміністративній справі є визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо непроведення своєчасного повного розрахунку з позивачем при звільненні та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 проходив службу на посаді, яка не відноситься до посад, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища.

Оцінивши доводи касаційної скарги та правове значення цієї справи для формування єдиної правозастосовної практики, колегія суддів констатує, що скаржником не наведено обґрунтованих посилань на існування обставин, передбачених підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України та такі обставини не встановлені судом з поданих матеріалів касаційної скарги.

Крім того Суд звертає увагу скаржника, що приймаючи оскаржуване рішення, суд апеляційної інстанції врахував правовий висновок Верховного Суду у аналогічних правовідносинах, викладений у постановах Верховного Суду від 08 лютого 2018 року у справі №805/977/16-а

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на наведене, у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

Разом з тим, Суд також враховує позицію висловлену Європейським Судом з прав людини в ухвалі від 9 жовтня 2018 року щодо неприйнятності у справі "Азюковська проти України" (Azyukovska v. Ukraine, заява № 26293/18). Суд визнав, що заява є неприйнятною ratione materiae у сенсі п. 3 (а) ст. 35 Конвенції і має бути відхилена відповідно до п. 4 цієї статті. ЄСПЛ зазначив, що застосування критерію малозначності справи в цій справі було передбачуваним, справу розглянули суди двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи. В ухвалі також ідеться, що в контексті аналізу застосування критерію ratione valoris щодо доступу до вищих судових інстанцій ЄСПЛ також брав до уваги наявність або відсутність питання щодо справедливості провадження, яке здійснювалося судами нижчих інстанцій. Однак у цій справі тією мірою, в якій заявниця ставила питання щодо справедливості провадження в судах першої і другої інстанцій, ЄСПЛ не визнав, що мали місце порушення процесуальних гарантій п. 1 ст. 6 Конвенції.

З приводу клопотання про поновлення пропущеного строку, Верховний Суд зазначає, що повний текст постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року було складено 17 лютого 2020 року останнім днем її оскарження було 18 березня 2020 року. Касаційну скаргу було подано до Верховного Суду 18 березня 2020 року, тобто без пропуску встановленого КАС України строком.

Отже, підстави для розгляду зазначеного клопотання відсутні.

Також суд звертає увагу скаржника, що відповідно до пункту 3 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 328, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Служби безпеки України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 жовтня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року у справі №640/277/19.

2. Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук

Ж.М. Мельник-Томенко

О.О. Шишов ,

Судді Верховного Суду