Справа № 400/864/20
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2020-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2020 р.м.ОдесаСправа № 400/864/20
Головуючий в 1 інстанції: Устинов І. А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Федусика А.Г.,

суддів: Бойка А.В. та Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 березня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Міністра освіти і науки України Новосад Ганни Ігорівни та Міністерства освіти і науки України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністра освіти і науки України Новосад Ганни Ігорівни та Міністерства освіти і науки України з вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність Міністра освіти і науки України Новосад Ганни Ігорівни щодо надання відповіді на звернення позивача до Урядової гарячої лінії від 12 січня 2020 року за номером ІЛ-10120416 у термін, встановлений ст.20 Закону України «Про звернення громадян»;

- зобов`язати Міністра освіти і науки України ОСОБА_3 надати позивачу відповідь на його звернення до Урядової гарячої лінії від 12 січня 2020 року за номером ІЛ-10120416;

- визнати протиправною бездіяльність Міністра освіти і науки України Новосад Ганни Ігорівни щодо забезпечення поновлення порушеного права позивача на отримання дубліката диплома про здобуття вищої освіти у 1981 році в Миколаївському державному педагогічному інституті імені В.Г. Бєлінського;

- зобов`язати Міністра освіти і науки України Новосад Ганну Ігорівну доповнити пункт 19 Порядку замовлення на створення інформації, що відтворюється в документах про вищу освіту, та обліку документів про вищу освіту в Єдиній державній електронній базі з питань освіти в редакції наказу Міністерства освіти і науки України №1280 від 25 жовтня 2016 таким реченням: «Дублікат диплома видається за формою диплома спеціаліста».

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2020 року суд відкрив провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Міністра освіти і науки України Новосад Ганни Ігорівни щодо надання відповіді на звернення позивача до Урядової гарячої лінії від 12 січня 2020 року за номером ІЛ-10120416 у термін, встановлений ст.20 Закону України «Про звернення громадян»; зобов`язання Міністра освіти і науки України ОСОБА_3 надати позивачу відповідь на його звернення до Урядової гарячої лінії від 12 січня 2020 року за номером ІЛ-10120416.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2020 року відмовлено у відкритті провадження у справі №400/864/20 в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Міністра освіти і науки України Новосад Ганни Ігорівни щодо забезпечення поновлення порушеного права позивача на отримання дубліката диплома про здобуття вищої освіти у 1981 році в Миколаївському державному педагогічному інституті імені В .Г. Бєлінського та зобов`язання Міністра освіти і науки України ОСОБА_3 доповнити пункт 19 Порядку замовлення на створення інформації, що відтворюється в документах про вищу освіту, та обліку документів про вищу освіту в Єдиній державній електронній базі з питань освіти в редакції наказу Міністерства освіти і науки України №1280 від 25 жовтня 2016 таким реченням: «Дублікат диплома видається за формою диплома спеціаліста».

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 березня 2020 року в задоволенні позовних вимог, провадження по яким було відкрито, відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та прийняти нове про задоволення позову.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 12 січня 2020 року позивач звернувся на Урядову гарячу лінію із зверненням до Міністра освіти і науки України ОСОБА_3 про те, щоб Міністр встановила порядок видачі дублікатів дипломів, бо університет, в якому навчався позивач - Миколаївський національний університет ім. В.О.Сухомлинського, не може видати позивачу дублікат диплома бакалавра.

У своєму зверненні від 12 січня 2020 року за № ІЛ-10120416 ОСОБА_1 зазначив, що у 1981 році закінчив Миколаївський державний педагогічний інститут і отримав диплом спеціаліста і йому як випускникові Миколаївського державного педагогічного інституту 1981 року, який повернув Інституту через наявність у ньому помилок. Також у зверненні від 12 січня 2020 року позивач зазначив, що кваліфікацію вчителя математики присвоюють випускникам освітнього рівня "Бакалавр". Випускникам освітнього рівня "Спеціаліст" присвоювали кваліфікацію Математик. Вчитель математики". Кваліфікація позивача (вчитель математики) не відповідає кваліфікації, яку присвоювали випускникам освітнього рівня "Спеціаліст" і ОСОБА_1 не може виконувати усіх функцій спеціаліста.

Отже, позивачу, випускникові Миколаївського державного педагогічного інституту 1981 року, не можна видати диплом спеціаліста або його дублікат, термін його навчання і кваліфікація відповідають освітньому рівню "Бакалавр". Проте Миколаївський національний університет імені В.О. Сухомлинського видає ОСОБА_1 дублікат диплома спеціаліста. Позивач вважає, що якщо йому у 1981 році видавався диплом, а не диплом спеціаліста, тож він має право на отримання дубліката диплома, тому у своєму зверненні просив Міністра встановити відповідний порядок видачі дублікатів дипломів.

Вказане звернення зареєстроване за № ІЛ-10120416 та передано відповідачу.

Листом від 06 лютого 2020 року за вих.№ 3/410-20 відповідач надав обґрунтовану відповідь позивачу, в якій зазначив (дослівно): «На Ваші звернення, що надійшли до Міністерства освіти і науки України, адресовані на Урядову гарячу лінію, від 12 січня 2020 № ІЛ-10120416, від 12 січня 2020 № ІЛ-10120402, від 14 січня 2020 № ІЛ-10130301, від 14 січня 2020 № ІЛ-10130362, від 14 січня 2020 № ІЛ-10130419, від 16 січня 2020 № ІЛ-10140433, від 16 січня 2020 № ІЛ-10140312, від 16 січня 2020 № ІЛ-10140326 щодо питань, що стосуються видачі Вам дубліката документа про вищу освіту та додатка до нього Миколаївським національним університетом імені В. О. Сухомлинського повідомляємо, що листом МОН від 30 жовтня 2019 № 1/11-9517 Вам було надано обґрунтовану відповідь, порушені Вами питання вирішені по суті, а тому Міністерством прийнято рішення про припинення розгляду Ваших звернень щодо питань, пов`язаних з можливістю, підставами, процедурою, законністю отримання диплома (дубліката диплома) про вищу освіту (бакалавра, або спеціаліста, або магістра), здобуту Вами у 1981 році.».

Вважаючи, що відповідачем не було надано відповідь на його звернення ОСОБА_1 звернувся з вказаним позовом до суду.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи містять відповідь відповідача від 06 лютого 2020 року за № 3/410-20 на звернення позивача за № ІЛ-10120416, якою позивачу надано відповідь на його листа. На думку суду, відповідачем надано позивачу відповідь на його звернення у строк, передбачений законодавством. Крім того, вказана відповідь від 06 лютого 2020 року містить розгорнуті відповіді на всі питання поставлені ОСОБА_1 в зверненні від 12 січня 2020 року № ІЛ-10120416.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції вірними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України з огляду на таке.

Положеннями ст.1 Закону України «Про звернення громадян» (далі Закон) громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За змістом ст.3 Закону заявою (клопотанням) є звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

Звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань (ст.5 Закону).

Положеннями ст.15 Закону встановлено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Статтею 19 Закону визначено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, зокрема, об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги, письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Згідно із ч.1 ст.20 Закону звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Так, в обґрунтування позовних вимог (в частині, провадження по яким було відкрито) ОСОБА_1 було зазначено, що відповідач повинен надати відповідь на його звернення на протязі місяця, однак дотепер (станом на час подання позову) не надав відповіді на його звернення від 12 січня 2020 року.

Разом з тим, матеріали справи містять відповідь відповідача від 06 лютого 2020 року за № 3/410-20 на звернення позивача за № ІЛ-10120416. Так, у вказаній відповіді зазначено, що листом від 30 жовтня 2019 року вже було розглянуто порушене позивачем питання.

Також слід додати, що відповідач в своїй відповіді від 06 лютого 2020 року зауважив та звернув увагу ОСОБА_1 на те, що всі його звернення з питань, що стосуються видачі дубліката документа про вищу освіту та додатка до нього розглянуті відповідачем неодноразово, тому Міністерство прийняло рішення про припинення розгляду звернень позивача щодо питань, пов`язаних з можливістю, підставами, процедурою, законністю отримання диплома (дубліката диплома) про вищу освіту (бакалавра, або спеціаліста, або магістра), здобуту ОСОБА_1 у 1981 році.

Отже, враховуючи, що відповідачем надано позивачу відповідь на його звернення у строк, передбачений Законом, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що фактично апелянту відповіді не було надано, оскільки згідно відповіді від 06 лютого 2020 року звернення від 12 січня 2020 року № ІЛ-10120416 по суті не перевірялось та рішення по ньому не приймалось, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідно до ч.5 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Так, з адміністративного позову вбачається, що ОСОБА_1 в обґрунтування позову було зазначено саме про відсутність відповіді на його запит та не було надано жодної правової оцінки відповіді відповідача від 06 лютого 2020 року, тобто позивач не зазначив як підставу позову незгоду з відповіддю від 06 лютого 2020 року.

Отже, враховуючи все вищезазначене у сукупності колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги (з урахуванням виходу судом першої інстанції за межі позовних вимог) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку щодо спірних правовідносин.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 березня 2020 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Федусик А.Г.
Судді Бойко А.В. Шевчук О.А.