Справа № 520/1659/2020
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2020-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

13 травня 2020 р. справа № 520/1659/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Котеньова О.Г., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Державного підприємства "Чугуївський авіаційний ремонтний завод" (мрн. Авіатор, буд. 162, м. Чугуїв, Харківська область, 63501, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство "Чугуївський авіаційний ремонтний завод" звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просить суд:

- визнати незаконними дії Головного управління ДПС у Харківській області по нарахуванню пені на суму зобов`язань ДП «Чугуївський авіаційний ремонтний завод» по сплаті частини чистого прибутку (доходу), що відраховується державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями до державного бюджету;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській скасувати пеню, нараховану на суму зобов`язань ДП «Чугуївський авіаційний ремонтний завод» по сплаті частини чистого прибутку (доходу), що відраховується державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями до державного бюджету;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області зарахувати нараховану пеню на суму зобов`язань ДП «Чугуївський авіаційний ремонтний завод» по сплаті частини чистого прибутку (доходу), що відраховується державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями до державного бюджету та стягнуту в період з 19.08.2017 до 16.01.2019, як сплату частини чистого прибутку.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 03.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.04.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представником позивача заявлено клопотання про розгляд справи за відсутності сторони.

Представник відповідача клопотань або заяв про відкладення розгляду справи до суду не подавав.

У судове засідання представники учасників справи не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені відповідно до вимог процесуального законордавства.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

З метою мінімізації ризиків розповсюдження гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на виконання Наказу Голови Харківського окружного адміністративного суду від 18.03.2020 №04-05/08, Рішення зборів суддів Харківського окружного адміністративного суду від 17.03.2020 №3, розпорядження Голови Харківського окружного адміністративного суду від 16.03.2020 №-03-04/02 "Про впровадження в суді протиепідемічних заходів", враховуючи рішення Ради суддів України № 19 від 17.03.2020, Указ Президента України від 13.03.2020 № 87/2020 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.03.2020 «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», постанову Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», Закон України "Про захист населення від інфекційних хвороб" суд приходить до висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження за відсутності клопотань учасників справи про інше.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що враховуючи нормативні визначення понять грошове зобов`язання, податкове зобов`язання, частина чистого прибутку не є податковим платежем у розумінні норм ПК України. Цей платіж не віднесений ні до загальнодержавних податків та зборів, ні до місцевих податків. Отже, застосування до позивача штрафних санкцій із посиланням на ст. 126 ПК України не відповідає змісту вищевказаної норми, дія якої поширюється виключно на випадки несплати платником податків грошових зобов`язань.

Відповідачем надано відзив на адміністративний позов, в якому вказано, що в силу положень чинного законодавства, на контролюючі органи покладено обов`язок зі здійснення контролю, зокрема, за своєчасністю надходження до бюджетів частини чистого прибутку, що відраховується державними унітарними підприємствами, а тому дії щодо нарахування позивачу пені за несвоєчасну сплату частини чистого прибутку, що відраховується державними унітарними підприємствами, є правомірними.

Процесуальним правом надати інші заяви по суті справи сторони не скористались.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено з наявних в матеріалах справи доказів, що не заперечувалось учасниками справи, що Державне підприємство «Чугуївський авіаційний ремонтний завод» (далі - ДП «ЧАРЗ») зареєстровано як суб`єкт господарювання - юридична особа, перебуває в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань з ідентифікаційним кодом 08305644 та є платником частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань).

29.11.2019 ДП «ЧАРЗ» платіжним дорученням № 2519 сплатило частину чистого прибутку за II квартал 2019 року в сумі 550000,00 грн.

У відповідь на запит ДП «ЧАРЗ» від 19.12.2019 щодо надання інформації по заборгованості з частини чистого прибутку Харківське управління Головного управління ДПС у Харківській області листом № 15560/10/20-40-53-08-18 від 27.12.2019 повідомило, що згідно інтегрованої картки платника ІС "Податковий блок" по підприємству ДП "ЧАРЗ" станом на 27.12.2019 лічиться борг у сумі 4189985,24 грн., (основний борг - 3877912,29 грн.. пеня - 312072,95 грн.). Станом на 01.01.2019 обліковувався борг у сумі 2256461,57 грн., (основний борг-2176616 грн., пеня - 79845.57 грн.). За період 2019 року підприємству ДП "ЧАРЗ" нараховано до сплати 4332331 грн. За період 2019 року підприємством сплачено 3029138 грн.

Із даних інтегрованої картки платника ІС "Податковий блок" по підприємству ДП "ЧАРЗ" судом встановлено, що відповідачем на заборгованість по платежу частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднаннями ) з 19.08.2017 і по теперішній час нараховується пеня, підставою нарахування пені відповідач зазначає ст. 126 та ст. 129.1.1. ПК України.

Вищевказані обставини відповідачем не заперечуються.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд застосовує наступні приписи норм чинного законодавства.

Відповідно до ст. 126 ПК у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, рентної плати протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

За визначенням пункту 14.1.39 пункту 14.1 ст. 14 ПК грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності;

Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) ( підпункт 14.1.56 пункту 14.1 цієї статті).

Перелік загальнодержавних податків та зборів, а також місцевих податків встановлено ст.ст. 9 та 10 ПК відповідно, та частина чистого прибутку не віднесено у жодній із цих статей.

Абзацем першим частини 5 ст. 11 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» (Закон № 185-V) встановлено, що господарська організація, у статутному капіталі якої є корпоративні права держави, за підсумками календарного року зобов`язана спрямувати частину чистого прибутку на виплату дивідендів згідно з порядком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Згідно з абзацами четвертим-сьомим частини 5 цієї статті, господарські товариства, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, до 1 травня року, що настає за звітним, приймають рішення про відрахування не менше 30 відсотків чистого прибутку на виплату дивідендів.

Господарські товариства, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, сплачують до Державного бюджету України дивіденди у строк не пізніше 1 липня року, що настає за звітним, нараховані пропорційно розміру державної частки (акцій, паїв) у їх статутних капіталах.

Господарські товариства, 50 і більше відсотків акцій (часток, паїв) яких знаходяться у статутних капіталах господарських товариств, частка держави в яких становить 100 відсотків, сплачують дивіденди безпосередньо до Державного бюджету України у строк не пізніше 1 липня року, що настає за звітним, у розмірі базових нормативів відрахування частки прибутку, що спрямовується на виплату дивідендів, але не менше 30 відсотків, пропорційно розміру державної частки (акцій, паїв) у статутних капіталах господарських товариств, акціонером яких є держава і володіє в них контрольним пакетом акцій.

На суму дивідендів на державну частку, несвоєчасно сплачених господарським товариством, у статутному капіталі якого є корпоративні права держави, та господарським товариством, 50 і більше відсотків акцій (часток, паїв) яких знаходяться у статутному капіталі господарського товариства, частка держави якого становить 100 відсотків, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, нараховується пеня, яка сплачується до загального фонду Державного бюджету України з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України від суми недоплати, розрахованої за кожний день прострочення платежу, починаючи з наступного дня після настання строку платежу і по день сплати включно.

Порядок відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2011 № 138 (далі - Порядок № 138).

Пунктом 1 Порядку №138 визначено, що згідно з цим Порядком частина чистого прибутку (доходу), що відраховується державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями (крім державного підприємства обслуговування повітряного руху України "Украерорух" відповідно до Закону України "Про приєднання України до Багатосторонньої угоди про сплату маршрутних зборів", державного підприємства із забезпечення функціонування дипломатичних представництв та консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних міжурядових організацій в Україні Державного управління справами, а також державних підприємств "Міжнародний державний центр "Артек" і "Український дитячий центр "Молода гвардія") до державного бюджету за відповідний період, визначається виходячи з обсягу чистого прибутку (доходу), розрахованого згідно з положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку як підсумок суми чистого фінансового результату (прибутку) та суми капіталу в дооцінках, яка підлягає перенесенню до нерозподіленого прибутку, з урахуванням того, що до такого підсумку також може бути включена частка нерозподіленого прибутку або невикористаних фондів, утворених внаслідок розподілу прибутку в обсязі, визначеному рішенням органу управління, за наявності фінансових ресурсів у підприємства, у розмірі: 30 відсотків - державними підприємствами, що є суб`єктами природних монополій, та державними підприємствами, плановий розрахунковий обсяг чистого прибутку яких перевищує 50 млн. гривень; 15 відсотків - іншими державними унітарними підприємствами.

Згідно з пунктом 2 цього Порядку, частина чистого прибутку (доходу) сплачується державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями до державного бюджету наростаючим підсумком щоквартальної фінансово-господарської діяльності за відповідний період у строк, встановлений для сплати податку на прибуток підприємств.

Відповідно до пункту 3 цього Порядку частина чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету, визначається державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями відповідно до форми розрахунку, встановленої Державною податковою службою, та зазначається у декларації з податку на прибуток підприємства.

Розрахунок частини чистого прибутку (доходу) разом з фінансовою звітністю, складеною відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку, подається державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями до органів державної податкової служби у строк, передбачений для подання декларації з податку на прибуток підприємств.

Нормами ст. 126 ПК передбачено застосування штрафу до платника податків за несвоєчасну сплату платником податків грошового зобов`язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, рентної плати протягом строків, визначених цим Кодексом.

Враховуючи нормативні визначення вищевказаних понять (грошове зобов`язання. податкове зобов`язання), частина чистого прибутку не є податковим платежем, у розумінні норм ПК. Цей платіж не віднесений ні до загальнодержавних податків та зборів, ні до місцевих податків. Отже, застосування до позивача штрафних санкцій із посиланням на ст. 126 ПК не відповідає змісту вищевказаної норми, дія якої поширюється виключно на випадки несплати платником податків грошових зобов`язань.

При цьому, покладення на контролюючі органи повноважень щодо обліку таких платежів, а також сплата його до державного бюджету України, не змінює правової природи такого платежу. Це, однак, не звільняє позивача від обов`язку, встановленого ст. 11 Закону № 185-V щодо сплати частини чистого прибутку, визначеного у відповідному розрахунку.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 01 серпня 2018 року у справі №826/19797/16.

Посилання відповідача у відзиві на правові позиції Верховного Суду стосовно права контролюючого органу звертатися до суду про стягнення частини чистого прибутку не підлягають застосуванню у межах розгляду спору про нарахування пені на частину чистого прибутку.

Здійснюючи детальний аналіз вказаних норм податкового законодавства та матеріалів адміністративної справи, можна зробити висновок, що до порядку розрахунку та сплати частини чистого прибутку не можуть бути застосовані положення Податкового кодексу України щодо нарахування штрафних санкцій за його несвоєчасну сплату, оскільки частина чистого прибутку не є податковим платежем у розумінні Податкового кодексу України, а розрахунок частини чистого прибутку не прирівнюється до податкових декларацій, на його підставі не здійснюється нарахування або сплата податкового зобов`язання, отже штрафні санкції за несвоєчасну сплату частини чистого прибутку не можуть застосовуватись, з огляду на що суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління ДПС у Харківській області по нарахуванню пені на суму зобов`язань ДП «Чугуївський авіаційний ремонтний завод» по сплаті частини чистого прибутку (доходу), що відраховується державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями до державного бюджету.

Водночас суд звертає увагу, що визначення та обрахування суми нарахованої пені, зарахованої, як сплату частини чистого прибутку є виключно дискреційними повноваженнями податкового органу, тому саме відповідач, з огляду на визнання протиправним нарахування пені на сплачену позивачем частину чистого прибутку, на думку суду зобов`язаний здійснити зарахування нарахованої пені на сплачену частину чистого прибутку за первинним призначенням такої сплати, а саме в рахунок сплати частини чистого прибутку, а не в рахунок сплати пені.

Так, у пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист. Крім того, суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Засіб захисту, повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, «ефективний засіб правового захисту» у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про те, що належним способом відновлення порушеного права позивача, а також із метою усунення порушень, допущених відповідачем у спірних правовідносинах, є зобов`язання Головного управління ДПС у Харківській скасувати пеню, нараховану на суму зобов`язань ДП «Чугуївський авіаційний ремонтний завод» по сплаті частини чистого прибутку (доходу), що відраховується державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями до державного бюджету та зарахувати нараховану пеню на суму зобов`язань ДП «Чугуївський авіаційний ремонтний завод» по сплаті частини чистого прибутку (доходу), що відраховується державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями до державного бюджету та стягнуту в період з 19.08.2017 до 16.01.2019, як сплату частини чистого прибутку.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Факт порушення прав та інтересів позивача у спірних правовідносинах знайшов підтвердження проведеним судовим розглядом. Доказів протилежного відповідачем як суб`єктом владних повноважень до суду не надано.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 5-10, 19, 77, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Державного підприємства "Чугуївський авіаційний ремонтний завод" (мрн. Авіатор, буд. 162, м. Чугуїв, Харківська область, 63501, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Харківській області по нарахуванню пені на суму зобов`язань ДП «Чугуївський авіаційний ремонтний завод» по сплаті частини чистого прибутку (доходу), що відраховується державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями до державного бюджету.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) скасувати пеню, нараховану на суму зобов`язань ДП «Чугуївський авіаційний ремонтний завод» (мрн. Авіатор, буд. 162, м. Чугуїв, Харківська область, 63501, ) по сплаті частини чистого прибутку (доходу), що відраховується державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями до державного бюджету.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) зарахувати нараховану пеню на суму зобов`язань ДП «Чугуївський авіаційний ремонтний завод» (мрн. Авіатор, буд. 162, м. Чугуїв, Харківська область, 63501, ) по сплаті частини чистого прибутку (доходу), що відраховується державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями до державного бюджету та стягнуту в період з 19.08.2017 до 16.01.2019, як сплату частини чистого прибутку.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державного підприємства "Чугуївський авіаційний ремонтний завод" (мрн. Авіатор, буд. 162, м. Чугуїв, Харківська область, 63501, ) на користь Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) судовий збір у сумі 6306 (шість тисяч триста шість) грн 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Строк апеляційного оскарження рішення продовжується на строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності редакцією Кодексу адміністративного судочинства України від 15.12.2017.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі виготовлено 13 травня 2020 року.

Суддя О.Г. Котеньов