Справа № 200/1188/20-а
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2020-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2020 р. Справа№200/1188/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Аляб`єв І.Г., розглянувши у порядку письмового провадження (за правилами загального позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Іллінівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Іллінівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 09.12.2019 року №І/41-47 про відмову у затверджені проекту землеустрою та наданні земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства;

- зобов`язати відповідача затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надати земельну ділянку (кадастровий номер :04:000:0001) загальною площею 2,0000 га, розташовану на землях сільськогосподарського призначення Іллінівської (Новополтавської) сільської ради, Костянтинівського район, Донецької області (за межами населених пунктів) для ведення особистого селянського господарства.

В обґрунтування позовним вимог зазначено, що відповідно до вимог законодавства України, позивачем виконано усі необхідні умови для реалізації права на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, однак, відповідач, у порушення ст. 118 Земельного кодексу України, не затверджує землевпорядну документацію на бажану позивачем земельну ділянку. Позивач звертався до відповідача та отримував протиправну відмову.

Позивач звертає увагу суду, що повноваження органів державної влади не є дискреційними, коли передбачений лише один варіант правомірної поведінки. Правовою підставою позову вважає положення ст. ст. 116, 118, 121, 122 Земельного кодексу України.

Ухвалою суду від 03.02.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 25.02.2020 року.

25.02.2020 року розгляд справи відкладено на 16.03.2020 року.

Ухвалою суду від 16.03.2020 року закрито підготовче засідання, розгляд справи по суті призначено на 31.03.2020 року.

31.03.2020 року розгляд справи відкладено на 21.04.2020 року.

24.02.2020 року відповідачем надано відзив на позову заяву, в якому просить відмовити в задоволені позовних вимог. В обґрунтування відзиву відповідачем зазначено, що для прийняття будь-якого рішення сільської ради є необхідною більшість депутатських голосів, а тому відхилення проекту рішення внаслідок недостатньої кількості голосів депутатів відповідає ч. 2 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а відтак у сільського голови не було законних підстав зупиняти дію рішення, як того вимагав Позивач. Особиста незгода позивача з рішенням, його формою, змістом тощо, жодним нормативно-правовим актом не передбачається, як підстава для зупинення дії конкретного рішення. Також зазначено, що депутат сільської ради відповідно до ст. 2 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» представляє інтереси територіальної громади і зобов`язаний виражати і захищати інтереси саме своєї територіальної громади та її частини - виборців свого виборчого округу.

Крім того, відповідач вважає, що суд не має визначених законодавством повноважень підміняти орган місцевого самоврядування і тим самим надавати чи не надавати у власність будь-яке комунальне майно (інакше громадяни просто не зверталися до місцевих рад, а йшли б напряму до судів і отримували позитивні рішення, що породило б відсутність систематизації та обліку комунального майна). Також у статті 245 КАС України відсутні такі повноваження суду, як підміна своїм рішенням повноважень інших органів, зокрема відсутнє таке повноваження суду, як «встановлення права власності».

25.02.2020 року судом отримано відповідь на відзив, де позивач спростовує аргументи відповідача, вважає його дії протиправними, на позовних вимогах наполягає.

У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на зазначене, оскільки у судове засідання не прибули представники сторін, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі сторін в порядку письмового провадження.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на нього, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, паспорт серія НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації/проживання: АДРЕСА_1 .

Наказом ГУ Держгеокадастру у Донецькій області від 20.06.2017 року № 1505-СГ "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою" вирішено надати гр. ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки с/г призначення, що перебуває у запасі на території Іллінівської СР за межами населених пунктів. Орієнтовний розмір - 2,0000 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства.

На підставі договору на розроблення проекту землеустрою від 17.08.2017 року № 58/2017 приватним підприємцем ОСОБА_2 розроблено "Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка надається у власність гр. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення (запас) державної власності на території Іллінівської (Новополтавської) СР Костянтинівського району Донецької області (за межами населених пунктів)".

Згідно Висновку про розгляд проекту землеустрою експерта державної експертизи Каленською Л.С. від 11.04.2018 року № 3445/82-18 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка надається у власність гр. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення (запас) державної власності на території Іллінівської (Новополтавської) СР Костянтинівського району Донецької області відповідає законодавству та прийнятим відповідно до нього нормативно-правовим актам. Підсумкова оцінка - погоджується.

Відповідно Експертного археологічного висновку Відділу культури, молоді, спорту, і туризму Костянтинівської РДА від 03.11.2017 року №736 визнано за можливе відвід вказаної земельної ділянки під ведення особистого селянського господарства (згідно проектної документації)

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку дата формування - 14.05.2018 року № НВ-018 земельну ділянку кадастровий номер :04:000:0001 зареєстровано у ДЗК на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок; ФОП ОСОБА_2 ; форма власності - державна.

Відповідно довідки ГУ Держгеокадастру у Донецькій області від 31.08.2018 року № 229/143-18 на території м. Костянтинівка та Костянтинівського району Донецької області й м. Торецьке земельні ділянки на праві власності за ОСОБА_1 не зареєстровані.

22 грудня 2018 року на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Донецькій області "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" наказано передати Іллінівській сільській ОТГ у комунальну власність земельні ділянки с/г призначення державної власності загальною площею 126,3796 га, які розташовані на території Іллінівської сільської ОТГ Костянтинівського району Донецької області за межами населених пунктів згідно з актом приймання-передачі.

До вказаного наказу складено Акт приймання-передачі земельних ділянок с/г призначення із державної у комунальну власність від 22.12.2018 року.

У додатку до вказаного акта із переліком земельних ділянок рахується земельна ділянка кадастровий № :04:000:0001.

Листом від 26.12.2018 року № В-691/0-844/6-18 ГУ Держгеокадастру у Донецькій області повідомлено ОСОБА_1 , що на клопотання Іллінівської СР від 21.12.2018 року №1295/02-13, № 1/32-23, наказом ГУ Держгеокадастру у Донецькій області від 22.12.2018 № 4227-СГ "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" Іллінівській сільській об`єднаній територіальній громаді передані земельні ділянки с/г призначення державної власності за межами населених пунктів у комунальну власність у т.ч. № :04:000:0001.

Листом від 09.01.2019 № В-719/0-9/6-19 ГУ Держгеокадастру у Донецькій області повідомлено ОСОБА_1 , що з метою затвердження розробленого на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Донецькій області від 20.06.2017 року № 1505-СГ проекту землеустрою та передачі безоплатно у власність земельної ділянки з кадастровим № :04:000:0001, площею 2,0000 га на території Іллінівської СР доцільно звернутися до Іллінівської СР.

Листи аналогічного змісту надіслані позивачу Держгеокадастром України. (копії наявні у матеріалах справи).

Позивач неодноразово звертався до відповідача із заявами (копії наявні у матеріалах справи), у яких висловлював прохання затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка надається у власність гр. ОСОБА_1 , для ведення особистого селянського господарства із земель с/г призначення (запас) державної власності на території Іллінівської (Новополтавської) СР (за межами населених пунктів) площею 2,000 га кадастровий № :04:000:0001 та передати таку у власність. Остання така заява ОСОБА_4 від 14.11.2019 року, отримана відповідачем 14.11.2019 року.

Рішенням Іллінівської СР від 09.12.2019 № І/41-47 "Про погодження затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка надається у власність гр. ОСОБА_4 , для ведення особистого земельного господарства із земель сільськогосподарського призначення (запас) державної власності на території Іллінівської (Новополтавської) сільської ради Костянтинівського району Донецької області (за межами населених пунктів)" вирішено відхилити проект рішення, у зв`язку із відсутністю необхідної більшості голосів депутатів.

Аналогічні за змістом рішення Іллінівською СР прийнято від: 01.08.2018 року № І/26-13; від 11.10.2018 року №І/30-15; від 21.12.2018 року№ І/32-5; від 17.05.2019 року за № І/35-52; від 27.06.2019 року №І/36-40; від 24.07.2019 № І/37-22; від 12.09.2019 року №І/38-32; від 07.11.2019 року № І/40-61.

Не погоджуючись із такими рішеннями, позивач неодноразово звертався до відповідача із запереченнями, на які отримав відповіді про те, що голосування депутатами відповідно до ст. ст. 19, 20 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" здійснюється на основі колективного і вільного обговорення. Голова сільської ради не може обмежити повноваження депутата чи вплинути на його рішення. (копії відповідних заперечень та відповідей наявні у матеріалах справи)

У матеріалах справи наявні наступні документи.

Протокол чергової 40 сесії І скликання Іллінівської СР від 07.11.2019 року. Питанням 61 порядку денного сесії слухали "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка надається у власність гр. ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства із земель с/г призначення (запас) державної власності на території Іллінівської (Новополтавської) сільської ради Костянтинівського району Донецької області (за межами населених пунктів) та надання земельної ділянки (кадастровий № :04:000:0001) у власність. Голосували "за" - 11, "утрималися" - 6, "проти" - 0. Проект рішення не підтримано.

До вказаного протоколу додано результати поіменного голосування 40 сесії сільської ради І скликання 07.11.2019 року.

Протокол чергової 41 сесії І скликання Іллінівської СР від 09.12.2019 року.

Загальний склад ради - 26; всього депутатів - 23; присутні - 17; відсутні - 6.

Питанням 47 порядку денного сесії слухали "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка надається у власність гр. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства із земель с/г призначення (запас) державної власності на території Іллінівської (Новополтавської) сільської ради Костянтинівського району Донецької області (за межами населених пунктів) та надання земельної ділянки (кадастровий № :04:000:0001) у власність. Голосували "за" - 9, "утрималися" - 9 (із врахуванням голосу голови), "проти" - 0. Проект рішення не підтримано.

До вказаного протоколу додано результати поіменного голосування 41 сесії сільської ради І скликання 09.12.2019 року.

Також у матеріалах справи наявні багаточисленні звернення позивача до: Президента України, Генерального прокурора України, голови Донецької ОДА ВЦА, голови Іллінівської СР, Держгеокадастру України, ГУ Держгеокадастру у Донецькій області з питання протиправних відмов у погодженні затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки, яка надається у власність кадастровий № :04:000:0001.

Щодо клопотання про дослідження відеоматеріалів 35 сесії Іллінівської СР.

Відповідно до статті 99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, визначеному законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом. Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу. Якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Велика Палата Верховного Суду, переглядаючи 14.02.2019 справу № 9901/43/19 (П/9901/43/19), постановила, що саме електронний цифровий підпис є головним реквізитом такої форми подання електронного доказу. Відсутність такого реквізиту у електронному документі виключає підстави вважати його оригінальним, а отже, належним доказом у справі.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постанові від 19.12.2018 року справа № 226/1204/18, від 04.12.2018 року справа № 2340/3060/18, від 23.11.2018 року справа № 813/1368/18, від 14.12.2018 року справа № 804/3580/18.

Тобто, як оригінал, так і копія електронного документа обов`язково мають бути засвідченні ЕЦП. Натомість наданий позивачем диск переліченим вимогам не відповідає. Крім того, позивачем не обґрунтовано вплив вказаного доказу (стосується 35 сесії Іллінівської СР) на предмет позову (рішення 41 сесії Іллінівської СР).

Отже, такий доказ судом до уваги не береться.

Надані сторонами у справі письмові докази досліджені судом у порядку ст. 211 КАС України.

Таким чином, встановлені фактичні обставини свідчать, що клопотання позивача про затвердження проекту землеустрою для відведення земельної ділянки та передачу такої у власність неодноразово відхилені рішеннями відповідача, у зв`язку із відсутністю необхідної більшості голосів депутатів.

За таких фактичних обставин справи, правова позиція суду обґрунтована таким.

Згідно з статтею 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить:

а) розпорядження землями територіальних громад;

б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Статтею 121 ЗК України визначено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах, зокрема, для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Відповідно до статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно з частинами 6-11 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 ЗК України.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Відповідно до частини 6 статті 186 ЗК України проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Статтею 186-1 ЗК України визначено, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

У матеріалах справи наявний Висновок про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яким встановлено, що такий проект відповідає законодавству та прийнятим відповідно до нього нормативно-правовим актам, проведення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації не вимагається. Підсумкова оцінка проекту землеустрою - погоджується.

Більше того, на наданому позивачем проекті землеустрою наявний штамп ГУ Держгеокадастру у Донецькій області, який посвідчує факт перевірки електронного документа та внесення його до ДЗК, датований 05.06.2018, аналогічне підтверджується й вказаним вище Витягом з ДЗК.

Закон України "Про місцеве самоврядування" від 21.05.2015 № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97).

Відповідно до статті 26 ЗК України виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: 34) вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин;

Згідно з частиною 1 статті 46 ЗК України сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Частиною 5 статті 46 ЗК України визначено, що сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Відповідно до частини 12 статті 46 ЗК України сесія ради є повноважною, якщо в її пленарному засіданні бере участь більше половини депутатів від загального складу ради.

Частиною 1-3 статті 59 ЗК України визначено, що Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос. Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням. Результати поіменного голосування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". На офіційному веб-сайті ради розміщуються в день голосування і зберігаються протягом необмеженого строку всі результати поіменних голосувань. Результати поіменного голосування є невід`ємною частиною протоколу сесії ради.

Відповідно до частини 10 статті 59 ЗК України акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до пункту 4.10 регламенту Іллінівської сільської ради сесія ради є повноважною, якщо у її пленарному засіданні бере участь половина депутатів від загального складу.

Пунктами 32.2 та 32.3 зазначеного Регламенту визначено, що рішення ради (крім рішень з процедурних питань) вважаються прийнятими, якщо за них проголосувала більшість депутатів від загального складу Ради. Питання для прийняття яких необхідна інша кількість голосів, визначаються законодавством та цим Регламентом. Пропозиції або проекти рішення, які не отримали необхідної кількості голосів на підтримку, вважаються відхиленими, що фіксується у протоколі пленарного засідання Ради.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.02.2019 року справа № 346/2888/16-а за результатами аналізу ст. 118 ЗК України, зазначила, що з наведених правових норм убачається, що хоч підстави прийняття рішення про відмову в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність не визначені у ст. 118 ЗК України, однак правомірність такої відмови є предметом судового контролю.

Зі свого боку суд, проаналізувавши наведені положення ст. 118 ЗК України встановив, що відповідач був зобов`язаний за результатами розгляду клопотання позивача у 2-тижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у даній справі суд бере до уваги дату фактичного передавання спірної земельної ділянки до комунальної власності) прийняти рішення, яким або задовольнити, або відмовити, або залишити клопотання про затвердження проекту землеустрою без розгляду.

Інших варіантів для прийняття рішення ЗК України не передбачено.

Надалі, суд зазначає, що єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише те, що проект землеустрою не погоджено у порядку, встановленому ст. 186-1 ЗК України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі. Результат розгляду з питань затвердження проекту землеустрою оформлюється відповідним органом у формі рішення, що прямо передбачено ч. 9 ст. 118 ЗК України.

Жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження в порядку ст. 186-1 ЗК України норми цього Кодексу не містять. При цьому перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів має здійснюватися саме на етапі погодження такого проекту.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року справа № 823/1103/16.

Натомість відповідачем неодноразово приймалися рішення про відхилення проекту рішення про затвердження проекту землеустрою ОСОБА_1 , оскільки відсутня необхідна більшість голосів депутатів.

Дійсно, ч. 2 ст. 59 Закону № 280/97 та Регламентом Іллінівської сільської ради передбачено, що рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, у даному випадку при загальному складі ради 26, всього 23 депутати, фактично присутні 17 депутати, по питанню ОСОБА_1 "за" проголосувало 9.

Тобто, фактично відповідачем прийнято рішення "про неприйняття рішення" за клопотанням позивача у кількості депутатів, що є меншою ніж передбачено ч. 2 ст. 59 Закону № 280/97.

Таким чином, відповідачем взагалі не прийнято рішення по суті заявленого позивачем питання, як того вимагає ст. 118 ЗК України.

Це створює негативні наслідки для позивача, оскільки його клопотання вважається формально розглянутим та відхиленим, за відсутності правового результату, що змушує особу в чергове звертатися до суб`єкта владних повноважень.

Ураховуючи викладене, рішення Іллінівської сільської ради від 09.12.2019 року № І/41-47 "Про погодження затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка надається у власність гр. ОСОБА_1 , для ведення особистого земельного господарства із земель сільськогосподарського призначення (запас) державної власності на території Іллінівської (Новополтавської) сільської ради Костянтинівського району Донецької області (за межами населених пунктів)" є протиправним та підлягає скасуванню.

Статтею 13 (право на ефективний засіб юридичного захисту) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003).

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Іллінівської СР затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надати у власність гр. ОСОБА_1 земельну ділянку (кадастровий номер :04:000:0001) суд зазначає наступне.

У постанові від 24.12.2019 року у справі № 823/59/17 Верховний суд зробив наступний правовий висновок: «…повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

У справі, що переглядається, повноваження щодо затвердження або відмову у затвердженні проекту землеустрою, регламентовано статтею 118 ЗК України.

Умови, за яких орган відмовляє у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, орган повинен прийняти відповідне рішення про затвердження проекту землеустрою. Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу - затвердити проект землеустрою або відмовити в його затвердженні, якщо для цього є законні підстави. За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними».

Враховуючи, що заяви позивача зі спірного питання неодноразово відхилялися відповідачем, а судом встановлено, що ОСОБА_1 здійснено усі необхідні дії та дотримано процедуру для отримання відповідного погодження, суд вважає, що у відповідача немає іншого законного вибору, окрім як затвердити вказаний проект землеустрою.

Відмова ж у задоволенні цієї вимоги з високою вірогідністю призведе до нового юридичного конфлікту між сторонами та судової справи.

З викладеного суд приходить до висновку про обґрунтованість вимоги щодо зобов`язання відповідача погодити проект землеустрою та надати земельну ділянку.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Іллінівської сільської ради (85143, Донецька обл., Костянтинівський р-н, с. Іллінівка, вул. Адміністративна, буд. 42/3, ) - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Іллінівської сільської ради (85143, Донецька обл., Костянтинівський р-н, с. Іллінівка, вул. Адміністративна, буд. 42/3, ) від 09 грудня 2019 року №І/41-47.

Зобов`язати Іллінівську сільську раду затвердити на першому пленарному засіданні, що відбудеться після вступу у законну силу рішення суду проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надати у власність ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) земельну ділянку (кадастровий номер :04:000:0001) загальною площею 2,0000 га, розташовану на землях сільськогосподарського призначення Іллінівської (Новополтавської) сільської ради, Костянтинівського району, Донецької області (за межами населених пунктів) для ведення особистого селянського господарства.

Стягнути за рахунок Іллінівської сільської ради (85143, Донецька обл., Костянтинівський р-н, с. Іллінівка, вул. Адміністративна, буд. 42/3, ) на користь Державного бюджету України судові витрати у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецькій окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення прийнятий в письмовому провадженні 12 травня 2020 року.

Суддя І.Г. Аляб`єв