Справа № 440/2281/20
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2020-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

12 травня 2020 рокум. ПолтаваСправа № 440/2281/20

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Гіглава О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю "Приват-Агро-Альянс" про скасування постанови та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

04 травня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю "Приват-Агро-Альянс", про:

- скасування постанови про арешт майна боржника від 23.12.2019 ВП№60672936, винесеної державним виконавцем Соборного ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Крайняк М.С. в частині накладення арешту права оренди на земельну ділянку за кадастровим номером :00:004:0077 площею 6,4648 га за цільовим призначенням "для ведення товарного сільськогосподарського виробництва", що належить на праві власності ОСОБА_1 ;

- зобов`язання державного виконавця Соборного ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Крайняк М.С. виключити (вилучити) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про арешт права оренди земельної ділянки за кадастровим номером :00:004:0077 площею 6,4648 га за цільовим призначенням "для ведення товарного сільськогосподарського виробництва", що належить на праві власності ОСОБА_1 .

Відповідно до приписів пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За змістом статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи; суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Водночас, визначальними ознаками приватноправових відносин є, зокрема, наявність майнового чи немайнового особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач зазначила, що вона є власником земельної ділянки з кадастровим номером :00:004:0077 площею 6,4648 га з цільовим призначенням "для ведення товарного сільськогосподарського виробництва". Між позивачем та ТОВ "Приват-Агро-Альянс" 01.07.2010 укладено договір оренди землі, згідно з яким в оренду товариству позивач передала земельну ділянку за кадастровим номером :00:004:0077 площею 6,4648 га. За твердженням ініціатора звернення, договір укладено на 10 років. Разом з цим, у подальшому, позивач довідалася, що державний виконавець спірною постановою наклав арешт на майнові права боржника- ТОВ "Приват-Агро-Альянс", зокрема, на право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :00:004:0077, чим порушив право власності ОСОБА_1 на таку земельну ділянку.

Повідомлені позивачем обставини та надані на їх підтвердження письмові докази свідчать про те, що даний спір ініційований з метою захисту правомочностей власника нерухомого майна.

Згідно з частиною першою статті 59 Закону України від 2.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.02.2020 у справі №813/1341/15 зазначила, що оскарження дій та рішень державного виконавця, спрямованих на арешт спірного майна, не приведе до належного захисту прав позивача, оскільки навіть визнання судом таких дій чи рішень протиправними не буде підставою для винесення виконавцем постанови про зняття арешту з майна, з огляду на вичерпний перелік цих підстав, установлений статтею 59 Закону №1404-VІІІ.

На цій підставі Великою Палатою Верховного Суду зроблений висновок про те, що спір про визнання протиправними та скасування постанов державного виконавця про накладення арешту на майно є цивільно-правовим та залежно від суб`єктного складу має бути вирішений за правилами цивільного або господарського судочинства.

Суд, з огляду на вищевикладені фактичні обставини цього спору, зауважує, що належний захист прав позивача у порядку адміністративного судочинства є неможливим, адже в силу наведених приписів частини першої статті 59 Закону №1404-VІІІ права власника майна у спірних відносинах можуть бути відновлені виключно шляхом пред`явлення позову про зняття з нього арешту.

Згідно з частиною першою статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, даний спір належить розглядати за правилами цивільного судочинства.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За таких обставин, у відкритті провадження у справі за даним позовом належить відмовити.

Керуючись статтями 4, 19, 170 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю "Приват-Агро-Альянс" про скасування постанови та зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити позивачу право звернутись з даним позовом до місцевого загального суду у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України.

Копію ухвали надіслати ініціатору звернення разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Другого апеляційного адміністративного суду, з урахуванням положень пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Суддя О.В. Гіглава