Справа № 160/1744/19
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2020-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

30 квітня 2020 року м. Дніпросправа № 160/1744/19

головуючий суддя І інстанції - Віхрова В.С.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,

суддів: Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву Ліквідаційної комісії Управління МВС України на Придніпровській залізниці про роз`яснення судового рішення у справі за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , Міністерства внутрішніх справ України та Ліквідаційної комісії Управління МВС України на Придніпровській залізниці на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.09.2019 року в адміністративній справі № 160/1744/19 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Управління МВС України на Придніпровській залізниці про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на займаній посаді,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 20.02.2020 року апеляційні скарги Міністерства внутрішніх справ України та Ліквідаційної комісії Управління МВС України на Придніпровській залізниці було залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.09.2019 в адміністративній справі № 160/1744/19 було змінено в частині стягнення з управління МВС України на Придніпровській залізниці на користь ОСОБА_1 заробітної плати та викладено абзаци 4 та 5 його резолютивної частини в наступній редакції:

«Стягнути з Ліквідаційної комісії Управління МВС України на Придніпровській залізниці на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 17.01.2019 р. по 20.02.2020 року у розмірі 82106.84 грн. без урахування сплати податків та інших обов`язкових платежів.

Стягнути з Ліквідаційної комісії Управління МВС України на Придніпровській залізниці на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 01.08.2018 р. по 16.01.2019 р. у розмірі 34760.56 грн. без урахування сплати податків та інших обов`язкових платежів».

В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.09.2019 в адміністративній справі №160/1744/19 було залишено без змін.

23.03.2020 року на адресу апеляційного суду від Ліквідаційної комісії Управління МВС України на Придніпровській залізниці надійшла заява про роз`яснення судового рішення.

В наведеній заяві, відповідач просить роз`яснити вказану постанову суду апеляційної інстанції в частині, що стосується необхідності відрахування податків та інших обов`язкових платежів із суми грошового забезпечення позивача за час вимушеного прогулу за період з 17.01.2019 року по 20.02.2020 року у розмірі 82106.84 грн. та грошового забезпечення за період з 01.08.2018 року по 16.01.2019 року у сумі 34760.56 грн.

Розглянувши вказану заяву, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку щодо необхідності її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Отже, ст. 254 КАС України визначено порядок вирішення питання щодо роз`яснення судового рішення задля усунення такого недоліку, як його незрозумілість, що перешкоджає належному виконанню судового рішення. При цьому, в заяві про роз`яснення рішення заявник має зазначити, що саме в резолютивній частині судового рішення є незрозумілим, у чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом, та обов`язково, без відступлення від змісту рішення.

Також, роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання.

Як вбачається з поданої відповідачем заяви про роз`яснення судового рішення, останній просить роз`яснити постанову суду апеляційної інстанції в частині необхідності відрахування податків та інших обов`язкових платежів із суми грошового забезпечення позивача за час вимушеного прогулу за період з 17.01.2019 року по 20.02.2020 року у розмірі 82106.84 грн. та грошового забезпечення за період з 01.08.2018 року по 16.01.2019 року у сумі 34760.56 грн., а саме чи підлягають вказані кошти перерахуванню на картковий рахунок позивача в повному обсязі чи з останніх підлягають відрахуванню суми обов`язкових податків та зборів.

Так, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що згідно ст. 235 Кодексу законів про працю України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до ст. 236 Кодексу законів про працю України, у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Відповідно до абз. 5 п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 13 «Про практику застосування законодавства про оплату праці» задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Відтак, в силу наведених правових приписів та висновків Верховного Суду України, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне роз`яснити, що суми грошового забезпечення за період з 17.01.2019 року по 20.02.2020 року у розмірі 82106.84 грн. та грошового забезпечення за період з 01.08.2018 року по 16.01.2019 року у сумі 34760.56 грн. визначені судом до стягнення з Ліквідаційної комісії Управління МВС України на Придніпровській залізниці без урахування податків та зборів, які в свою чергу підлягають утриманню останньою з вказаних сум у відповідності до приписів чинного законодавства при виплаті позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Ліквідаційної комісії Управління МВС України на Придніпровській залізниці про роз`яснення судового рішення - задовольнити.

Роз`яснити Ліквідаційній комісії Управління МВС України на Придніпровській залізниці, що стягнуті з останньої на користь ОСОБА_1 суми грошового забезпечення за період з 17.01.2019 року по 20.02.2020 року у розмірі 82106.84 грн. та грошового забезпечення за період з 01.08.2018 року по 16.01.2019 року у сумі 34760.56 грн. визначені судом без урахування податків та зборів, які в свою чергу підлягають утриманню з вказаних сум Ліквідаційною комісією Управління МВС України на Придніпровській залізниці у відповідності до приписів чинного законодавства при їх виплаті позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду на підставі ст. ст. 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов