Справа № 697/500/20
Суддя: Льон О. М.
Дата ухвалення: 2020-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 697/500/20
Провадження № 2-а/697/17/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2020 року м. Канів

Суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області Льон О.М. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції в м. Київ, старшого лейтенанта поліції Павлючок Андрія Павловича про скасування постанови про накладення адміністративного правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Канівського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до Інспектора Управління патрульної поліції в м. Київ, старшого лейтенанта поліції Павлючок Андрія Павловича про скасування постанови про накладення адміністративного правопорушення. В обґрунтування позову вказує, що 08.03.2020 інспектором Управління патрульної поліції в м. Києві, старшим лейтенантом поліції Павлючок Андрієм Павловичем, відносно нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАК №2216447. В тексті даної постанови вказано, що він 08.03.2020 близько 16:39 год. керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ 210130 державний номерний знак НОМЕР_1 з відсутнім переднім номерним знаком встановленого зразка, який повинен бути встановлений у передбаченому для цього місці, чим порушив п.30.2 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.6 ст. 121 КУпАП, у зв`язку з чим на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн. Вважає постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки він 08.03.2020 будь якими транспортними засобами не керував. В дійсності в м. Києві по вул. Мілютенка, 42А, близько 16.39 на стоянці знаходився автомобіль ВАЗ 210130, державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить йому на праві власності згідно свідоцтва про державну реєстрацію. Вийшовши з житлового будинку ним було виявлено, що біля його автомобіля перебуває патрульний автомобіль поліції і працівники поліції ззовні оглядають автомобіль. Він підійшов та запитав чому їх цікавить його автомобіль, після чого інспектор поліції попросив надати для перевірки документи на транспортний засіб та повідомив про те, що на належному йому автомобілі на передньому бампері відсутній державний номерний знак, за цих обставин на його думку ним порушено п.30.2 ПДР України, в наслідок чого вчинено адміністративне правопорушення передбачене ст.121 ч.6 КУпАП. Без розгляду справи та ігноруючи його вимоги щодо надання допомоги адвоката, відповідачем без надання будь-яких доказів винуватості та причетності до інкримінуємого правопорушення на місці знаходження автомобіля було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАК №2216447. При винесенні оскаржуваної постанови інспектором не ознайомлено особу відносно якої в дійсності було винесено постанову, з правами визначеними ст. 268 КУпАП, що є грубим порушенням, та тільки даний факт вже може бути підставою для скасування постанови. Оскаржувана постанова не містить відомостей про строки та порядок її оскарження, що є порушенням ст.283 КУпАП. Державний номерний знак на задньому бампері автомобіля знаходився у встановленому місці, тому категорично стверджувати про відсутність державного номерного знаку не можна. Дії інспектора поліції були незаконні, оскільки він належним чином не з`ясував наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, не провів розгляд справи належним чином в наслідком чого є безпідставне притягнення його до адміністративної відповідальності. Просить суд скасувати визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову серія ЕАК №2216447 від 08.03.2020 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

У ході розгляду справи проведено наступні процесуальні дії:

Ухвалою судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області Русакова Г.С. від 16.03.2020 відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 02.04.2020, відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву.

02.04.2020 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов.

02.04.2020 розгляд справи не відбувся у зв`язку з перебуванням головуючого на лікарняному.

Згідно розпорядження Канівського міськрайонного суду Черкаської області №275 від 16.04.2020, у зв`язку із припиненням повноважень судді Русакова Г.С., та з метою недопущення порушення строку розгляду справи, 16.04.2020 було проведено повторний автоматичний розподіл справи, справу передано для подальшого розгляду судді Льон О.М.

Ухвалою судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області Льон О.М. від 21.04.2020 справу прийнято до свого провадження та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, призначено судове засідання на 06.05.2020.

Відповідно до вимог ст. 19, 257 КАС України дана справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач належними чином повідомлявся про розгляд даної справи в суді, ним було отримано копію позовної заяви з доданими до неї додатками та направлено на адресу суду у встановлений судом строк відзив на позовну заяву (а.с.14-16). Представник відповідача у відзиві на позов зазначає, що позивач керував транспортним засобом без переднього номерного знаку, що підтверджується відео зробленого за допомогою комплексної системи відеоспостереження м. Києва, яке додано до відзиву. Інспектором було забезпечено позивачу можливість реалізації прав, визначених ст. 268 КУпАП при розгляді справи. У задоволенні позовних вимог просить відмовити.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі не викликались.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 263-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

За таких обставин справа розглянута за наявними матеріалами.

Суд дослідивши письмові матеріали справи, в тому числі і письмовий відзив на позовну заяву, оглянувши відеозапис, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного.

Спірні правовідносини врегульовані нормами Конституції України, Законом України «Про Національну поліцію», Кодексом України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою КМУ від 10.10.2001 №1306, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено ч. 1 ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

За змістом п. 1-2 ч. 1ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 6 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень» належить перевірити, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

В судовому засіданні встановлено, що 08.03.2020 старшим лейтенантом поліції 3 батальйону 5 роти УПП в м. Київ Павлючок А.П. було винесено постанову серії ЕАК № 2216447 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, яке зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно з якою на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення - штраф у розмірі 170 грн., за скоєне ним адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП, а саме за те, що останній 08.03.2020 о 16 год. 39 хв. у м. Києві вул. Мілютенка, 42А, керував транспортним засобом ВАЗ 2130 д.н.з. НОМЕР_3 , з відсутнім переднім номерним знаком встановленого зразка, який повинен бути встановлений у передбаченому для цього місці, чим порушив п. 30.2 ПДР України - забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чистими і достатньо освітленими (а.с.3 на звороті).

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306, та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Частиною 6 ст.121 КУпАП встановлено, що керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, без номерного знаку або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знаку з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 статті 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, передбачені частиною шостою статті 121 КУпАП.

Згідно з п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення, в т.ч. передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП, без складання відповідного протоколу.

Відповідно до положень п. 2 розділу III Інструкції, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене, зокрема, ч. 6 ст.121 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Положеннями ч. 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Слід зазначити, що Законом України від 14.07.2015 № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до ст. 258 КУпАП, зокрема, доповнено абзацом 4, зі змісту якого вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП.

Зазначені норми права вказують на те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 6 ст. 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення правопорушення. При цьому, не здійснюється провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом IV КУпАП.

Згідно статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, у тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому такі кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Представником відповідача на підтвердження факту порушення позивачем ОСОБА_1 правил дорожнього руху надано диск з відеозаписами, а саме: VIDEO_1; VIDEO_2 (здійснені за допомогою комплексної системи відеоспостереження міста Києва), які приєднано до матеріалів справи (а.с.20).

В ході розгляду справи було оглянуто диск відеозапису правопорушення, який підтвердив законність дій старшого лейтенанта поліції 3 батальйону 5 роти УПП в м. Київ Павлючок А.П. під час складання оскаржуваної постанови, оскільки на відеозапису видно, що позивач, керував транспортним засобом ВАЗ 2130 д.н.з. НОМЕР_2 без переднього номерного знаку, що є порушенням п.30.2 ПДР та за що передбачена відповідальність за ч. 6 ст. 121 КУпАП, тоді як позивач ОСОБА_1 у позовній заяві заперечував факт керування транспортним засобом та стверджував, що його транспортний засіб перебував на автомобільній стоянці.

За пунктом 1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні грунтуватися на вимогах цих Правил.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9. ПДР України).

За змістом п.30.2 Правил, серед іншого, на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка. Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чистими і достатньо освітленими.

Здійснений відеозапис є візуальною інформацією про обставини, які мають значення для справи, тому даний відеозапис є саме доказом по справі, відповідно до ст. 251 КУпАП.

Оцінивши вказані докази в їх сукупності, суд робить висновок про те, що старшим лейтенантом поліції 3 батальйону 5 роти УПП в м. Київ Павлючком А.П. обґрунтовано було притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 121 КУпАП, тому підстави для скасування оскаржуваної постанови серії ЕАК №2216447 від 08.03.2020 відсутні.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що твердження позивача щодо відсутності у оскаржуваній постанові порядку та строку її оскарження є помилковим, оскільки ця інформація міститься на звороті оскаржуваної постанови, оригіналу якої позивачем до суду не надано.

Аналізуючи наведене, враховуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, доведена, а тому позов позивача не підлягає до задоволення.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 121, 251, 280 КпАП України, ст.ст.12, 20, 72-77, 122, 243-245, 250, 257, 286, 295 КАС України, суд-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позовом ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції в м. Київ, старшого лейтенанта поліції Павлючок Андрія Павловича про скасування постанови про накладення адміністративного правопорушення - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через Канівський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено 06.05.2020.

Суддя О . М . Льон