Справа № 560/2013/20
Суддя: Салюк П.І.
Дата ухвалення: 2020-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/2013/20
РІШЕННЯ

іменем України

07 травня 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Салюка П.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо нездійснення перерахунку (перегляду) розміру пенсії ОСОБА_1 ;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перерахувати (переглянути) з 06 квітня 2019 року розмір пенсії ОСОБА_1 з врахуванням страхового стажу та повного виконання мінімуму трудової участі у громадському господарстві за період роботи з 03 квітня 1991 року по 01 серпня 1998 року в колгоспі ім. 21 з`їзду КПСС Красногвардійського району Криму (з 29 січня 1993 року перейменованого в агрофірму колгосп "Нива", з 13 грудня 1996 року перейменованого в колективне сільськогосподарське підприємство "Агрофірма Нива").

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що після досягнення 60 років, 10 квітня 2019 року звернувся до відповідача із заявою для призначення пенсії за віком.

У червні 2019 року у Кам`янець - Подільському відділі обслуговування громадян головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області отримав повідомлення від 11 червня 2019 року №4049 про призначення пенсії за віком з 06 квітня 2019 року в розмірі 3890 грн., 41 коп. Визначено страховий стаж - 35 років 7 місяців 22 дні.

При обчислені страхового стажу позивачу не враховано період роботи в колгоспі ім. 21 з`їзду КПСС з 1991 року по 1998 рік та період роботи в КСП ім. Котовського за 1999 рік, оскільки трудова книжка оформлена неналежним чином. Для можливості зарахування до розрахунку страхового стажу періодів роботи в колгоспі ім. 21 з`їзду КПСС з 1991 року по 1998 рік та в КСП ім. Котовського за 1999 рік відповідно до повідомлення необхідно подати уточнюючі довідки.

У відповідь на звернення позивача Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області надіслало лист від 04 березня 2020 року №906-714/Р-02/8-2200/20. У листі зазначено, що довідки видані ООО "Агрофірма Нива" Красногвардійського району Республіки Крим Російської Федерації врахувати для обчислення стажу немає підстав, оскільки згідно з п. 3 ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" будь - який акт (рішення, документ) виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним.

Крім цього управлінням повідомлено, що оскільки позивач не надав копії первинних документів, які б підтверджували період роботи згідно трудової книжки, тому підстави для врахування періоду роботи з 03 квітня 1991 року по 01 серпня 1998 року для обчислення розміру пенсії відсутні.

З такими висновками позивач не погоджується, вважає що відповідачем з порушенням законодавства не враховано страховий стаж з 03 квітня 1991 року по 01 серпня 1998 року, тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 13 квітня 2020 року Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження в адміністративній справі та призначив розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

30 квітня 2020 року відповідач подав відзив на позов, в якому заперечує щодо задоволення позовних вимог та зазначає, що 27 вересня 2019 року головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області направлено запит № 31816/03 до Пенсійного фонду Російської федерації, щодо витребування довідок про період роботи і заробітну плату в "Агрофірмі Нива" Республіки Крим в 1991-1999 роках, а також проведення звірки відповідності наданих позивачем довідок первинним документам.

27 листопада 2019 року на адресу головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області надійшов лист № 8260/01-20 управління Пенсійного фонду Російської федерації в Джанкойському районі Республіки Крим, щодо неможливості проведення перевірки факту роботи і відомостей про заробітну плату ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що підприємство знаходиться в стані ліквідації і документи на зберігання до архіву не передані.

Копії інших первинних документів для підтвердження періоду роботи та заробітної плати за зазначений період, як це передбачено вимогами статті 40 Закону № 1058, позивачем не надано.

Тому на переконання відповідача у діях головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області не вбачається будь-якої неправомірності, при обчисленні розміру страхового стажу застосовано норми чинного законодавства.

У відзиві на позов відповідач також вказав про необхідність розгляду цієї справи з викликом сторін.

Частинами 5, 6 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Таким чином, зважаючи на те, що дана справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутня необхідність призначати розгляд справи в судовому засіданні. Тому клопотання відповідача до задоволення не підлягає.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області разом із відзивом також подав до суду клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду, оскільки позивачем пропущено строк звернення до суду.

В обґрунтування поданого клопотання відповідач зазначає, що оскільки пенсія є щомісячним періодичним платежем, тому з травня 2019 року позивач знав про розміри виплачуваної йому пенсії при цьому звернувся до суду лише в квітні 2020 року, а отже порушив передбачений ст.122 КАС України строк на звернення до адміністративного суду.

Вирішуючи вказане клопотання відповідача, суд зазначає, що відмова щодо врахування страхового стажу датована 04 березня 2020 року, а позивач звернувся з позовною заявою 10 квітня 2020 року, тобто в межах строку передбаченого статтею 122 КАС України, а тому вказане клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області задоволенню не підлягає.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд дійшов до наступних висновків.

Суд встановив, що ОСОБА_1 з 06 квітня 2019 року перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримує пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Пенсію ОСОБА_1 обчислено з урахуванням страхового стажу 36 років 1 місяць 4 дні (зараховано по 28 лютого 2019 року), коефіцієнт страхового стажу - 0, 36083. Заробітну плату враховано за періоди роботи з 01 липня 2000 року по 28 лютого 2019 року згідно даних персоніфікованого обліку. До страхового стажу позивача не враховано період роботи з 03 квітня 1991 року по 01 серпня 1998 року, оскільки згідно записів трудової книжки позивача від 01 березня 1993 року № 0181978 (сторінка 12) відомості про встановлений мінімум трудової участі в господарстві та фактичне його виконання членом колгоспу не завірені підписами відповідальних осіб в порушення пункту 6 Положення.

В лютому 2020 року позивач звернувся до головного управління з письмовим зверненням щодо можливості зарахувати до стажу період роботи з 03 квітня 1991 року по 01 серпня 1998 року в колгоспі. До заяви позивач додав: довідку від 24 липня 2019 року №191 про реорганізацію колгоспу ім. 21 з`їзду КПРС та довідку від 24 липня 2019 року №186 про період роботи в КСП "Агрофірма Нива "Красногвардійського району за період з 1991 по 1998 рік з відомостями про кількість відпрацьованих трудоднів, довідки від 24 липня 2019 року №187, №188, №189, №190 про заробітну плату за період з 1991 року по 1998 рік видані ООО "Агрофірма "Нива".

Листом головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 04 березня 2020 року № 906-714/Р-02/8-2200/20 позивача повідомлено про відсутність підстав для обрахунку стажу згідно довідок виданих ООО "Агрофірма "Нива" Красногвардійського району Республіки Крим Російської Федерації, оскільки вказані довідки видані органами, які знаходяться на тимчасово окупованій території України та створені у порядку не передбаченому Законом.

Вважаючи дії відповідача щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу періоду роботи з 03 квітня 1991 року по 01 серпня 1998 року в колгоспі протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Згідно із статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи являється трудова книжка.

На даний час Автономна Республіка Крим являється згідно закону тимчасово окупованою територією.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" тимчасово окупована територія України - є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції України та законів України.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктами 2.2, 2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затвердженої 20 червня 1974 року ДК СРСР по праці і соціальним питанням (у редакції, яка діяла на момент заповнення трудової книжки в спірні періоди роботи) заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства в присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийому на роботу. Всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, перевід на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а при звільненні у день звільнення повинні точно відповідати тексту наказу.

На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських та інших документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення".

У свою чергу, згідно з пунктом 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Тобто, для оформлення пільгової пенсії необхідно надати до органів Пенсійного фонду трудову книжку та/або уточнюючу довідку.

Дані щодо періоду роботи позивача з 03 квітня 1991 року по 01 серпня 1998 року в колгоспі ім. 21 з`їзду КПСС Красногвардійського району Криму (з 29 січня 1993 року перейменованого в агрофірму колгосп "Нива", з 13 грудня 1996 року перейменованого в колективне сільськогосподарське підприємство "Агрофірма Нива"), наявні в його трудовій книжці, співпадають з даними вказаними у довідці від 24 липня 2019 року №191 про реорганізацію колгоспу ім. 21 з`їзду КПРС та довідці від 24 липня 2019 року №186 про період роботи в КСП "Агрофірма Нива "Красногвардійського району за період з 1991 по 1998 рік з відомостями про кількість відпрацьованих трудоднів, а також довідками від 24 липня 2019 року №187, №188, №189, №190 про заробітну плату за період з 1991 року по 1998 рік виданими ООО "Агрофірма "Нива".

Таким чином, наявність загального страхового стажу позивача з 03 квітня 1991 року по 01 серпня 1998 року підтверджується наданими позивачем доказами: трудової книжкою та уточнюючими довідками.

При цьому суд зазначає, що, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 22.10.2018 у справі № 235/2357/17.

Таким чином, доводи відповідача про неможливість зарахування наданих позивачем довідок є не обґрунтованими.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) розвиває цей принцип у своїй практиці. Наприклад, у справах "Лоізіду проти Туречиини" (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), "Кіпр проти Туреччини" (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016). "Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді ЄСПЛ, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать".

Відсутність у відповідача можливості здійснити перевірку відомостей на підприємстві, яке знаходиться на не підконтрольній українській владі території не може слугувати підставою для відмови особі у реалізації наявного у нього права на пенсійне забезпечення.

Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Тобто в розрізі даної справи та за умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних (надуманих) підстав.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд, зокрема, у постановах від 28 серпня 2018 року у справі № 175/4336/16-а, від 25 вересня 2018 року у справі № 242/65/17, від 27 лютого 2019 року у справі №423/3544/16-а та від 31 січня 2019 року у справі №233/1181/17.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1-2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1-2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд, на підставі наданих доказів у їх єдності та сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов - задоволити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо неврахування до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 03 квітня 1991 року по 01 серпня 1998 року в колгоспі ім. 21 з`їзду КПСС Красногвардійського району Криму (з 29 січня 1993 року перейменованого в агрофірму колгосп "Нива", з 13 грудня 1996 року перейменованого в колективне сільськогосподарське підприємство "Агрофірма Нива").

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок пенсії призначеної ОСОБА_1 з 06 квітня 2019 року із зарахуванням до загального страхового стажу періоду роботи з 03 квітня 1991 року по 01 серпня 1998 року в колгоспі ім. 21 з`їзду КПСС Красногвардійського району Криму (з 29 січня 1993 року перейменованого в агрофірму колгосп "Нива", з 13 грудня 1996 року перейменованого в колективне сільськогосподарське підприємство "Агрофірма Нива"), та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути на користь ОСОБА_1 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10, Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя П.І. Салюк