Справа № 296/5028/16-а
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2020-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

Справа № 296/5028/16-а

05 травня 2020 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Курка О. П.

перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 27 лютого 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про стягнення грошової компенсації за продовольче забезпечення,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 27 лютого 2018 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, заявивши одночасно клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2020 року підстави, викладені в обґрунтування вказаного клопотання визнано неповажними, апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання ухвали шляхом звернення до апеляційного суду із обґрунтованим клопотанням про поновлення строку із наведенням інших поважних причин для його поновлення, якщо такі є.

Роз`яснено апелянту, що неподання заяви про поновлення строку в зазначений строк або визнання підстав для поновлення строку апеляційного оскарження неповажними, згідно п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України, є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження.

В межах встановленого судом строку, від позивача надійшла заява про поновлення та продовження процесуального строку на оскарження постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 27 лютого 2018 року у справі №296/5028/16-а.

В обґрунтування доводів вказаної заяви, позивач посилається на те, що надіславши на адресу районного суду клопотання від 14.08.2017 року про розгляд справи за його відсутності, він, враховуючи суспільно - політичну ситуацію, що склалася в країні в період 2017-2019 років, та враховуючи незадовільний стан його здоров`я, очікував та сподівався на те, що суд повідомить його про результат розгляду справи та надішле примірник ухваленого рішення. Також позивач зазначає про самостійне звернення до районного суду після 14.08.2017 року щодо результатів розгляду даної справи.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для задоволення заявленого клопотання, суд виходить з наступного.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 295 КАС України строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Разом з цим, суд звертає увагу, що існування процесуальних строків на оскарження судових рішень зумовлене вимогами щодо забезпечення швидкого та ефективного розгляду справ, дисциплінування поведінки учасників процесу. Саме тому закон передбачає різноманітні способи визначення проміжку часу, протягом якого такі учасники можуть здійснити свої процесуальні права.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011 обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Отже, право на апеляційне оскарження судових рішень не є абсолютним та може обмежуватись встановленими законом процесуальними строками.

При цьому, як зазначив Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у пункті 39 справи "Устименко проти України", принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представити свою справу за таких умов, які не ставлять його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Кожній стороні повинна бути надана можливість знати про зауваження або докази, надані іншою стороною, включаючи апеляційну скаргу, та надати власні зауваження з цього приводу.

У пунктах 46, 47 цього ж Рішення ЄСПЛ вказує на те, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі "Рябих проти Росії"). Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі "Пономарьов проти України").

Отже, для поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого законом, необхідно встановити наявність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, які об`єктивно перешкоджали особі вчасно подати апеляційну скаргу.

Водночас, необхідно зазначити, що позивач зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

При цьому, підставою для поновлення процесуальних строків (у тому числі і строку на апеляційне оскарження судових рішень) можуть бути лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами справи певних процесуальних дій (зокрема, оскарження рішення суду у визначений строк), які повинні бути підтверджені належними доказами.

В розрізі викладеного, колегія суддів зазначає, що наведені апелянтом у заяві про поновлення та продовження строку на звернення до суду обставини, не пов`язані з дійсними істотними перешкодами для звернення до суду та не приймаються судом як поважні причини пропуску строку, зокрема, з огляду на те, що всі вказані у заяві обставини пропуску строку залежали виключно від волі позивача та вказують лише про неналежне виконання учасником справи процесуальних обов`язків.

Так, зокрема, колегія суддів критично ставиться до посилання позивача в обгрунтування підстав, що стали перешкодою для вчасного отримання ним інформації про результати розгляду даної справи районним судом, на такі обставини, як проведення в країні люстрації та судової реформи, переатестації суддів та оновлення їх допуску до здійснення правосуддя, проведення виборів Президента України, розпуск та вибори Верховної Ради України в 2019 році. В даному випадку, тлумачення вказаних обставин, як об`єктивних та непереборних, і таких, що не залежали від волі позивача, є безпідставним та розкриває виключно суб`єктивне відношення позивача до вказаних подій. Суд апеляційної інстанції не може застосувати їх до правовідносин, що мають місце між сторонами в даній справі, оскільки останні не є реальною перешкодою у реалізації позивачем його процесуальних прав та обов`язків.

Також, судова колегія не приймає до уваги доводи позивача про ігнорування районним судом його неодноразових звернень, оскільки останні жодним чином не підтвердженні належними та допустимими доказами. Посилання позивача на факт неодноразового надсилання на адресу суду відповідних клопотань про отримання копії оскаржуваної постанови розцінюються судом апеляційної інстанції як доказ обізнаності позивача про факт ухвалення районним судом рішення у даній справі, протягом всього періоду часу з моменту ухвалення рішення до моменту його отримання, що мало місце 10 березня 2020 року.

При цьому, колегія суддів зауважує, що всі учасники справи є рівними перед законом і судом, зобов`язанні діяти вчасно та в належний спосіб, в тому числі, при оскарженні судових рішень в апеляційному порядку, у зв`язку з чим, будь-які зволікання останніх не свідчать про неухильне виконання покладених на них обов`язків як учасника справи і намір добросовісної реалізації права на апеляційний перегляд справи.

За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що наведені позивачем причини для поновлення строку на апеляційне оскарження є неповажними, а тому підстави для поновлення пропущеного апелянтом строку на звернення до суду з апеляційною скаргою - відсутні.

Приписами пункту 4 частини 1 статті 299 КАС України імперативно визначено, що у разі якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження,

З огляду на те, що поважні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження позивачем постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 27 лютого 2018 року не зазначені, суд відмовляє апелянту у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ч.3 ст.298, п.4 ч.1 ст.299 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

1. Заяву ОСОБА_1 про поновлення та продовження процесуального строку на оскарження постанови Корольовського районного суду міста Житомир від 27 лютого 2018 року залишити без задоволення.

2. Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 27 лютого 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про стягнення грошової компенсації за продовольче забезпечення.

3. Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

4. Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надіслати учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач Біла Л.М.

Судді Гонтарук В. М. Курко О. П.