Справа № 420/5345/18
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2020-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5345/18
УХВАЛА

12 травня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасишиної О.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду по справі № 420/5345/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Кабінету Міністрів України про визнання протиправними дії щодо обчислення та перерахунку пенсії та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла заява Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду по справі № 420/5345/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Кабінету Міністрів України про визнання протиправними дії щодо обчислення та перерахунку пенсії та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою від 20.03.2020 року прийнято до провадження вказану заяву.

Ухвалою від 25.03.2020 року зупинено провадження у даній справі до завершення обмежувальних протиепідемічних заходів.

Ухвалою від 12.05.2020 року поновлено провадження у справі.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06.12.2018 року Позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83; ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Кабінету Міністрів України (місцезнаходження: 01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2; ) про визнання протиправними дії щодо обчислення та перерахунку пенсії та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено повністю, а саме: визнано протиправними дії відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, що не відповідають вимогам ст. ст. 43, 63 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ, щодо обчислення і перерахунку ОСОБА_1 пенсії, з 01.01.2018 року 50 відсотків, з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року 75 відсотків, з 01.01.2020 року 100 відсотків суми підвищення пенсії визначеного станом на 01.03.2018 року, щодо обмеження підсумка пенсії її максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами (13730,00 грн.), установлених для осіб, які втратили працездатність і фактичною виплатою 11292,00 грн.; зобов`язагл відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати ОСОБА_1 пенсію з 01.01.2018 року, з розрахунку 100% від підвищення: 4876,00 грн., з урахуванням максимального розміру пенсії 13730,00 грн., що у підсумку песії (з надбавками) складає: 15602,00 грн. із послідуючим її перерахунком у відповідності до діючого законодавства та сплатити заборгованість, що виникла у зв`язку з перерахуванням пенсії на час ухвалення рішення судом із врахуванням раніше виплачених сум.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.05.20219 року Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2018 року -скасовано, прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково, а саме: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження підсумка пенсії ОСОБА_1 , після проведеного перерахунку 01.01.2018 року, максимальним розміром - десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність (13730,00 грн.); зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01.01.2018 року перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ пенсії, з урахуванням відповідних виплат, що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704, без обмежень максимального розміру пенсії, з урахуванням вже виплачених сум. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

16.03.2020 року представник Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) звернувся до суду із заявою про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду, в обґрунтування якої зазначив, що Постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.05.20219 року досі не виконано.

25.03.2020 року (вх. № ЕП/3531/20) представником відповідача до канцелярії суду подані письмові заперечення.

В судове засідання сторони по справі не з`явились, про дату, час та місце судового засідання сповіщались належним чином, від позивача, відповідача та заявника в матеріалах справи наявні клопотання про розгляд заяви без їх участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 378 КАС України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

За таких обставин суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, суд на підставі положень ст.378 КАС України, приходить до висновку про необхідність задоволення заяви позивача з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч.3 ст.378 КАС України).

Аналізуючи вищенаведені норми права, суд зазначає, що під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Верховного Суду від 12.04.2018 року (справа №759/1928/13-а).

Як встановлено з матеріалів справи, суд для відновлення права позивача визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження підсумка пенсії ОСОБА_1 , після проведеного перерахунку 01.01.2018 року, максимальним розміром - десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність (13730,00 грн.) та зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01.01.2018 року перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ пенсії, з урахуванням відповідних виплат, що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704, без обмежень максимального розміру пенсії, з урахуванням вже виплачених сум. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Згідно з частинами 1, 3 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Підставою для застосування правил цієї норми є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об`єкта стягнення або з інших причин.

Під зміною способу і порядку виконання судового рішення розуміють застосування судом нових заходів щодо його реалізації у зв`язку з неможливістю виконання цього рішення визначеними способом і порядком. При цьому зміна способу виконання не має змінювати (зачіпати) суті самого судового рішення.

Отже, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів може змінити спосіб і порядок виконання рішення суду. При цьому під обґрунтованими підставами слід розуміти наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, тобто такими, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення суду у раніше встановлений судом спосіб та наявність таких обставин має бути підтверджена належними та допустимими доказами.

Таким чином, для зміни способу і порядку виконання судового рішення, підставами є обставини, які роблять виконання неможливим.

Як встановлено судом, постановою державного виконавця від 04.06.2019 відкрито виконавче провадження №59255554 з примусового виконання виконавчого листа №420/5345/18.

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеськійй області листом від 01.07.2019 року, зазначило, що виплата пенсії буде здійснена відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649 та в межах повноважень, покладених на Управління.

Саме посилаючись на ці обставини, державний виконавець звернувся до суду із заявою про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду шляхом винесення рішення про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 пенсії у сумі 11929 грн. 49 коп.

Між тим, суд, аналізуючи норми статті 378 КАС України у системному зв`язку із нормами, які гарантують право на судовий захист і передбачають форми й способи його реалізації, прийшов до висновку, що в контексті спірних правовідносин обставини, якими обґрунтовується необхідність зміни способу і порядку виконання судового рішення, не можуть бути підставами для такої зміни, позаяк обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не може бути змінений на стадії виконання судового рішення і поза межами судового розгляду позову по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Згідно п. 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року №845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Однак, вказане жодним чином не підтверджує наявність обставин, що унеможливлюють виконання судового рішення після пред`явлення належного виконавчого листа до виконання, а відтак підстави для зміни способу і порядку виконання судового рішення - відсутні.

Відтак, оскільки зміна способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права позивача, крім того, заявником не надано до суду доказів на підтвердження наявності обставин, що унеможливлюють виконання судового рішення після пред`явлення належного виконавчого листа до виконання, а відтак підстави для зміни способу і порядку виконання судового рішення відсутні, тому у задоволенні подання державного виконавця слід відмовити.

Аналогічна правова позиція при вирішенні спорів цієї категорії була неодноразово висловлена Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 11.11.2014 року (справи №21-394а14, №21-475а14), від 25.11.2014 року (справа №21-506а14), від 13.01.2015 року (справа №21-604а14), від 17.02.2015 року (справа №21-622а14), від 14.04.2015 року (справа №21-78а15).

Керуючись ст. ст. 248, 256, 294, 295, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду по справі № 420/5345/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Кабінету Міністрів України про визнання протиправними дії щодо обчислення та перерахунку пенсії та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення, відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала оскаржується в порядку та строки ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складено та підписано 12.05.2020р.

Суддя О.М. Тарасишина