Справа № 191/1847/19 (2-а/191/19/19)
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2020-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

23 квітня 2020 року м. Дніпросправа № 191/1847/19 (2-а/191/19/19)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Дурасової Ю.В.,
суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції

на рішення Синельниківського міськрайонного суду від 19.06.2019 (головуючий суддя Гречко Ю.В.)

у справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора 2 батальону 3 роти УПП в Дніпропетровській області сержанта поліції Калініна Сергія Михайловича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до відповідача інспектора 2 батальону 3 роти УПП в Дніпропетровській області сержанта поліції Калініна Сергія Михайловича про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Позов обґрунтовано тим, що 12 травня 2019 року інспектором УПП Дніпропетровської області сержантом поліції Калініним Сергієм Михайловичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 121 ч. 1 КУпАП, згідно якої на позивача було накладено штраф у розмірі 340 грн. Дії відповідача вважає протиправними, а постанову такою, що підлягає скасуванню з огляду на те, що він був притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення, якому фізично не міг запобігти та уникнути його.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.06.2019 позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ЕАВ №1145481 від 12.05.2019 р., якою ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП закрито.

Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що постанова серії ЕАВ №1145481 від 12.05.2019 р. складена за відсутністю належних доказів та з порушенням чинного законодавства.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Управлінням патрульної поліції Департаменту патрульної поліції подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та винести нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначає, що факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписом, який суд першої інстанції не взяв до уваги. Вказує на те, що достатнім доказом вчинення правопорушення є відповідні пояснення поліцейських, які знаходились в одному екіпажі з поліцейським, який виніс оскаржувану постанову.

Позивачем до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу не надано, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно з постановою серії ЕАВ №1145481 від 12.05.2019 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Як зазначено в постанові, 12.05.2019 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ГАЗ Соболь НОМЕР_1 , здійснював рух, маючи тріщину лобового скла в зоні дії склоочисників більше ніж 10 сантиметрів, чим порушив п.6.8.6 ДСТУ 3649 та п.31.4.7 ПДР.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції до даних правовідносин правильно застосував норми КУпАП, КАС України.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Згідно з п. 31.1 ПДР України технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації

Перелік технічних несправностей, у випадку настання яких забороняється експлуатація транспортних засобів, перелічено у Правилах дорожнього руху.

Згідно з п. 6.8.5 ДСТУ 3649:2010, затверджений Наказом від 28.12.2010 N 630, на вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників.

Відповідно до п. 31.5. Правил дорожнього руху України зазначає, що у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Водночас, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що статтею 251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч.2 ст.77 КАС України).

Зазначена норма вказує на те, що саме на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок по доведенні правомірності своїх дій/рішень. При цьому суб`єкт владних повноважень при винесенні постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності має чітко дотриматися вимог КУПАП.

Так, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП, зокрема, у постанові, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Однак, постанова серії ЕАВ № 1145481 від 12.05.2019 не містить наведення доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення (а.с. 6).

При цьому, матеріали справи не містять відеозапис, на який здійснено посилання в апеляційній скарзі.

Отже, постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не містить посилання на відеоприлад/технічний засіб за допомогою якого було вчинено відеозапис, що порушує вимоги ст. 283 КУПАП України.

В силу ст. 283 КУПАП України, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім визначених частиною 2 статті 283 КУпАП, зокрема, повинна містити відомості щодо технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис.

Таким чином, всупереч приписам ст. 283 КУпАП, суб`єктом владних повноважень не зазначено в постанові про наявність відеозапису (в графі «До постанови додаються» - запис не міститься).

Натомість постанова у справі про адміністративне правопорушення містить лише відомості, внесені відповідачем, без зазначення доказів, що підтверджують вчинення правопорушення.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції ця обставина обґрунтовано ставить під сумнів надання доказів відповідачем щодо вчинення правопорушення позивачем.

Аналогічна правова позиція щодо покладення обов`язку доказування саме на відповідача в подібних правовідносинах, викладена в постановах Верховного Суду від 08 листопада 2018 року по справі № 201/12431/16-а, від 23 жовтня 2018 року по справі № 743/1128/17, від 15 листопада 2018 року по справі № 524/5536/17.

Колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на те, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинуватості особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому, в силу ч.2 ст.77 КАС України саме на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок по доведенні правомірності своїх дій/рішень.

Оскільки суб`єктом владних повноважень порушено вимоги КУПАП при винесенні постанови серії АР № 885327 від 12.10.2019, не можна дійти висновку, належним чином підтверджено факт вчинення позивачем правопорушення.

Бездоганне виконання суб`єктом владних повноважень процесуальних/процедурних норм є запорукою притягнення винної особи до відповідальності. Однак порушення таких приписів може бути покладено в основу скасування постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Отже, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції рішенням суду першої інстанції права, свободи та інтереси позивача захищені, а права та інтереси відповідача не порушені.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

В силу ч. 3 ст. 272 КАС України справи, визначені статтею 286 КАС не підлягають оскарженню в касаційному порядку.

З огляду на характер спірних правовідносин, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Рішення Синельниківського міськрайонного суду від 19.06.2019 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Повний текст постанови виготовлено 30.04.2020.

Головуючий суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова