Справа № 415/277/20
Суддя: Луньова Д. Ю.
Дата ухвалення: 2020-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 415/277/20
Провадження № 2-а/415/138/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2020 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Луньової Д.Ю.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Хомутова Максима Володимировича (місце знаходження: вул. Штейгерська, 8, м. Лисичанськ, Луганська область, 93100) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Лисичанського міського суду Луганської області з даним адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАК № 1901518 від 25 грудня 2019 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 25 грудня 2019 року інспектором взводу № 1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Хомутовим М.В. був розглянутий матеріал адміністративної справи, про начебто порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху України. За наслідками розгляду справи поліцейський виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме позивач керуючи транспортним засобом за адресою: Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Малиновського, біля буд. № 10, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не зменшив швидкості та не зупинився, чим створив перешкоду для пішоходу, чим порушив п. 18.1 правил дорожнього руху України.

Позивач вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню. В своїх діях позивач не вбачає ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, зазначає, що він не порушував правила дорожнього руху в час та за обставинами, що зазначені в постанові. В обґрунтування позову, позивач зазначив відеозапис, на якому зафіксоване правопорушення, не містить доказів порушення ним правил дорожнього руху, також відсутні пояснення свідків або потерпілої особи, крім того позивач зазначає, що відповідач не правильно вказав місце скоєння адміністративного правопорушення.

Ухвалою судді Лисичанського міського суду Луганської області Луньової Д.Ю. від 29 квітня 2020 року справу прийнято до провадження та призначено судове засідання, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Копії ухвали від 29 квітня 2020 року було направлено позивачу та відповідачу в порядку, передбаченому ст. 268 КАС України.

Раніше, 10 березня 2020 року на адресу Лисичанського міського суду Луганської області від відповідача надійшло клопотання в якому він заперечив проти позовних вимог позивача та долучив до матеріалів диск з відеозаписом.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи останній був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Оцінивши обставини, повідомлені позивачем у позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного.

Предметом судового дослідження в даному випадку є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Оскаржуваною постановою про накладення адміністративного стягнення ЕАК № 1901518 від 25 грудня 2019 року, винесеною рядовим поліції Хомутовим М.В., на позивача накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., зазначено водій керуючи транспортним засобом наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не зменшив швидкості та не зупинився, чим створив перешкоду для пішоходів, чим позивач порушив п. 18.1 правил дорожнього руху водій не пропустив пішоходів що наближають до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебували пішоходи. В графі до постанови додається зазначено: боді камери DSJX00071, DSJX0031, реєстратор, пояснення водія. Вказану постанову позивач отримав особисто 25 грудня 2019 року, про це свідчить підпис останнього на постанові.

Розглядаючи справу по суті, суд робить такі висновки:

Щодо процедури: у даному випадку розгляд справи відбувся на місці зупинки транспортного засобу, протокол не складався. Такі дії відповідача не суперечать вимогам КУпАП. Повноваження відповідача позивач не оспорює.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При накладенні адміністративного стягнення посадова особа відповідно до вимог ч.3 ст. 33, ст. 34,ст. 35 КУпАП повинна врахувати характер і тяжкість порушення, особу порушника, конкретні обставини вчинення порушення, зазначити докази на підтвердження складу правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна відповідати вимогам ст.283 КУпАП, зокрема, повинна бути обґрунтованою, в ній має бути викладено обставини порушення, а також докази. У разі заперечень водія - мають містити відомості про його позицію (пояснення, заперечення, тощо).

З постанови вбачається, що вона складена за порушення п. 18.1 правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 18.1 правил дорожнього руху водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Аналізуючи зазначену норму, суд звертає увагу, що вимога пункту 18.1 ПДР України передбачає, що на нерегульованих пішохідних переходах пішоходи мають перевагу в русі перед транспортними засобами з моменту, коли вони ступили на перехід. Для виконання вимоги цього пункту водій транспортного засобу обов`язково повинен своїм маневром показати пішоходам, що він дає дорогу, тобто знизити швидкість, якщо цього достатньо для того, щоб дати дорогу або зупинитися. Такий висновок узгоджується позицією ВС, викладеною у справі № 751/4821/17, яку суд, відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України, враховує при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Згідно вимог до притягнення до адміністративної відповідальності, доказування наявності підстав для притягнення до відповідальності, а також наявність складу адміністративного правопорушення покладається на посадову особу. Саме суб`єкт владних повноважень (відповідач) зобов`язаний довести наявність події і складу адміністративного правопорушення в діях водія (позивача).

Дослідивши, докази надані відповідачем суд приходить до наступного: на відеозаписах з нагрудних камер, які надані відповідачем разом з клопотанням DSJX00071, DSJX0031 зафіксовано розгляд справи про адміністративне правопорушення, а з відео з реєстратора не можливо чітко встановити де саме знаходився пішохід коли позивач під`їхав до нерегульованого пішохідного переходу.

Крім того, відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган ( посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, у порушення вимог ст. 283 КУпАП, посадовою особою, яка винесла оскаржувану постанову - інспектором Хомутовим М.В. невірно вказана адреса скоєння адміністративного правопорушення, що підтверджується дослідженим відеозаписом з реєстратора та наданими позивачем роздруківками карти Google Maps.

Враховуючи викладене, суд враховує презумпцію невинуватості (презумпцію правомірності дії) особи, яка притягається до відповідальності. Суд також враховує, що обов`язок по доказуванню наявності події та складу адміністративного правопорушення (відповідно порушення водієм ПДРУ) покладається на особу, що притягає водія до відповідальності, а у адміністративному судочинстві-обов`язок по доказуванню правомірності своєї дії та прийнятого рішення покладається саме на відповідача - суб`єкта владних повноважень, і не може такий обов`язок перекладатись на іншу сторону. Суд не може робити припущень та тлумачити докази таким чином, щоб всі сумніви у них використовувались проти особи, що притягається до відповідальності. Безспірних доказів порушення позивачем п. 18.1 правил дорожнього руху відповідач не надав, а наданими доказами такі обставини не підтвердились.

Оскільки суду не надані відповідні докази, і не спростовані твердження водія, а також виходячи з принципу презумпції невинуватості, то суд робить висновок, що оскаржувана постанова є необґрунтованою, порушення водієм п. 18.1 ПДРУ не доведене, подія та склад зазначеного в постанові адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП, не доведені.

Таким чином, оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Оскільки при розгляді справи встановлено недотримання відповідачем вимог закону щодо збирання доказів і доказування події та складу адміністративного правопорушення, то оскаржувана постанова судом скасовується.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАСУ, суд може прийняти рішення про скасування постанови та закриття провадження у справі, або (п.2) - скасувати постанову та надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу.

Враховуючи конкретні обставини, проаналізувавши у сукупності всі подані докази, суд дійшов висновку, що в межах наданих доказів не доведено наявність в діях позивача події та складу адміністративного правопорушення, тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за даним фактом за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 2, 5-10, 72-77, 242-246, 257, 268-272, 286 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Хомутова Максима Володимировича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову ЕАК № 1901518 від 25 грудня 2019 року, складену у відношенні ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі ч. 2 ст. 271 КАС України копії рішення невідкладно надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до ст. 286 КАС України апеляційну скаргу на судове рішення може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до Першого апеляційного адміністративного суду з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Д.Ю. Луньова