Справа № 360/675/20
Суддя: О.В. Захарова
Дата ухвалення: 2020-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

12 травня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/675/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Захарова О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження справу за позовом адвоката Компанійця Вячеслава Валерійовича в інтересах ОСОБА_1 до Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

14 лютого 2020 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов адвоката Компанійця Вячеслава Валерійовича (далі - представник позивача) в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_2 ) до Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області, в якому позивач просить:

1) визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 14.01.2020 про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

2) зобов`язати відповідача повторно розглянуту заяву позивача від 09.12.2019 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зарахувавши до пільгового стажу періоди його роботи в Державному відкритому акціонерному товаристві Шахта «Харківська» з 19.03.1996 по 16.01.1997 та в Державному відкритому акціонерному товаристві «Шахта імені Ф.Е. Дзержинського» з 05.02.1997 по 31.12.1998.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням відповідача від 14.01.2020 № 2 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії відповідач зазначає відсутність пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах.

Позивач зазначає, що відповідно до трудової книжки позивача від 10.02.1999 серії НОМЕР_1 , він має загальний трудовий стаж понад 23 роки, з яких 20 років 02 місяці 25 днів пільгового стажу.

Відповідно до оскаржуваного рішення, відповідачем зараховані до пільгового стажу позивача періоди його роботи загальною тривалістю 17 років 06 місяців 00 днів.

Спірним залишається період роботи позивача з 19.03.1996 по 16.01.1997 (9 місяців 28 днів), та з 05.02.1997 по 31.12.1998 (1 рік 10 місяців 27 днів), загальною тривалістю - 2 роки 08 місяців 25 днів.

Так, відповідно до трудової книжки позивача запис № 9, 19.03.1996 його було прийнято в Державне відкрите акціонерне товариство Шахта «Харківська» учнем прохідника з повним робочим днем на підземних роботах на дільницю підготовчих робіт, підстава - наказ від 19.03.1996 № 35/к. З 17.08.1996 позивач був переведений прохідником з повним робочим днем на підземних роботах на дільницю підготовчих робіт, підстава - наказ № 132/к від 17.08.1996, що підтверджується записом за № 10 трудової книжки позивача. 16.01.1997 позивач був звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України, підстава - наказ від 16.01.1997 № 6/к, запис № 11 трудової книжки позивача. Відповідно до трудової книжки позивача запис № 12: 05.02.1997 його було прийнято в Державне відкрите акціонерне товариство «Шахта імені Ф.Е. Дзержинського» підземним гірником 2 розряду з повним робочим днем на підземних роботах, підстава - наказ від 03.02.1997 № 76/к. 25.03.1999 позивач був переведений прохідником 5 розряду з повним робочим днем на підземних роботах, підстава - наказ від 25.03.1999 № 164/к, що підтверджується записом за № 13 трудової книжки позивача. Відмовляючи у зарахуванні вказаних періодів роботи до пільгового стажу відповідач виходив із того, що надані позивачем до заяви про призначення пенсії довідки від 12.11.2019 № 5314 та від 14.11.2019 № 905, не можуть слугувати підставою для обчислення пільгового стажу, оскільки не відповідають нормам Порядку підтвердження стажу, та засвідчені підписами посадових осіб та печаткою підприємства, яке не є правонаступником ДВАТ шахти «Харківська» та ДВАТ «шахти ім. Ф.Е. Дзержинського».

Позивач вважає, що в трудовій книжці позивача є необхідні записи про його роботу, дані про проведення атестації робочих місць були підтверджені копіями відповідних наказів, тому у відповідача були відсутні підстави для відмови у зарахуванні вказаного стажу до пільгового.

Ухвалою суду від 19.02.22020 позовну заяву адвоката Компанійця Вячеслава Валерійовича в інтересах ОСОБА_1 залишено без руху. Запропоновано позивачу протягом семи календарних днів з дня отримання даної ухвали надати суду: належним чином засвідчені копії письмових доказів (документів), доданих до позовної заяви, для вручення відповідачу (арк. спр. 34).

25 лютого 2020 року до суду представником позивача надано заяву з додатками на виконання вимог ухвали суду від 19 лютого 2020 року (арк. спр. 37).

Ухвалою суду від 27 лютого 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (арк. спр. 39-40).

12.03.2020 за вх. № 9696/2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (арк. спр. 45-50), в якому відповідачем в обґрунтування своєї позиції зазначено таке.

09 грудня 2019 року до управління надійшла заява про призначення пенсії за віком від ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з пунктом 3 статті 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За матеріалами відмовної пенсійної справи позивача загальний стаж роботи становить 22 років 0 місяців 29 днів, в тому числі пільговий стаж становить 17 років 06 місяців 00 днів. На думку відповідача, надані позивачем пільгові довідки від 12.11.2019 № 5314 та від 14.11.2019 № 905, видані підприємством ЗАТ «Внешторгсервіс» Філія № 2 ЗАТ «Внешторгсервіс», не можуть бути підставою для обчислення пільгового стажу, оскільки не відповідають нормам Порядку підтвердження стажу. Відповідач зазначає, що довідки засвідчені підписами посадових осіб та печаткою підприємства, яке не є правонаступником ДВАТ шахти «Харківська» та ДВАТ шахти ім. Ф.Е. Дзержинського. Періоди роботи згідно з трудовою книжкою позивача від 06.02.2018 серії НОМЕР_2 не зараховані для призначення пенсії, так як ці періоди підтверджуються сплатою страхових внесків (зборів) до відповідного фонду Держави СНД, на території якої провадилась трудова діяльність. Відомості про сплату страхових внесків за період роботи з 06.02.2018 по 01.11.2018 в управління відсутні, тому відсутні підстави для зарахування стажу роботи для призначення пенсії. Враховуючи вищезазначене, відповідач вважає, що пільговий стаж роботи на 14.01.2020 становить лише 17 років 06 місяців 00 днів, чого недостатньо для призначення пенсії на пільгових умовах із зменшенням віку, передбаченого підпунктом 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням віку, передбаченого підпунктом 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 14.01.2020 прийнято за наявними на час прийняття рішення документами наданими особисто позивачем. Відповідач вважає вимоги позивача безпідставним, такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 (арк. спр. 8-9), має статус внутрішньо переміщеної особи, який підтверджений довідкою від 28.05.2019 № 928-, фактичне місце проживання/перебування як ВПО: АДРЕСА_2 (арк. спр. 10).

09.12.2019 позивач звернувся до Марківського ОУПФУ Луганської області із заявою встановленого зразка про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з пунктом 3 статтею 114 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», додавши до заяви документи, зазначені в розписці-повідомленні (арк. спр. 60-61).

Рішенням Марківського ОУПФУ Луганської області від 14.01.2020 № 2 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з пунктом 3 статті 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». В обґрунтування рішення зазначено, що за матеріалами пенсійної справи позивача загальний стаж роботи становить 22 років 0 місяців 29 дні, в тому числі пільговий стаж становить 17 років 06 місяців 00 днів. Особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на тимчасово окупованій території визначено Законом України від 15.04.2014 № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Згідно із зазначеним законом будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території України та їх діяльність вважаються незаконними - будь-який акт (рішення, документ), виданий вищезазначеними органами та/або особами, є недійсними і не створюють правових наслідків. Надані пільгові довідки від 12.11.2019 № 5314 та від 14.11.2019 № 905, видані підприємством ЗАТ «Внешторгсервіс» Філіал № 2 ЗАТ «Внешторгсервіс», не можуть слугувати підставою для обчислення пільгового стажу, оскільки не відповідають нормам Порядку підтвердження стажу. Разом з цим, довідки засвідчені підписами посадових осіб та печаткою підприємства, яке не є правонаступником ДВАТ шахти «Харківська» та ДВАТ шахти ім. Ф.Е. Дзержинського. Періоди роботи згідно з трудовою книжкою від 06.02.2018 серії НОМЕР_2 не зараховані для призначення пенсії, так як ці періоди підтверджуються сплатою страхових внесків (зборів) до відповідного фонду Держави СНД, на території якої провадилась трудова діяльність. Так як відомості про сплату страхових внесків за період роботи з 06.02.2018 по 01.11.2018 відсутні, тому зарахувати стаж роботи для призначення пенсії немає підстав (арк. спр. 53-54).

Дослідженням копії протоколу призначення пенсії ІКІС ПФУ: Підсистема Призначення та Виплати Пенсії встановлено, що загальний страховий стаж позивача відповідачем визначено 39 років 00 місяців 23 дні, пільговий стаж - 17 років 6 місяців 0 днів (арк. спр. 54 зв. - 57).

Спірним є не зарахування відповідачем до пільгового стажу позивача періоди його роботи в Державному відкритому акціонерному товаристві Шахта «Харківська» з 19.03.1996 по 16.01.1997 та в Державному відкритому акціонерному товаристві «Шахта імені Ф.Е. Дзержинського» з 05.02.1997 по 31.12.1998.

Вирішуючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законами України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788), «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058).

Згідно зі статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до частини першої, другої статті 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. […].

Частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Статтею 44 Закону № 1058-IV визначено, що:

- заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально (частина перша);

- заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку (частина друга);

- органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (частина третя).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно з частиною п`ятою статті 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з частиною третьої статті 114 Закону № 1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Станом на дату звернення позивача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах 09.12.2019 позивач, при розгляді заяви позивачу визначено загальний страховий стаж 39 років 0 місяців 23 дні, з яких на роботах за списком № 1 - 17 років 6 місяців 0 днів.

Дослідженням копії трудової книжки позивача встановлено, що за спірний період у ній наявні такі записи (арк. спр. 11-16):

по Державному відкритому товариству шахта «Харківська»

- запис № 9: 19.03.1966 прийнятий учнем прохідника з повним робочим днем під землею на ділянці ПР, наказ від 19.03.1996 № 35/к;

- запис № 10: 17.08.1996 переведений прохідником з повним робочим днем землею на ділянці ПР, наказ від 17.08.1996 № 132/к;

- запис № 11: 16.01.1997 звільнений за власним бажанням, наказ від 16.01.1997;

по Державному відкритому акціонерному товариству «Шахта імені Ф.Е. Дзержинського» Державної холдингової компанії «Ровенькиантрацит»

- запис № 12: 05.02.1997 прийнятий підземним гірником 2 розряду з повним робочим днем під землею, наказ від 03.02.1997 № 76 к;

- запис № 13: переведений прохідником 5 розряду з повним робочим днем під землею, наказ від 25.03.1999 № 164 к;

- запис № 14: за результатами атестації робочих місць підтверджено право на пенсію по списку № 1, наказ від 29.07.1999 № 33к;

- у зв`язку зі змінами органу управління визначено вважати відокремлений підрозділ «Шахта імені Ф.Е. Дзержинського» Державного підприємства «Ровенькиантрацит» Міністерства вугільної промисловості України (наказ Мінвуглепрому України від 24.11.2005 № 40);

- запис № 15: 02.07.2007 звільнений за власним бажанням ст. 38 КЗпП України, наказа від 02.07.2007 № 833 к.

Згідно з частиною першою статті 48 КЗпП України та статтею 62 Закону № 1788 основним документом про трудову діяльність працівника, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до абзаців 1, 2 п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно із пунктом 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Зазначена постанова набула чинності з 21.08.92. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації (пункт 4.1 Порядку № 383).

Відповідно до пункту 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Таким чином, довідка уточнюючого характеру може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка або відсутні відповідні записи у трудовій книжці та в тих випадках, коли такий пільговий стаж виник до 21 серпня 1992 року. Після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж в період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці. При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено Законом № 1788 (статті 13, 62), і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Дослідженням трудової книжки позивача встановлено, що у ній наявні всі необхідні записи щодо роботи позивача із повним робочим днем під землею, а також щодо проведення атестації робочих місць.

Записи у трудовій книжці проведено у відповідності до вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального забезпечення України від 29.07.1993 № 58.

Таким чином, посилання відповідача на ту обставину, що для підтвердження пільгового стажу необхідно надання уточнюючих довідок, передбачених п. 20 Порядку № 637, суд не бере до уваги, оскільки робота позивача з повним робочим днем під землею у період з 05.02.1997 по 31.12.1998 в повній мірі підтверджується записами в трудовій книжці.

Проте записи у трудовій книжці у період з 19.03.1996 по 16.01.1997 не містять відміток щодо атестації робочих місць, тому для підтвердження пільгового характеру роботи у період з 19.03.1996 по 16.01.1997 позивач має надати уточнюючі довідки або накази про атестацію робочих місць.

Позивачем на підтвердження обставин, якими обґрунтовано вимоги щодо наявності у нього необхідного стажу роботи для призначення пенсії за віком, до матеріалів справи також надано копії документів, видані установами, які знаходяться на непідконтрольній українській владі території: довідка від 12.11.2019 № 5314 про підтвердження наявного трудового стажу з на ОП Шахта ім. Ф.Є. Дзержинського; довідка від 14.11.2019 № 905 про підтвердження наявного трудового стажу з 19.03.1996 по 16.01.1997 на шахті «Харківська» учнем прохідника з повним робочим днем під землею підземної ділянки підготовчих робіт з 19.03.1996 по 15.04.1996, навчався в УКК за професією «прохідник 5р., гірник по ремонту гірничих виробок 4р.», з 17.08.1996 по 16.01.1997 прохідник з повним робочим днем під землею підземної ділянки підготовчих робіт; наказ від 17.04.1995 по № 357 про атестації робочих місць; довідка про реорганізацію Державного відкритого акціонерного товариства Шахта «Харківська» від 14.11.2019 № 909.

Надаючи оцінку дотриманню відповідачем порядку прийняття рішення, суд зазначає таке.

Згідно з пунктом 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів про призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1), до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Згідно з абзацами першим, третім пункту 4.1 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2). Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Пунктом 4.2 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 встановлено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (абзац перший пункту 4.3 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1).

Згідно з абзацом першим пункту 4.7 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Як на підставу для відмови в зарахуванні до пільгового стажу спірних періодів роботи відповідач з посиланням на Закон України від 15.04.2014 № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на окупованій території України» посилається на не можливість врахування наданих пільгових довідок, оскільки вони не відповідають нормам Порядку підтвердження стажу, довідки засвідчені підписами посадових осіб та печаткою підприємства, яке не є правонаступником ДВАТ шахти «Харківська» та ДВАТ шахти ім. Ф.Е. Дзержинського.

Оцінюючи посилання відповідача на те, що підприємства, якими були видані документи, знаходяться на непідконтрольній українській владі території, тому такі документи відповідачем не можуть бути прийняті до уваги, суд зазначає таке.

Згідно зі статтею 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

У Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки Намібії зазначено, що держави члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконним і недійсним, ця недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад реєстрації народжень, смертей і шлюбів. Так, у справі Лоізіду проти Туреччини (Loizidou v. Turkey 18.12.1986 &да) ЄСПЛ обмежився коротким пунктом посилання на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, то, у правах Кіпр проти Туреччини (Cyprus v. Nurkey 10.05/2001) та Мозер проти Республіки Молдови та Росії (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia 23.02.2016) він приділив значну увагу аналізу цього висновку та в подальшої міжнародної практики. При цьому, ЄСПЛ констатував, що Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de fackto та інститутів (окупаційної влади) далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш смертним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше, означало б зовсім позбавити людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать (Cyprus v. Turkey 10.05.2001Цр ). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі Мозер проти Республіка Молдова та Росії наголосив, що першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої договірної сторони (тобто є окупованою) (Mozer v . the Republic of Moldova and Russia 23022016 Ц 142).

Отже, оскільки право позивача, як право на пенсію, ґрунтується на положеннях Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», стандарти ЄСПЛ можуть і повинні бути застосовані до цього випадку.

ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі Ковач проти України, п.59 рішення у справі Мельниченко проти України, п.50 рішення у справі Чуйкіна проти України тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Таким чином, позивач опинився в ситуації, що відповідно позбавляє його можливості забезпечити належний захист своїх прав.

У відповідності до частини другої статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно із статтею 21 Конституції України, усі люди є вільними у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Виходячи із зазначеного принципу та гарантування Конституцією судового захисту конституційних прав і свобод, судова діяльність має бути спрямована на захист цих прав і свобод від будь-яких посягань шляхом забезпечення своєчасного та якісного розгляду конкретних справ.

Крім того, доказів, які б спростовували факт роботи позивача повний робочий день у шкідливих умовах праці та інших доказів, які підтверджували б не виконання позивачем роботи за зазначеними професіями у спірні періоди до суду не надано.

Крім того, у спірні періоди позивач працював у Державному відкритому акціонерному товаристві шахта «Харківська», на теперішній час ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит», та у Державному відкритому акціонерному товариству «Шахта імені Ф.Е. Дзержинського» Державної холдингової компанії «Ровенькиантрацит», на теперішній час ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит».

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 12.05.2020 № на сьогоднішній день ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» не ліквідоване, зареєстроване за адресою: 93000, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, проспект Гвардійський, буд. 30/1, ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит», не ліквідоване, зареєстроване за адресою: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Гоголя, буд. 24 А (арк. спр. 94-100).

У відповідності до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, відповідач відповідно до положень пункту 4.2. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 як орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Вказані положення свідчать, що відповідач в межах своєї компетенції має право самостійно звертатися до органів державної влади та підприємств з метою перевірки даних про стаж та умови роботи. Натомість відповідачем не надано доказів звернення до ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» та ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит», з метою перевірки даних про стаж та умови роботи, в оскаржуваному рішенні зазначено лише про ненадання позивачем уточнюючих довідок, що не може бути законною підставою для позбавлення позивача пенсійного забезпечення.

Водночас позитивним обов`язком держави в цілому та її державних органів, в тому числі Пенсійного фонду України, є забезпечення можливості збереження на державному підприємстві первинних документів про умови праці та атестацію робочих місць та від яких залежить виникнення і реалізації майнових прав громадянин при призначені пенсії. Незабезпечення належного зберігання вказаних документів в державних підприємствах, не витребування вичерпної інформації органами пенсійного фонду і невиконання своїх гарантійних функції державою, незалежно від надзвичайності підстав та як наслідок обмеження громадянам в реалізації та підтвердженні прав на пенсійне забезпечення, не повинно нівелювати або обмежувати конституційні права позивача на їх підтвердження документами, що залишилися на непідконтрольній українській владі території. Натомість відповідач не спростував незаконність або недостовірність представлених позивачем уточнюючих довідок, що дає підстави для їх врахування при розрахунку пенсійного стажу і призначенні пенсійних виплат.

Вищевказане свідчить про недотримання відповідачем вимог Закону № 1058-IV та Порядку № 22-1 щодо прийняття рішення органом, що призначає пенсію, на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих позивачем документів, відповідно, й про невідповідність рішення відповідача принципам обґрунтованості та добросовісності рішення суб`єкта владних повноважень, дотримання яких перевіряється адміністративним судом відповідно до вимог пунктів 3, 5 частини другої статті 2 КАС України.

Разом з тим, суд звертає увагу відповідача на наступне.

Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Відповідно до вимог статей 1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дії Конституції та законів України.

Як вбачається зі змісту частин першої, другої статті 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Верховний Суд у постанові від 27 березня 2018 (справа № 569/15943/16-а) дійшов висновку, що відсутність у відповідача можливості перевірити достовірність наданих позивачем документів, які підтверджують його право на пільгову пенсію, внаслідок проведення антитерористичної операції та знаходження підприємств на тимчасово окупованій території, не може порушувати його право на отримання пенсії.

В даному випадку позивач не може бути позбавлений свого права, що стосується предмету позову через неможливість перевірки достовірності уточнюючих довідок та наказів про атестацію, у зв`язку з наданням таких наказів підприємством, що знаходиться на території, непідконтрольній українській владі.

Отже, відповідач має надати належну оцінку відомостям, що містяться в уточнюючих довідках.

Зважаючи на вищевикладене, оскільки відповідачем при обчисленні страхового стажу позивача, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не зараховані періоди роботи з 19.03.1996 по 16.01.1997 та з 05.02.1998 по 31.12.1998, суд дійшов висновку, що відповідач при прийнятті рішення не дотримав вимог Закону № 1058-IV, Закону № 1788-ХІІ та Порядку № 22-1 щодо прийняття рішення органом, що призначає пенсію, на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих позивачем документів, відповідно, й про невідповідність рішення відповідача принципам обґрунтованості та добросовісності рішення суб`єкта владних повноважень, дотримання яких перевіряється адміністративним судом відповідно до вимог пунктів 3, 5 частини другої статті 2 КАС України, що є підставою для скасування такого рішення.

Відповідно, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (частина восьма статті 139 КАС України).

Оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, судові витрати підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 9, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги адвоката Компанійця Вячеслава Валерійовича в інтересах ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (місце знаходження: 92400, Луганська область, селище міського типу Марківка, Марківський район, вулиця Центральна, будинок 20, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Марківського об`єднаного Пенсійного фонду України Луганської області від 14 січня 2020 року № 2 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з пунктом 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Марківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового страхового стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно зі статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періоди роботи з 19.03.1996 по 16.01.1997, з 05.02.1997 по 31.12.1998 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 09 грудня 2019 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Марківського об`єднаного Пенсійного фонду України Луганської області судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Суддя О.В. Захарова