Справа № 456/608/20
Суддя: Мигаль Г. П.
Дата ухвалення: 2020-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

05.05.2020 року м.Львів Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Мигаль Г.П.

при секретарі судового засідання Максимович М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 2 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Демко Назара Андрійовича про скасування постанови серії ЕАК №2058232 від 02.02.2020,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до інспектора 2 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Демко Назара Андрійовича про скасування постанови серії ЕАК №2058232 від 02.02.2020.

В обґрунтування своїх вимог вказав, що постановою інспектора 2 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції у Львівській області лейтенанта поліції Демко Назара Андрійовича серія ЕАК №2058232 від 02 лютого 2020 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у сумі 425,00 грн. за ч.2 ст.122 КУпАП про адміністративне правопорушення за те, що позивач 02 лютого 2020 року о 14.18 год. в с.Гірне Стрийського району Львівської області ( 628 км дороги М06 Київ-Чоп), керуючи транспортним засобом Ауді А8 д.н.з. НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 97 км./год., при цьому перевищив швидкість на 47 км./год. швидкість руху вимірювалась лазерним приладом Trucan LTI20/20 ТС 000751, та будучи зупиненим на вимогу працівника поліції не ввімкнув після зупинки аварійний-світловий сигнал, чим порушив п.9.9.б ПДР. Вважає, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною з наступних підстав. Позивач, наближаючись до населеного пункту, знижував швидкість і, скоріш за все, у населений пункт в"їхав з допустимою швидкістю. Після зупинки транспортного засобу, яким керував позивач, відповідачем не було пред"явлено жодних доказів того, що він перевищив швидкість руху, керуючи автомобілем. Доказів правопорушення в діях позивача, які б спростували доводи, постановою не наведено, відсутні письмові докази відео чи фото фіксування технічними засобами. Також не було відібрано пояснення від свідків та очевидців події адміністративного правопорушення, щодо події та вини особи у вчиненні правопорушення, які могли б засвідчити чи спростувати факт адміністративного правопорушення. Просить позов задоволити.

28.04.2020 року від представника позивача ОСОБА_2 надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та представника.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, та не повідомив суд про причини своєї неявки, у визначений судом строк відзиву на позовну заяву не надав, а також не було надано до суду жодних матеріалів фото-чи відеозйомки вчиненого правопорушення або інших доказів, якими суб`єкт владних повноважень обґрунтовує правомірність прийнятого рішення.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувається за відсутності учасників справи, на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Так, судом встановлено, що відповідно до постанови про адміністративне правопорушення ЕАК №2058232 від 02.02.2020 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

У постанові вказано, що 02 лютого 2020 року о 14 год. 15 хв. у с.Гірне, Дорога МО6 Київ Чоп 628 км., ОСОБА_1 , керуючи автомобілем AUDI A8 д.н.з. НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 97 км./год. При цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в н.п. с.Гірне на 47 км./год. швидкості руху, яка вимірювалась лазерним приладом Trucan LTI20/20 ТС 000751, та будучи зупиненим на вимогу працівнгика поліції, не ввімкнув після зупинки аварійним світловий сигнал, своїми діями порушив п.п.9.9.б.ПДР, ввімкнув аварійний світловий сигнал при зупинці працівниками поліції, або внаслідок засліплення водія світловими фарами, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Положеннями ч.2 ст.122 КУпАП передбачено відповідальність водіїв транспортних засобів за Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно з п. 9.9.б. ПДР аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановленим законом.

Положеннями ст. 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У справі Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд вважає, що відповідач не довів правомірність прийнятої ним постанови у справі про адміністративне правопорушення ЕАК № 2058232 від 02.02.2020 року, не подав доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а тому з цих підстав позовні вимоги необхідно задовольнити, скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення ЕАК №2058232 від 02.02.2020 року про накладення адміністративного стягнення за ч.2 ст. 122 КУпАП на позивача у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до п. 3 п. 3 ст. 286 КАС України,за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 20, 44, 47, 77, 90, 192, 210-211, 241-246, 250,286 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задовольнити .

Постанову по справі про адміністративне правопорушення ЕАК №2058232 від 02.02.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

Відповідач: Інспектор 2 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Демко Назар Андрійович, 79053, м.Львів, вул. Перфецького,19

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Згідно з ст.255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.П. Мигаль