Справа № 569/16060/17
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2020-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2020 рокуСправа № 569/16060/17 пров. № А/857/4815/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді-доповідача - Качмара В.Я.,

суддів - Курильця А.Р., Старунського Д.М.,

при секретарі судового засідання - Пильо І.І.

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 11 грудня 2019 року (суддя Бердій М.А., м.Рівне) у справі за його позовом до Рівненської митниці ДФС про скасування постанови про порушення митних правил, -

ВСТАНОВИВ:

Ще у жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Рівненської митниці ДФС (далі - Митниця) в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил від 03.08.2017 №0338/20400/17 (далі - Постанова).

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 11 грудня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив позивач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги наводячи окремі обставини справи вказує, що у нього немає повноважень щодо самостійного за власною ініціативою продовження строку тимчасового ввезення товару. Зазначає, що Постанова прийнята з порушенням вимог чинного законодавства України, а висновки митного органу не відповідають дійсності та фактичному характеру правовідносин.

Відповідач відзиву на апеляційну скаргу не подав.

Учасники справи, в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином у порядку визначеному статтею 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Разом з тим, скаржником подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що внаслідок введених в Україні карантинних заходів у нього немає можливості прибути до суду апеляційної інстанції через відсутнє автотранспортне сполучення.

Розглянувши вказане клопотання, суд апеляційної інстанції вважає, що таке не підлягає задоволенню, оскільки зважаючи на те, що розглядувана справа відповідно до статті 286 КАС відноситься до справ із скороченими строками розгляду, участь позивача у судовому розгляді справи не визнана судом обв`язкою, до матеріалів справи позивачем після її повторного розгляду судом першої інстанції та до суду апеляційної інстанції при поданні апеляційної скарги не подано інших додаткових письмових доказів чи пояснень по суті спору, а також не заявлено клопотань про витребування додаткових доказів суд апеляційної інстанції вважає, що вказана справа підлягає розгляду за наявними у справі матеріалами.

Крім того, у суді апеляційної інстанції у період дії карантинних заходів забезпечено процесуальну можливість для сторін та учасників справи доступу до суду, в тому числі і шляхом проведення судового засідання в порядку відеоконференції.

Таким чином, у сторони позивача була процесуальна можливість прийняти участь у розгляді даної справи шляхом проведення судового засідання в порядку відеоконференції та висловлення своєї позиції як в усній так і у письмовій формі, шляхом надіслання на поштову чи електронну адресу суду додаткових пояснень до апеляційної скарги.

Так, Європейський суд з прав людини (далі - Суд) від 07.07.1989р. у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку Суду, є доцільнішим, ніж усні слухання; розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім.

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції серед іншого, виходив з того, що вина позивача у порушенні митних правил є доведеною, тому позовні вимоги про скасування Постанови є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 26.04.2017 головним державним інспектором відділу митного оформлення №1 митного поста «Рівне-центральний» Митниці ОСОБА_2 у присутності позивача складено протокол про порушення митних правил №0338/20400/17 (далі - Протокол), у якому зафіксовано, що 24.04.2017 у відділ митного оформлення №1 на м/п пост «Рівне-центральний» Митниці подано в митному режимі «експорт» митну декларацію №UА204010/2017/005143 на вироби литі чавунні (люки, решітки, кришки), що використовуються для каналізаційних водостічних та аналогічних систем. Перевізником товарів, що заявлені за МД є приватний підприємець ОСОБА_3 в особі водія ОСОБА_1 . Під час митної процедури «контроль із застосуванням системи управління ризиками» автоматизованою системою аналізу управління ризиками згенеровано повідомлення по фізичній особі ОСОБА_4 із зазначенням паспорту для виїзду за кордон НОМЕР_1 , з посиланням на орієнтування від 20.04.2017 №1127/594/13-70-18/48, що внесене Управлінням організації митного контролю Львівської митниці ДФС (далі - Митниця-1) до бази даних «Орієнтувань» з приводу порушеного терміну тимчасового ввезення, встановленого до 08.04.2017, товару «сільськогосподарська техніка», що переміщувався за книжкою (карнетом) А.Т.А. від 28.09.2016 № PL1248/16 (далі - книжка АТА). Під час з`ясування обставин, що призвели до порушення терміну тимчасового ввезення, отримано від контактної особи Митниці-1 копії товаросупровідних документів, які стосувалися ввезених товарів за вищенаведеною книжкою АТА, зокрема: книжки АТА, довіреності на громадянина ОСОБА_1 з посиланням у ній на паспорт НОМЕР_1 та книжку (карнет) А.Т.А. PL 1248/16, акту про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 08.10.2016, листа запрошення на демонстраційні покази вих.№ 10-06 від 06.10.2016, паспорту громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 НОМЕР_1 виданий 23.05.2012, свідоцтв НОМЕР_5 та НОМЕР_6 про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , яким було ввезено товар «Сільськогосподарська техніка» за наведеною вище книжкою АТА.

Згідно наданих Митницею-1 документів встановлено факт ввезення 08.10.2016 на митну територія України сільськогосподарської техніки «Plug Akpil KM803+Numer93507»-1шт, «Plug Akpil KM1803+Numer 94115»-1шт та «Plug Akpil Magna8 Numer 94135»-1шт на загальну суму 27859 євро в митному режимі тимчасового ввезення. Зокрема книжкою АТА у білому відривному документі на ввезення («importation») у графі Н, полі «b», зазначено граничну дату реекспорту товарів - 08.04.2017. Зобов`язання щодо зворонтого вивезення ввезеного у режимі тимчасового ввезення товару покладено на ОСОБА_1 , яким завірено білий відривний документ на ввезення особистим підписом із зазначенням номеру паспорта для виїзду за кордон НОМЕР_1 . Відповідно до інформації наданої Волинською митницею ДФС листом від 12.07.2017 №2207/7/03-70-20-01, згідно МД типу ІМ40АА №205090/2017/015248 від 24.05.2017 здійснено митне оформлення товару сільськогосподарської техніки «Plug Akpil KM803+Numer93507»-1шт, «Plug Akpil KM1803+Numer 94115»-1шт та «Plug Akpil Magna8 Numer 94135»-1шт (а.с.17-32).

Таким чином, Митниця дійшла висновку, що позивачем, громадянином України, водієм приватного підприємця ОСОБА_3 , перевищено більше ніж 10 діб строк тимчасового ввезення товарів, шляхом неподання заяви на продовження строку тимчасового ввезення згідно з частиною третьою статті 108 Митного кодексу України (далі - МК).

На підставі Протоколу, Митницею 03.08.2017 було прийнято Постанову, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною третьою статті 481 МК та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 17000 грн (а.с.11-13).

За змістом частини третьої статті 481 МК (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України більше ніж на десять діб тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Підпунктом 57 частини першої статті 4 МК передбачено, що товари - будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Статтею 103 МК встановлено, що тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Пунктом «а» статті 1 Конвенції про тимчасове ввезення (далі - Конвенція) вчиненої у Стамбулі 26.06.1990, яка застосовується Україною відповідно до Закону України «Про приєднання України до Конвенції про тимчасове ввезення» від 24.03.2004 передбачено, що «тимчасове ввезення» означає: митний режим, який дозволяє приймати на митну територію певні товари (у тому числі транспортні засоби), умовно звільнені від ввізного мита і податків, без застосування заборон чи обмежень економічного характеру на ввезення; такі товари (у тому числі транспортні засоби) мають ввозитися з визначеною метою і призначатися для подальшого вивезення у встановлений термін, та не піддаватися змінам, за винятком нормального зниження їхньої вартості (амортизації) внаслідок їхнього використання

У Додатку А до конвенції пунктами «а», «b» статті 1 визначено, що «документ на тимчасове ввезення» означає: міжнародний митний документ, що приймається як митна декларація і дозволяє ідентифікувати товари (у тому числі транспортні засоби) та містить міжнародну чинну гарантію на покриття ввізного мита і податків; «книжка ATA» означає: документ на тимчасове ввезення, що використовується для тимчасового ввезення товарів, за винятком транспортних засобів.

Згідно з частиною 6 статті 104 МК для поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення особа, відповідальна за дотримання митного режиму, повинна: 1) подати органу доходів і зборів, що здійснює випуск товарів, транспортних засобів комерційного призначення у режимі тимчасового ввезення, документи на такі товари, транспортні засоби, що підтверджують мету їх тимчасового ввезення; 2) у випадках, передбачених законодавством, надати органу доходів і зборів зобов`язання про реекспорт товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які тимчасово ввозяться, у строки, встановлені органом доходів і зборів; 3) подати органу доходів і зборів дозвіл відповідного компетентного органу на тимчасове ввезення товарів, якщо отримання такого дозволу передбачено законодавством.

Відповідно до частин першої, третьої статті 108 МК строк тимчасового ввезення товарів встановлюється органом доходів і зборів у кожному конкретному випадку, але не повинен перевищувати трьох років з дати поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення.

З урахуванням мети ввезення товарів та інших обставин попередньо встановлений строк тимчасового ввезення товарів за письмовою заявою власника цих товарів або уповноваженої ним особи може бути продовжений відповідним органом доходів і зборів. У разі відмови у продовженні строку тимчасового ввезення орган доходів і зборів зобов`язаний невідкладно письмово або в електронній формі повідомити особі, яка звернулася із заявою про його продовження, про причини та підстави такої відмови.

Статтею 192 МК встановлено, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов`язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу

Проте, громадянин ОСОБА_1 відмовився надавати особисті пояснення з приводу недотримання ним терміну тимчасового ввезення за книжкою АТА пославшись на статтю 63 Конституції України.

За приписами статті 6 Закону України «Про транзит вантажів» транзит вантажів супроводжується товарно-транспортною накладною, складеною мовою міжнародного спілкування. Залежно від обраного виду транспорту такою накладною може бути авіаційна вантажна накладна (Air Waybill), міжнародна автомобільна накладна (CMR), накладна УМВС (СМГС), накладна ЦІМ (CIM), накладна ЦІМ/УМВС (CIM/SMGS, ЦИМ/СМГС), коносамент (Bill of Lading). Крім цього, транзит вантажів може супроводжуватися (за наявності) рахунком-фактурою (Invoice) або іншим документом, що вказує вартість товару, пакувальним листком (специфікацією), вантажною відомістю (Cargo Manifest), книжкою МДП (Carnet TIR), книжкою ATA (Carnet ATA). При декларуванні транзитних вантажів відповідно до митного законодавства України до органів доходів і зборів подається вантажна митна декларація (ВМД) або накладна УМВС (СМГС), накладна ЦІМ (CIM), накладна ЦІМ/УМВС (CIM/SMGS, ЦИМ/СМГС), книжка МДП (Carnet TIR), книжка ATA (Carnet ATA), необхідні для здійснення митного контролю.

Підприємство Agrofor SC відповідно до графи А обкладинки книжки АТА є її держателем, уповноважило позивача до використання книжки для митного огляду згаданих в ній товарів, що тимчасово вивозяться та на представництво фірми в митних органах. У графі F стоїть підпис від імені ОСОБА_1 та вказаний його номер паспорта НОМЕР_1 .

Відповідно до заявки на перевезення вантажу №04/10/16 до договору про надання послуг від 04.10.2016 №04/10/16 перевізник фізична особа-підприємець ОСОБА_3 надавав послуги з перевезення техніки з Пільзно (Польща) - Луцьк (Україна), техніку вагою 7000 кг.

Відповідно до акту приймання-передачі від 10.10.2016 ОСОБА_1 передав Товариству з обмеженою відповідальнісю «Максимум-Агро» сількогосподарську техніку Plug Akpil KM803+Numer93507»-1шт, «Plug Akpil KM1803+Numer 94115» - 1шт та «Plug Akpil Magna8 Numer 94135» -1шт.

Вказане свідчить, що саме позивач є особою, відповідальною за дотримання митного режиму «тимчасове ввезення» товарів, ввезених відповідно до книжки АТА у строк до 08.04.2017, що був ним порушений більше як на 10 діб.

Частиною 1 статті 486 МК передбачено, що завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (стаття 489 МК).

Згідно приписів частини першої, другої статті 77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає вірними висновки суду першої інстанції стосовно того, що відповідачем доведено правомірності винесення оскаржуваної Постанови, матеріали справи про порушення митних правил містять докази наявності ознак правопорушення передбаченого частиною третьою статті 481 МК.

Доводи апелянта не спростовують висновків наведених у цьому судовому рішенні.

Статтею 316 КАС визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги вказаних правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 11 грудня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді А. Р. Курилець
Д. М. Старунський