Справа № 540/968/20
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2020-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/968/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дубровної В.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛЕКСКРЕДИТ" про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.04.2020 р. ВП №61724064,

встановив:

I. Зміст позовних вимог.

14 квітня 2020 року ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віри Леонідівни (надалі - відповідач, приватний виконавець Дорошкевич В.Л.), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛЕКСКРЕДИТ" (далі - третя особа, ТОВ "АЛЕКСКРЕДИТ"), у якому просить визнати постанову приватного виконавця Дорошкевич Віри Леонідівни про відкриття виконавчого провадження № 61724064 від 06.04.2020 р. протиправною та скасувати її.

II. Позиція позивача та заперечення відповідача, пояснення третьої особи

Вказані вимоги позивач обґрунтовує обставинами, викладеними у позовній заяві, які полягають у тому, що на час винесення спірної постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 61724064 у відповідача були відсутні докази того, що адреса реєстрації боржника здійснена у виконавчому окрузі м. Києва. Відтак, на переконання позивача, відкриття провадження приватним виконавцем суперечить приписам частини другої статті 24 Закону України "Про виконавче провадження". При цьому, позивач вказує, що він, як боржник зареєстрований у м. Херсоні, майна у м. Києві не має.

30.04.2020 року відповідачем в електронній формі подано до суду відзив на позовну заяву, яким заперечує проти позовних вимог, оскільки оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження № 61724064 відповідає вимогам ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження". Зокрема, відповідач зазначає, що у заяві про примусове виконання виконавчого документа, а також у виконавчому написі, що підлягав примусовому виконанню зазначено місце фактичного проживання боржника, а саме: АДРЕСА_1 , яке знаходиться у межах виконавчого округу, де здійснює свою діяльність приватний виконавець Дорошкевич В.Л. При цьому відповідач зауважує, що чинною редакцією Закону України "Про виконавче провадження" не передбачено проведення виконавчих дій, спрямованих на перевірку будь-якої інформації стосовно боржника до відкриття виконавчого провадження. З огляду на викладене відповідач вважає, що у неї не було підстав для повернення стягувачу виконавчого документа у зв`язку з пред`явленням його не за місцем виконання.

Третя особа не скористалась правом надати суду пояснення щодо заяв по суті спору.

III. Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 21.04.2020 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами, встановленими ст. 287 КАС України, призначено судове засідання на 04.05.2020 р.

В судове засідання 04.05.2020 року учасники справи не прибули.

Натомість, позивач у змісті позовної заяви просив суд розглянути справу без його участі.

Крім того, 04.05.2020 року відповідачем в електронній формі подано до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином 30.04.2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №989.

Суд зазначає, що особливості повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду окремих категорій адміністративних справ, в тому числі з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця, визначені ст. 268 КАС України, відповідно до якої неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

При цьому, суд приймає до уваги положення постанови КМ України від 11.03.2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", зі змінами, внесеними постановами КМ України від 25.03.2020 р. № 239 та від 22.04.2020 р. № 291, якими запроваджено до 11 травня 2020 року на усій території України карантин.

Крім того, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) від 30.03.2020 № 540-IX, який набрав чинності 02.04.2020 р., розділ VI " Прикінцеві положення" КАС України доповнено пунктом 3 яким визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки, в тому числі щодо розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження тощо продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Враховуючи відсутність у матеріалах справи заяв або клопотань учасників справи щодо неможливості розгляду справи через запровадження на усій території України карантину суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі документами.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

03.04.2020 ТОВ " АЛЕКСКРЕДИТ " звернулось до приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Дорошкевич В.Л. (надалі - приватний виконавець Дорошкевич В.Л.) із заявою про примусове виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Броварського районного НОКО Колейчик В.В. від 30.03.2020 № 5084 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "АЛЕКСКРЕДИТ" заборгованості в розмірі 19 390,00 грн., зазначивши при цьому адресу місця реєстрації боржника: АДРЕСА_2 ; адреса проживання: АДРЕСА_3 .

До вказаної заяви ТОВ " АЛЕКСКРЕДИТ " було додано оригінал виконавчого напису приватного нотаріуса Броварського районного НОКО Колейчик В.В. від 30.03.2020 № 5084 про звернення стягнення з ОСОБА_1 адреса реєстрації: АДРЕСА_4 ; місце проживання: АДРЕСА_3 , який є боржником за кредитним договором № 2759057 від 01.10.2019 р., укладеним з ТОВ "АЛЕКСКРЕДИТ" ( стягувач) заборгованості в розмірі 19 390,00 грн.

06 квітня 2020 року приватним виконавцем Дорошкевич В.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 61724064 по примусовому виконанню виконавчого напису приватного нотаріуса Броварського районного НОКО Колейчик В.В. від 30.03.2020 № 5084 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "АЛЕКСКРЕДИТ" заборгованості в розмірі 19 390,00 грн. та основної винагороди приватного виконавця у розмірі 1939 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою приватного виконавця Дорошкевич В.Л., позивач звернувся до суду з даним позовом.

V. Норми права, які застосував суд

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404- VIII).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 1404-VII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 3 цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих написів нотаріусів.

Пунктами 3, 4 частини 1 статті 4 Закону № 1404-VIII визначено вимоги до виконавчих документів, а саме у виконавчому документі зазначаються, серед іншого,

- повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

- реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків).

Частиною першою статті 5 Закону №1404-VIII встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною другою статті 24 Закону №1404-VIII передбачено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус визначає Закон України від 2 червня 2016 року № 1403-VIII ""Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (далі - Закон № 1403-VIII).

Згідно зі статтею 1 Закону № 1403-VIII примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (надалі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 23 Закону № 1403-VIII у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Частинами першою, другою статті 25 Закону № 1403-VIII визначено, що виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя; приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Пунктом 1 розділом ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 року за № 489/20802; далі - Інструкція № 512/5) визначено, що виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов`язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення.

Згідно з пунктом 4 розділу ІІІ Інструкції № 512/5 виконавчий документ повертається без прийняття до виконання у випадках, передбачених частиною четвертою статті 4 Закону, про що орган державної виконавчої служби або приватний виконавець надсилає стягувачу повідомлення протягом трьох робочих днів з дня пред`явлення виконавчого документа.

Приписами ч. 4 ст. 4 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, зокрема, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання.

Місце виконання рішення згідно з пунктом 10 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 за №512/5 (далі - Інструкція № 512/5), визначається відповідно до вимог, встановлених статтею 24 Закону №1404-VIII.

Згідно приписів ст. 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Пунктом 3 розділу ІІІ Інструкції № 512/5 передбачено, що заява про примусове виконання рішення подається до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця у письмовій формі разом із оригіналом (дублікатом) виконавчого документа.

У заяві про примусове виконання рішення зазначаються такі відомості: назва і дата видачі виконавчого документа; прізвище, ім`я та (за наявності) по батькові стягувача; дата народження та адреса місця проживання чи перебування стягувача; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) стягувача; номер телефону стягувача; спосіб перерахування стягнутих з боржника грошових сум (у разі виконання рішення про стягнення коштів); реквізити рахунку, відкритого у банку або в іншій фінансовій установі, для отримання стягнутих з боржника грошових сум (за наявності).

У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо).

У разі відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. (п. 5 Інструкції № 512/5)

VI. Оцінка суду

Системний аналіз наведених правових норм свідчить про те, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи, місце виконання яких знаходиться у межах його виконавчого округу, в іншому випадку - виконавець зобов`язаний повернути виконавчий документ стягувачу. У свою чергу, місце виконання визначається, виходячи із місця проживання/перебування боржника або з місцезнаходження майна боржника.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у справі № 804/6996/17 від 08 квітня 2020 року.

Як зазначалось вище, обов`язковою вимогою до виконавчого документа є зазначення у ньому, серед іншого, місця проживання чи перебування фізичної особи - боржника ( ч. 1 ст. 4 Закону № 1404-VIII).

Як вбачається зі змісту виконавчого напису нотаріуса № 5084 від 30 березня 2020 року, який підлягав примусовому виконанню, місцем проживання позивача (боржника) є АДРЕСА_3 , адрес реєстрації: АДРЕСА_2 .

Згідно інформаційної довідки з Єдиного реєстру приватних виконавців України, виконавчим округом приватного нотаріуса Дорошкевич Віри Леонідівни є місто Київ.

Отже, виконавчим документом чітко встановлено, що місце проживання боржника - ОСОБА_1 знаходиться в межах виконавчого округу місті Києва.

З огляду на вказане, суд вважає, що приватний виконавець Дорошкевич В.Л. за наявності достовірної інформації про місце проживання та перебування позивача (боржника) в межах виконавчого округу місті Києва правомірно прийняла до виконання виконавчий документ, дотримавши тим самим правила територіальної діяльності приватних виконавців.

При цьому, єдиним доводом позивача щодо протиправності спірної постанови є те, що на час її винесення у відповідача були відсутні докази того, що адреса реєстрації боржника здійснена у виконавчому окрузі м. Києва, а тому у відповідача не було підстав для винесення оскаржуваної постанови.

Суд відхиляє вказаний довід позивача як необґрунтований, оскільки приписами Закону № 1404-VIII та Інструкції № 512/5 передбачено, що визначальним критерієм для визначення поняття "місце виконання" є саме "місце проживання/перебування боржника", а не місце його реєстрації.

При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що у змісті позовної заяви він зазначає, що місцем його реєстрації є АДРЕСА_2 , проте, не заперечує проти того, що місцем його проживання є місто Київ.

Разом з тим, з копії договору про надання кредиту № 2759057 від 01.10.2019 р., укладеного між ТОВ "АЛЕКСКРЕДИТ" ( за текстом договору - Кредитодавець) та ОСОБА_1 (за текстом договору - Позивачльник), вбачається, що адреса реєстрації та фактичного проживання позивача є відповідно м. Херсон та м. Київ.

З огляду на вказані обставини, суд вважає, що у даних спірних правовідносинах у приватного виконавця Дорошкевич В.Л. були відсутні підстави для повернення виконавчого документа без виконання, а тому відсутні підстави для визнання спірної постанови про відкриття виконавчого провадження протиправною.

VII. Висновок суду

Частиною 1 ст. 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до приписів ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли судом здійснюється розгляд справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, у яких обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог та доводів позивача, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідачем доведено правомірність прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження № 61724064 від 06.04.2020 р., а позивачем не надано доказів на її спростування, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

VIII. Розподіл судових витрат

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог понесені позивачем судові витрати, відповідно до ст. 139 КАС України, розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242- 246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни (місце знаходження 02002, м. Київ, вул. Окіпної Раїси, 4-А, оф. 71-А, електронна пошта ІНФОРМАЦІЯ_1), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛЕКСКРЕДИТ" (місце знаходження 49044, м. Дніпро, вул. Якова Самарського, 12А, ) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.04.2020 р. ВП №61724064 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня складання повного судового рішення, але не пізніше 10-денного строку з дня закінчення карантину. При цьому, відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.А. Дубровна

кат. 105000000