Справа № 766/3737/20
Суддя: Ус О. В.
Дата ухвалення: 2020-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/3737/20

Пров. №2-а/766/478/20

12 травня 2020 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі: головуючого - судді Ус О.В., секретар судового засідання Неменко Ю.М., з участю позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань міського суду в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Херсонській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення-

В С Т А Н О В И В :

04.03.2020 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив скасувати постанову серії ЕАК №2148008 від 23.02.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн., а провадження по адміністративній справі закрити.

В обґрунтування позову зазначив, що 23.02.2020 року о 5-й годині ранку він рухався на своєму автомобілі марки «Митцубиси Паджеро» по вул. Нафтовиків де і був зупинений працівниками патрульної поліції які безпідставно притягнули його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме керуючи ТЗ рухав по дорозі, яка має дві смуги в одному напрямку в крайній лівій смузі при вільній правій, без наміру здійснити поворот або розворот, чим порушив вимоги п. 11.5 ПДР України. З даною постановою не згоден, вказує, що п. 11.5 ПДР дотримувався, про що неодноразово повідомляв працівникам поліції. Його не ознайомили з доказами порушення з посиланням на на відсутність технічної можливості. Не було задоволено його клопотання про перенесення розгляду справи до УПП для його ознайомлення з доказами. Вважає, що через те, що його не повідомили про зйомку на боді камеру, останні не можуть використовуватися як належні докази. Крім того, фіксування повинне бути безперервним.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 10.03.2020 р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

03.04.2020 р. від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. 23.02.2020 року близько 05 години 09 хвилин, командиром роти №1 батальйону УПП в Херсонській області ДПП під час патрулювання у м. Херсон, вул. Нафтовиків, 5 було виявлено автомобіль Mitsubishi Pajero, номерний знак НОМЕР_1 , який рухався у лівій смузі, при вільній правій, чим порушив п.11.5, 11.2 ПДР України. Виявивши правопорушення, поліцейській зупинили водія транспортного засобу, належним чином представились та попросили пред`явити відповідні документи на транспортний засіб як того вимагає ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» та ст. 32 Закону України «Про національну поліцію». Водієм автомобіля виявився позивач, за результатами розгляду адміністративної справи до нього було застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 425 грн., шляхом винесення постанови. Отже, працівником патрульної поліції враховані всі необхідні обставини при розгляді справи та винесено обґрунтовану та законну постанову відповідно до чинного законодавства. Окрім того, до відзиву долучено диск з відеофайлами , як докази вчинення правопорушення.

В судове засідання представник відповідача не прибув - про час, дату та місце розгляду справи УПП повідомлене належним чином, неявка представника відповідно до ч.3 ст. 268 КУпАП не перешкоджає розгляду справи.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, дав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Вказав, що йому не були надані докази, інспектор повинний був через його незгоду з порушенням скласти протокол про адміністративне правопорушення та перенести розгляд справи до УПП, про що він просив у клопотання. Звертав увагу, що у відзиві вказано про наявність запису на відео реєстраторі патрульної машини, але надано відеозаписи з нагрудних камер. Він не міг надати пояснення, оскільки фактично йому не надали доказів здійснення будь-якого порушення. Взагалі він збирався здійснити маневр повороту, оскільки рухався на АЗК БРСМ.

Суд, заслухавши вступне слово позивача, оголосивши відзив на позов, дослідивши письмові докази та відеозаписи з бодікамер, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Згідно постанови серії ЕАК №2148008 від 23.02.2020 р., складеної командиром роти 1 батальйону 1 УПП в Херсонській області старшим лейтенантом поліції Сахно А.М., 23.02.2020 р. було розглянуто справу щодо ОСОБА_1 , та встановлено, що 23.02.2020 року о 05-09 год., у м. Херсон, вул. Нафтовиків, 5 водій керуючи транспортним засобом Mitsubishi Pajero, номерний знак НОМЕР_1 , рухався крайньою лівою смугою для руху по дорозі яка має дві смуги для руху в одному напрямку без наміру здійснити поворот ліворуч або розворот, при цьому права смуга була не зайнята чим порушив п. 11.5 ПДР - порушення виїзду на крайню ліву смугу при наявності двох і більше смуг для руху в одному напрямку та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 ст. 122 КУпАП. За результатами розгляду справи прийняте рішення: застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення штраф у розмірі 425 грн. Подія фіксувалась на боді камери 5117 та 5040.

Судом оглянуто відеофайли з бодікамер інспекторів патрульної поліції №, на яких зафіксовано лише спілкування поліцейського з позивачем під час його притягнення до адміністративної відповідальності, самого факту вчинення позивачем правопорушення на даних відеофайлах не зафіксовано. З оглянутих відеофайлів вбачається, що позивачеві було запропоновано оглянути відеозапис у патрульній машині, але останній, залишаючись у своєму транспортному засобі, категорично відмовився пройти до патрульного авто та вимагав надати йому докази безпосередньо в його авто. Права позивачеві було роз`яснені, у перенесенні розгляду справи відмовлено, оскільки позивач відмовився переглянути докази. Будь-яких пояснень з приводу правопорушення позивач не надав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

На підставі ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За п. 1.3. Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР України), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

Адміністративним правопорушенням за правилами частини 2 статті 122 КУпАП визнається: порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно п. 11.2 ПДР України на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.

Відповідно до п. 11.5 ПДР України на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Отже, обов`язковою умовою наявності в діях особи об`єктивної сторони даного правопорушення є рух транспортного засобу по лівій крайній смузі при вільній правій на дорозі, яка має дві смуги для руху в одному напрямку.

Зі змісту постанови вбачається, що доказом правопорушення є відео з бодікамер 5117 та 5040, але на наданих суду відповідачем відеофайлах не зафіксовано, що позивач, керуючи транспортним засобом, порушив п. 11.5 ПДР України та рухався по лівій крайній смузі при вільній правій на дорозі, яка має дві смуги для руху в одному напрямку.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Між тим відповідач зазначеного обов`язку не виконав, та не довів порушення ОСОБА_1 п.11.5 ПДР України та відповідно склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Суд звертає увагу, що вищезазначена правова норма визначає ряд фактичних даних на основі яких посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Суд зазначає, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (тяготіє до кримінального), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Наданий відповідачем DVD диск з файлами відеозаписів з особистої відеокамери працівників патрульної поліції не є доказом вчинення правопорушення.

Враховуючи наведене, суд вважає висновки відповідача по справі про порушення позивачем ПДР такими, що не підтверджені фактичними даними для доказування вини особи, оскільки обставини з якими закон пов`язує настання даних подій відповідачем не доведені.

Враховуючи те, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не надано суду жодних доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення та не виконано обов`язок щодо доведення обґрунтованості притягнення його до адміністративної відповідальності, відсутні будь-які докази, на основі яких у визначеному законом порядку можна було б встановити наявність факту скоєння адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, які б свідчили про достовірність обставин, викладених у постанові, суд дійшов висновку, що є підстави для скасування спірної постанови.

Інші доводи позивача стосуються лише порядку притягнення його до адміністративної відповідальності та не знайшли свого підтвердження в судовому засідання, оскільки положеннями ст. 23, 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію» надано право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення. За приписами ч.2 ст. 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Крім того за ч.3 ст. 258 КУпАП протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. Також за приписами ч. 5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа не складає протокол про адміністративне правопорушення, як виняток при вчиненні правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Також позивач мав можливість скористатися пропозицію працівника поліції та ознайомитися з відеозаписом порушення, якщо такий був в наявності, у патрульній машині, а тому зазначене не може бути окремою підставою для скасування постанови.

За приписами ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, суд встановивши обставини справи та, перевіривши їх належними та допустимими доказами, приходить до висновку про скасування рішення суб`єкта владних повноважень та закриття справи про адміністративне правопорушення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Рішення складено в повному обсязі у нарадчій кімнаті 12 травня 2020 року.

Керуючись ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 268, 271, 286, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції у Херсонській області (місцезнаходження: м.Херсон, пр-т Адмірала Сенявіна, буд. 128) про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2148008 від 23 лютого 2020 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу 425,00 грн. за ст. 122 ч.2 КУпАП відносно ОСОБА_1 , а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк на апеляційне оскарження рішення суду, визначений в цьому рішенні продовжується на строк дії такого карантину.

СуддяО. В. Ус