Справа № 140/2420/20
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2020-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2020 року ЛуцькСправа № 140/2420/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Костюкевича С.Ф.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області до Волинського інституту післядипломної педагогічної освіти про застосування заходів реагування,

ВСТАНОВИВ:

Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області (далі Управління ДСНС у Волинській області, позивач) звернулося з позовом до Волинського інституту післядипломної педагогічної освіти про застосування заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації будівель учбово-лабораторного корпусу та гуртожитку за адресою: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Винниченка, 31.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при проведені перевірки відповідача щодо додержання та виконання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки було встановлено ряд порушень вимог Кодексу цивільного захисту України, Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2014 №1417, за наслідками яких створюється реальна загроза життю та здоров`ю людей, про що складено акт перевірки. Зауваження (заперечення) до проведеного позапланового заходу та складеного акта перевірки від суб`єкта господарювання не надходили. З метою усунення порушень та забезпечення безпеки життю та здоров`ю людей позивач просить суд застосувати заходи реагування у вигляді зупинення експлуатації будівель учбово-лабораторного корпусу та гуртожитку за адресою: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Винниченка, 31.

Враховуючи наведене Управління ДСНС у Волинській області просить позов задоволити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 10.03.2020 року прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та на підставі частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України) ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

У відзиві на позовну заяву від 27.03.2020 року відповідач позовні вимоги не визнав, мотивуючи тим, що на час розгляду справи в суді, зафіксовані порушення вимог нормативно-правових актів з питань пожежної безпеки та техногенної безпеки, які були виявленні під час перевірки та зафіксовані в акті від 26 грудня 2019 року №119 частково усунуті, а саме: на вікнах приміщення 1-го поверху демонтовано грати, які можуть бути використані як резервні шляхи евакуації при неможливості використання основних; прибрано картонні ящики (горючі матеріали) з підвального приміщенім; між ВІППО та Луцьким комбінатом шкільного і студентського харчування, який орендує приміщення під їдальню, укладено додаткову угоду, в якій зазначено, що в приміщенні їдальні заборонено перебування людей одночасно в кількості 50 і більше осіб; на стінах актової зали прокладені проводи ВВГнг з оболонкою і ізоляцією з ПВХ пластика з індексом нг (не поширює горіння) (характеристика проводу з пожежною безпекою прикладається); обладнано інформаційно-довідковий куточок з питань цивільного захисту; розроблено інструкцію щодо порядку забезпечення техногенної безпеки та дій працівників об`єкта у разі виникнення надзвичайної ситуації; у гуртожитку встановлені вогнестійкі двері, що сполучають сходову клітку з горищем; влаштований другий евакуаційний вихід з першого поверху гуртожитку; встановлено сходову клітку з 1-го на 2-й поверх гуртожитку; приміщення гуртожитку в повному обсязі забезпечено вогнегасниками із розрахунку не менше двох переносних з масою заряду вогнегасної речовини 5 кг і більше на кожному поверсі.

Враховуючи те, що відповідачем вжито необхідних заходів щодо усунення недоліків, які були виявлені в ході позапланової перевірки щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

02.04.2020 року позивачем подано відповідь на відзив на позовну заяву у якій просив позовні вимоги задоволити з підстав наведених в позовній заяві.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення з огляду на таке.

Судом встановлено, що відповідно до Кодексу цивільного захисту України, статті 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Доручення Прем`єр-міністра України №44205/1/1-19 від 11 грудня 2019 року та наказу Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області (далі - УДСНС України у Волинській області) від 13 грудня 2019 року № 308 з 19 грудня 2019 року по 26 грудня 2019 року провідним інспектором Луцького МРВ УДСНС України у Волинській області здійснено позапланову перевірку території, будівель та приміщень Волинського інституту післядипломної педагогічної освіти, що розташований за адресою: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Винниченка, 31. щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

За результатами позапланової перевірки, складений акт позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки №392 від 26 грудня 2019 року, яким встановлені порушення вимог Кодексу цивільного захисту України, Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 №1417, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 05.03.2015 за № 252/26697.

Так, при здійсненні перевірки було встановлено порушення вимог законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту, в тому числі Кодексу цивільного захисту України, Правил пожежної безпеки в Україні, серед яких, зокрема:

на вікнах приміщень встановлені грати без можливості їх відчинення (зняття) під час перебування людей (перший поверх);

на шляхах евакуації застосовуються для оздоблення стін будівельні матеріали з невизначеними показниками пожежної небезпеки (перша сходова клітка, старий корпус);

у приміщенні актового залу застосовуються для оздоблення стін будівельні матеріали з невизначеними показниками пожежної небезпеки;

у приміщенні їдальні застосовуються для оздоблення стін будівельні матеріали з невизначеними показниками пожежної небезпеки;

допускається зберігання горючих матеріалів у підвальному поверсі, до якого відсутній вхід, ізольований від загальної евакуаційної сходової клітки;

з приміщення їдальні передбачений один евакуаційний вихід;

допускається прокладання проводів по горючій основі (актовий зал) ;

електророзетки та вимикачі встановлено на горючі основи (старий корпус) ;

приміщення не обладнано системою пожежної сигналізації;

не обладнано інформаційно-довідковий куточок з питань цивільного захисту;

не розроблено інструкцію щодо порядку забезпечення техногенної безпеки та дій працівників об`єкта у разі виникнення надзвичайної ситуації.

Гуртожиток:

допускається зниження класу вогнестійкості елементів заповнення прорізів у протипожежних перешкодах (двері, що сполучають сходову клітку з горищем) ;

не оброблені засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності, дерев`яні елементи горищного покриття;

не влаштовано другий евакуаційний вихід з першого поверху;

не забезпечена можливість використання евакуаційних виходів з 2-го, 3-го, 4-го, 5-го поверхів на зовнішню сходову клітку (відсутня частина сходової клітки з 1-го на 2-й поверх);

приміщення не обладнано системою пожежної сигналізації;

не в повному обсязі забезпечено приміщення гуртожитку вогнегасниками із розрахунку не менше двох переносних з масою заряду вогнегасної речовини 5 кг і більше на кожному поверсі.

Листом від 13.03.2020 року №224/02-11 директор Волинського інституту післядипломної педагогічної освіти звернувся до позивача з проханням провести позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень за результатами проведення позапланового заходу у період з 16.12.2019 року по 27.12.2019 року.

За результатами позапланової перевірки, складений акт позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки №184 від 24 березня 2020 року, яким встановлені порушення вимог Кодексу цивільного захисту України, Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 №1417, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 05.03.2015 за № 252/26697.

Так, при здійсненні перевірки було встановлено порушення вимог законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту, в тому числі Кодексу цивільного захисту України, Правил пожежної безпеки в Україні, неусунуті наступні порушення, зокрема:

на шляхах евакуації застосовуються для оздоблення стін будівельні матеріали з невизначеними показниками пожежної небезпеки (перша сходова клітка, старий корпус);

у приміщенні актового залу застосовуються для оздоблення стін будівельні матеріали з невизначеними показниками пожежної небезпеки;

у приміщенні їдальні застосовуються для оздоблення стін будівельні матеріали з невизначеними показниками пожежної небезпеки;

з приміщення їдальні передбачений один евакуаційний вихід;

електророзетки та вимикачі встановлено на горючі основи (старий корпус);

приміщення не обладнано системою пожежної сигналізації.

Гуртожиток:

не оброблені засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності, дерев`яні елементи горищного покриття;

приміщення не обладнано системою пожежної сигналізації.

Вирішуючи питання наявності правових підстав для застосування до відповідача заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації, суд приходить до таких висновків.

Спірні правовідносини регулюються Кодексом цивільного захисту України від 02.10.2012 №5403-VI, Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V (далі Закон №877-V) та Правилами пожежної безпеки в Україні, затверджені наказом Міністерством внутрішніх справ України від 30.12.2014 №1417, зареєстровані у Міністерстві юстиції України 05.03.2015 за № 252/26697.

Згідно статті 1 Закону №877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно з частиною першою статті 47 Кодексу цивільного захисту України державний нагляд (контроль) з питань цивільного захисту здійснюється за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах техногенної та пожежної безпеки, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій природного і техногенного характеру, за діяльністю аварійно-рятувальних служб, а також у сфері промислової безпеки та гірничого нагляду, поводження з радіоактивними відходами відповідно до Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону №877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб та форми здійснення заходів здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа (частина 4 статті 4 Закону №877-V).

Частиною 7 статті 7 Закону №877-V визначено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Згідно зі статтею 64 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: 1) органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; 2) органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; 3) підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи.

Відповідно до статті 66 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Згідно з частиною першою статті 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема: здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб`єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Відповідно до Указу Президента України від 16.01.2013 №20/2013 «Деякі питання Державної служби України з надзвичайних ситуацій» Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра оборони України (далі - Міністр).

ДСНС України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, профілактики травматизму невиробничого характеру, а також гідрометеорологічної діяльності.

Основними завданнями ДСНС України є, зокрема: реалізація державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, профілактики травматизму невиробничого характеру, а також гідрометеорологічної діяльності; здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, за діяльністю аварійно-рятувальних служб.

ДСНС України здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, а також міжрегіональні (повноваження яких поширюються на кілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи (у разі їх створення).

Таким чином, Управління ДСНС у Волинській області є територіальним органом центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, а тому воно наділене повноваженнями здійснювати державний нагляд (контролю) за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки і звертатись до суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Санкції за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки визначені статтею 68 Кодексу цивільного захисту України, відповідно до якої посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.

У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Відповідно до статті 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Згідно з частиною 2 цієї статті повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Таким чином, Управління ДСНС України у Волинській області є територіальним органом центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, а тому воно наділене повноваженнями здійснювати державний нагляд (контроль) за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки і звертатись до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Згідно з частиною другою статті 51 та частиною 3 статті 55 Кодексу цивільного захисту України забезпечення техногенної та пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.

Як визначено пунктами 33, 43 частини першої статті 2 Кодексу цивільного захисту України, пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю; техногенна безпека - відсутність ризику виникнення аварій та/або катастроф на потенційно небезпечних об`єктах, а також у суб`єктів господарювання, що можуть створити реальну загрозу їх виникнення.

Правила пожежної безпеки в Україні, затверджені наказом Міністерством внутрішніх справ України від 30 грудня 2014 року № 1417, є обов`язковими для виконання суб`єктами господарювання, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування (далі - підприємства), громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах.

Пожежна безпека повинна забезпечуватися шляхом проведення організаційних заходів та технічних засобів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж (пункт 4 Розділ І Правил пожежної безпеки в Україні).

Настання реальної загрози життю та здоров`ю людей від пожежі пов`язане з обставинами, які можуть призвести до займання та розповсюдження вогню.

На думку суду, шлях евакуації з будь якого приміщення, поверху, будівлі є найпершим засобом для збереження життя громадян, а утримання у відповідності шляхів евакуації є основою оперативної евакуації потерпілих для забезпечення збереження життя. Оздоблення шляхів евакуації горючим матеріалом, невідповідність несучих конструкцій сходової клітки вимогам норм вогнестійкості, влаштування «глухих» грат на вікна (які можуть бути використанні, як резервні шляхи евакуації при неможливості використання основних), відсутність нормованої кількості евакуаційних виходів, непридатність використання наявних шляхів евакуації у випадку виникнення пожежі призведе до значного збільшення часу евакуації людей з будівлі, виділення їдких продуктів горіння, також може призвести до відсутності можливості самостійно евакуюватись людям, що там знаходяться, а отже може призвести до вдихання їдких продуктів горіння, що створює загрозу життю та/або здоров`ю людей та може призвести загибелі людей.

Не проведення вогнезахисного обробляння дерев`яних конструкцій покрівлі вогнетривким розчином, пришвидшить процес горіння та розповсюдження продуктів горіння по будівлі, руйнування горищної конструкції, перехід пожежі на сусідні будівлі, що в свою чергу створює загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Системи пожежної сигналізації, оповіщування про пожежу та управління евакуацією людей, устаткування передавання тривожних сповіщень, призначені для раннього виявлення пожежі та подавання сигналу тривоги для вжиття необхідних заходів, як наприклад: евакуювання людей, виклик пожежно-рятувальних підрозділів, відключення або блокування (розблокування) інших інженерних систем. Відсутність даних систем може призвести до значного поширення пожежі по будівлі без інформування людей, що там знаходяться про загрозу пожежі, яка несе загрозу життю та/або здоров`ю людей, призведе до отримання травм, загибелі людей та завдання значних матеріальних втрат.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами.

Суд наголошує, що відповідачем не надано належних доказів, які б вказували та підтверджували усунення всіх порушень, що виявлені позивачем під час планової перевірки в тому числі будівлі учбово-лаборатоного корпусу та гуртожитку не були на момент позапланового (повторного) заходу обладнані системою пожежної сигналізації.

Аналізуючи вказані порушення, зокрема, їх не виконання, суд, зважаючи на їх характер дійшов висновку, що такі становлять реальну небезпеку, створюють загрозу життю та здоров`ю людей, а з урахуванням положень статті 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» виконання вимог органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства є обов`язком суб`єкта господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Здійснені відповідачем заходи не свідчать про усунення порушень виявлених під час перевірки Волинського інституту післядипломної педагогічної освіти, а відтак подальша експлуатація приміщення відповідача створює загрозу життю та здоров`ю людей, а також людей які там працюють, внаслідок чого є підстави для застосування до відповідача заходів реагування.

Вищевказані перелічені порушення є недоліками в організації експлуатації будівлі Волинського інституту післядипломної педагогічної освіти, такі виявлені недоліки є підставою для звернення уповноваженого органу до суду з позовом про застосування заходів реагування, позаяк становлять загрозу життю і здоров`ю людей .

Суд наголошує, що згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Водночас, існування (не усунення відповідачем) хоча б одного з порушень, встановлених позивачем, які загрожують життю та здоров`ю людей, вже є самостійною достатньою правовою підставою для застосування до нього заходів реагування.

Вказані висновки кореспондуються із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 26.06.2018 р. по справі № 823/589/16.

Згідно частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У вищевказаній справі колегія суддів наголошує, що застосування відповідних заходів реагування є необхідним оперативним та превентивним способом впливу з метою усунення існування загрози життю та здоров`ю людей.

Таким чином, не має значення якою особою було допущено ці порушення, оскільки такий захід впливу застосовується контролюючим органом не з метою притягнення винних осіб до відповідальності, а виключно з метою уникнення заподіяння шкоди життю та здоров`ю людей, тобто має запобіжний характер.

Недодержання суб`єктами господарювання вимог у сфері охорони праці призводить до невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

Відповідно до першого речення статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходиться під її юрисдикцією. Слід зазначити, що це зобов`язання повинно тлумачитися як таке, що застосовується в контексті будь-якої діяльності, публічної чи ні, в якій право на життя може бути поставлене під сумнів.

Захід реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення відповідачем виявлених порушень.

Крім того, захід реагування має також спонукаючий характер, направлений на забезпечення вимог законодавства у сфері охорони праці.

Вказані висновки кореспондуються із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 05.12.2018 по справі № 826/13896/16.

Також, згідно правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 28.02.2019 року по справі №810/2400/18, такий захід реагування, як повне або часткове зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту - не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

При цьому, згідно з абзацу 2 частини 5 статті 4 Закону України №877-V, відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Волинський інститут післядипломної педагогічної освіти таке повідомлення до УДСУНС у Волинській області (чи його структурних підрозділів) не надсилалось.

Крім того, відповідач не надав суду доказів про звернення до Управління ДСНС України у Волинській області із заявою про надання терміну для усунення всіх порушень виявлених за результатом позапланового заходу та що ним вживаються дії для усунення виявлених порушень. Також відповідач не звертався до суду із заявою в порядку п. 4 ч. 1 ст. 236 КАС України про надання часу для примирення, тобто часу для усунення всіх порушень, що становлять загрозу життю та здоров`ю людей.

За таких обставин, зупинення експлуатації будівлі відповідача є пропорційною та повною мірою реагування з огляду на виявлені порушення, а відтак для збереження безпеки та здоров`я людей, працівників та відвідувачів Волинського інституту післядипломної педагогічної освіти необхідно зупинити експлуатацію будівель учбово-лабораторного корпусу та гуртожитку до повного усунення порушень.

Керуючись статтями 72-77, 139, 244, 246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Кодексу цивільного захисту України та Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зобов`язати Волинський інститут післядипломної педагогічної освіти зупинити експлуатацію будівель учбово-лабораторного корпусу та гуртожитку за адресою: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Винниченка, 31, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статями 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» цього Кодексу. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області (43020, місто Луцьк, вулиця Електроапаратна, будинок 6, ).

Відповідач Волинський інститут післядипломної педагогічної освіти (43025, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Винниченка, 31, ).

Головуючий-суддя С.Ф. Костюкевич