Справа № 0340/1429/18
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2020-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2020 року Справа № 0340/1429/18 пров. № А/857/2214/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді-доповідача - Качмара В.Я.,

суддів - Курильця А.Р., Кушнерика М.П.,

при секретарі судового засідання - Пильо І.І.

розглянувши у відкритому судовому в м.Львові апеляційну скаргу Відділу освіти, молоді та спорту Локачинської районної державної адміністрації Волинської області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року (суддя Ксензюк А.Я., м.Луцьк) у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Відділу освіти, молоді та спорту Локачинської районної державної адміністрації Волинської області про визнання наказу протиправним, скасування та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду позовом до Відділу освіти, молоді та спорту Локачинської районної державної адміністрації Волинської області (далі - Відділ, РДА відповідно) в якому просили визнати протиправним та скасувати наказу відповідача «Про зменшення виплат за престижність праці педагогічним працівникам та надбавок бібліотекарам» від 28.02.2018 №33-к (далі - Наказ №33-к).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачі працюють вчителями загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів села Козлів Локачинського району Волинської області (далі - ЗОШ) з тижневим педагогічним навантаженням 12,5 год та в Опорному навчальному закладі «Навчально-виховний комплекс «Локачинська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - гімназія» (далі - ОНЗ) з тижневим навантаженням 20 год. 28.12.2017 Відділ наказом «Про зміну істотних умов праці педагогічних працівників району» №448-к (далі - Наказ №448-к) попередив керівників та педагогічних працівників закладів середньої загальної освіти району про можливе зменшення з 01.03.2018 розміру надбавки за престижність педагогічної праці з 20 % до 1 %, мотивуючи це обмеженим фінансуванням освітньої галузі району у 2018 році. 28.02.2018 відповідачем видано оскаржуваний Наказ №33-к, яким з 01.03.2018 без згоди позивачів зменшено розмір надбавок за престижність педагогічної праці з 20 % до 5 % у зв`язку з нестачею коштів у фонді оплати праці, що на переконання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є протиправним та підлягає скасуванню.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано Наказ №33-к в частині зменшення до 5% виплату надбавок за престижність праці педагогам з 01.03.2018 згідно із постановою Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» від 11.01.2018 №23 (далі - Постанова №23). Зобов`язано Відділ провести ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перерахунок та виплату надбавок за престижність праці педагогічних працівників із розрахунку 20% їх посадових окладів (ставки заробітної плати), починаючи з 01.03.2018 по 24.12.2019, з врахуванням виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В доводах апеляційної скарги вказує, що Наказ №448-к Відділу був доведений до відома педагогічних працівників у грудні 2017 року, а зменшення надбавки за престижність до 1% повинно було відбуватися з 01.03.2018, тобто порушення вимог чинного законодавства щодо неналежного повідомлення працівників про погіршення істотних умов праці не було. Окрім того, з березня 2018 року педагогічним працівникам виплачується не 1% надбавки як попереджалось, а 5%, а тому погіршення умов оплати праці не відбулося. Крім того, під час формування дохідної та видаткової частини районного бюджету на 2018 рік враховувались показники державного бюджету на 2018 рік. Видаткова частина галузі на освітню субвенцію була сформована за рахунок видатків, що враховані у розрахунках міжбюджетних трансферів з державного бюджету до місцевих бюджетів на 2018 рік, згідно додатку №6 до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» (далі - Закон №2246-VIII). У згаданому додатку пунктом 377 зазначається, що з державного бюджету на освітню субвенцію на 2018 рік Локачинському району виділено 39281,2 грн, для виплати ж працівниками освіти 20 % надбавки на престижність необхідно 43045,36 грн. Таким чином, нестача станом на 01.01.2018 становила 3764,18 грн. Отже, Наказом №33-к позивачам як і всім іншим працівникам освіти Локачинського району встановлено надбавку за престижність 5%, в межах фонду оплати праці, виділеного з державного бюджету на освітню субвенцію Локачинського району.

Позивачі у відзиві на апеляційну скаргу заперечують вимоги такої, вважають рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просять залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Разом з тим, від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на інший час у зв`язку із карантинними обмеженнями, що введені на території України відповідно до постанови КМУ «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» від 22.04.2020 №219.

Розглянувши вказане клопотання, суд апеляційної інстанції вважає, що таке не підлягає задоволенню, оскільки поверхневі та загальні покликання на умови карантину зі сторони суб`єкта владних повноважень (апелянта) не можуть вважатися достатньою підставою для відкладення розгляду справи. Також рекомендація Ради суддів України (лист від 16.03.2020 №9-рс-186/20.) не вказує на припинення судами розгляду справ, а лише встановлює особливий режим судів України, який включає в себе, зокрема, розгляд справ в режимі відеоконференції, по можливості здійснення розгляду справи без участі сторін, в порядку письмового провадження, рекомендацію учасникам судових засідань подавати до суду заяви про розгляд справи у їхній відсутності за наявними у справі матеріалами.

Про дату, час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений завчасно (16.04.2020), проте ним не було вжито будь-яких заходів для участі в розгляді справи, зокрема, не заявлено клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції.

Також відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність в судовому засіданні учасників справи (їх представників), а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача (його представників). Водночас, будь-яких нових доказів або обставин по справі останнім не наведено, клопотань про їх витребування/долучення тощо останнім не заявлено.

В протилежному випадку відкладення розгляду справи без пошуку реальних можливостей здійснювати правосуддя в умовах карантину може бути розцінено як самоусунення від виконання обов`язку по здійсненню розгляду справи.

Додатково суд апеляційної інстанції враховує, що відповідно до частини п`ятої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки суду, а й учасників справи.

Так, Європейський суд з прав людини (далі - Суд) в рішенні від 07.07.1989р. у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку Суду, є доцільнішим, ніж усні слухання; розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім.

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки Наказ №33-к винесений із порушенням вказаних у рішенні суду норм закону та прав позивачів, його необхідно визнати протиправним та скасувати в частині зменшення до 5% виплату надбавок за престижність праці педагогам з 01.03.2018 згідно з Постановою №23 та зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату позивачам надбавки за престижність із розрахунку 20% їх посадових окладів (ставки заробітної плати) за період з 01.03.2018 по день винесення рішення судом - 24.12.2019, з врахування виплачених сум надбавки в розмірі 5%.

Вимога позивачів про скасування даного Наказу повністю до задоволення не підлягає, позаяк питання про правомірність зменшення надбавок бібліотекарам в ході судового розгляду не встановлювалося, права позивачів не зачіпаються даною частиною наказу. Вимога ж про подальший перерахунок та виплату позивачам надбавки у розмірі 20% посадового окладу також не може бути задоволена, оскільки суд вправі захистити лише порушене право осіб, компетенція щодо встановлення розміру надбавок педагогічним працівникам належить керівникам навчальних закладів.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 працює вчителем ЗОШ (тижневе навантаження 12,5 год.) з 01.09.2003, що підтверджується довідкою ЗОШ від 26.06.2018 №16 (т.1, а.с.9).

Згідно із довідкою ОНЗ від 19.06.2018 №34 ОСОБА_2 працює у даному навчальному закладі на посаді вчителя історії з тижневим навантаженням 20 годин з 15.08.1995 (т.1, а.с.11).

Як вбачається із довідок Локачинської районної організації профспілки працівників освіти і науки України від 16.07.2018 №№3, 4, позивачі є членами профспілки навчальних закладів, де працюють (т.1, а.с.10,12).

Наказом №448-к у зв`язку з обмеженим фінансуванням освітньої галузі району у 2018 році керівників та педагогічних працівників закладів загальної середньої освіти району мало бути попереджено про можливе зменшення надбавки за престижність педагогічної праці із 20% до 1% із 01.03.2018 (т.1, а.с.16).

28.02.2018 Наказом №33-к зменшено до 5% виплату надбавок за престижність праці педагогам з 01.03.2018 згідно з Постановою №23 та зменшено до 10% виплату надбавок бібліотекарам за особливі умови праці з 01.03.2018 згідно з постановою КМУ «Про внесення змін до п.1 постанови КМУ №1073 від 30.09.2009 року «Про підвищення заробітної плати працівникам бібліотек» від 25.03.2014 №89 (т.1, а.с.15).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною п`ятою статті 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Згідно із частинами першою, другою статті 26 Закону України «Про освіту» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон №2145-VIII) керівник закладу освіти здійснює безпосереднє управління закладом і несе відповідальність за освітню, фінансово-господарську та іншу діяльність закладу освіти. В межах наданих йому повноважень керівник закладу освіти, окрім іншого, вирішує питання фінансово-господарської діяльності закладу освіти; призначає на посаду та звільняє з посади працівників, визначає їх функціональні обов`язки.

Постановою КМУ «Про встановлення надбавки педагогічним працівникам закладів дошкільної, позашкільної, загальної середньої, професійної (професійно-технічної), вищої освіти, інших установ і закладів незалежно від їх підпорядкування» від 23.03.2011 №373 (в редакції Постанови №23 та чинній, на час виникнення спірних відносин; далі - Постанова №373) встановлено надбавку в граничному розмірі 30 відсотків посадового окладу (ставки заробітної плати), але не менше 5 відсотків, педагогічним працівникам закладів дошкільної, позашкільної, загальної середньої, професійної (професійно-технічної), вищої освіти, інших установ і закладів незалежно від їх підпорядкування.

Розмір надбавки встановлюється керівником закладу (установи) у межах фонду оплати праці.

Надбавка встановлюється на весь обсяг навчального навантаження, що виконується працівником.

Право на встановлення надбавки в розмірі до 30 відсотків з 01.01.2018 мають керівники закладів загальної середньої освіти, їх заступники, посади яких віднесені до посад педагогічних працівників, вчителі та викладачі закладів професійної (професійно-технічної) і вищої освіти, які викладають предмети згідно з відповідним Державним стандартом загальної середньої освіти.

З 01.01.2018 надбавка в розмірі не менше 20 відсотків встановлюється:

керівникам шкіл, в яких апробують державний стандарт початкової освіти відповідно до Концепції реалізації державної політики у сфері реформування загальної середньої освіти «Нова українська школа» на період до 2029 року, схваленої розпорядженням КМУ від 14.12.2016 №988, їх заступникам, посади яких віднесені до посад педагогічних працівників, вчителям таких шкіл;

керівникам шкіл, в яких навчання хоча б в одному з початкових класів здійснюватиметься за державним стандартом початкової освіти в рамках реалізації зазначеної Концепції, їх заступникам, посади яких віднесені до посад педагогічних працівників, вчителям таких класів зазначених шкіл;

вчителям української мови і літератури шкіл з навчанням мовами національних меншин.

Іншим педагогічним працівникам надбавка в розмірі до 30 відсотків може бути встановлена з 01.09.2018.

Відповідно до статей 1, 2 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Основна заробітна плата це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Згідно з вимогами пункту 4 «Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти», затвердженої наказом Міністерства освіти України від 15.04.1993 №102 за погодженням з Мінпраці, ЦК профспілки працівників освіти і науки України, Мінфіном (зареєстровано в Міністерстві юстиції України (далі - МЮУ) 27.05.1993 за №56; в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Інструкція) посадові оклади встановлюються керівниками на основі діючих кваліфікаційних вимог і тарифних розрядів працівників відповідної кваліфікації з наступною атестацією або тарифікацією згідно з чинним законодавством. Ставки заробітної плати й посадові оклади педагогічних працівників встановлюються керівниками закладів і установ освіти при тарифікації за наслідками атестації. Тарифікаційні списки встановленої форми затверджуються за погодженням із профспілковим комітетом не пізніше 5 вересня і подаються вищестоящому органу управління.

Отже, керівник навчального закладу, який має повноваження щодо призначення на посаду та звільнення з посади працівників, і повинен встановлювати розмір надбавки таким працівникам відповідно до норм чинного законодавства.

Як встановлено судом першої інстанції та не спростовано відповідачем, затвердження тарифікаційних списків із змінами у заробітній платі позивачів профспілковим комітетом не погоджувалися.

Відповідно до частини четвертої статті 97 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП) власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.

Частиною другою статті 252 КЗпП передбачено, що зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є.

При прийнятті оскаржуваного Наказу №33-к відповідач не погоджував вказаного питання із профспілковим органом, членами якого є позивачі.

За змістом статті 98 КЗпП оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів.

Як вбачається із пункту 6.3.20 Галузевої угоди між Міністерством освіти і науки України та ЦК Профспілки працівників освіти і науки України на 2016-2020 роки (зареєстровано Міністерством соціальної політики України 01.06.2018 за №16; далі - Угода) сторони Угоди рекомендували керівникам закладів та установ освіти і науки забезпечити встановлення надбавок педагогічним працівникам відповідно до Постанови №373 в максимальному розмірі.

Як встановлено матеріалами справи до 01.03.2018 відповідна надбавка позивачам виплачувалась у розмірі 20 %.

Відповідно до пункту 68 Інструкції педагогічним працівникам щомісячно виплачується заробітна плата, встановлена при тарифікації.

Оскільки відомості щодо змін у тарифікаційних списках на 2018 рік не подавались до вищого органу управління (Відділу), то є неприпустимим зменшувати надбавку тим педагогічним працівникам, яким вона виплачувалася у граничному розмірі 20%, що виплачувався позивачам до прийняття Наказу №33-к.

Щодо посилання відповідача на нестачу коштів для виплати надбавки у розмірі 20% педагогічним працівникам, то необхідно зазначити, що як і вказував Відділ відповідно до додатку №6 пункту 377 Закону №2246-VIII освітня субвенція з державного бюджету місцевому бюджету Локачинському району становила 39281,2 грн.

Із письмових пояснень відповідача, що наявні в матеріалах справи видно, що за його підрахунками потреби освітньої субвенції по загальноосвітніх навчальних закладах Локачинського району на 2018 рік із врахуванням 20% надбавки за престижність педагогічним працівникам становить 43045,36 грн.

При цьому у 2018 році Відділом використано коштів освітньої субвенції в сумі 42823,4 грн., враховуючи додаткові надходження коштів протягом року, а також наявність нерозподілених коштів освітньої субвенції станом на 01.01.2018 в сумі 1032,8 грн.

Як вбачається з відповідей Міністерства фінансів України (далі - Мінфін) від 05.04.2018 №07010-07/23-1107/1154 та від 11.06.2018 №07010-08/23-2012/2/1773 та Волинської обласної державної адміністрації (далі - ОДА) від 06.07.2018 на звернення позивача ОСОБА_1 , станом на 01.07.2018 нерозподілені вільні залишки коштів Локачинського районного бюджету, що утворились на початок року, становлять 2,3 млн грн, нерозподілені залишки коштів освітньої субвенції Локачинського районного бюджету, що утворились станом на 01.01.2018 складають 1032,8 гр., станом на 01.07.2018 перевиконання дохідної частини Локачинського районного бюджету становить понад 2,9 млн грн. Мінфіном роз`яснено, що відповідні місцеві ради мають право додатково понад обсяги субвенції планувати та здійснювати з місцевих бюджетів оплату поточних та капітальних видатків закладів та установ освіти, включаючи погашення бюджетних зобов`язань минулих років, узятих на облік в органах казначейства. ОДА також зазначила, що для вирішення порушених позивачем питань доцільним є вжиття відповідних заходів на місцевому рівні - у частині спрямування власних фінансових ресурсів місцевих бюджетів та вирішення питання щодо оптимізації мережі закладів загальної середньої освіти до початку навчального року (т.1, а.с.51, 53-54).

Згідно з статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР (далі - Конвенція), кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При цьому ЄСПЛ в зміст поняття майна включає і «правомірні очікування»/«законні сподівання» вчиняти певні дії. Зокрема, у рішенні у справі «Сук проти України», заява №10972/05, рішення остаточне від 10 червня 2011 року, пункт 22, встановлено, що поняття «майно» в першій частині статті 1 Першого протоколу має автономне значення, яке не обмежується правом власності на фізичні речі та є незалежним від формальної класифікації в національному законодавстві. Питання, що має бути розглянуто, полягає у тому, чи надавали заявнику обставини справи, розглянуті в цілому, право на інтерес, який по суті захищається статтею 1 Першого протоколу.

Отже, отримуючи надбавку за престижність до посадового окладу в розмірі 20% до 01.03.2018 позивачі мали правомірні очікування і надалі користуватися належним їм майном (відповідним розміром заробітної плати). Разом з тим, відповідач, не дотримавшись вимог закону, позбавив їх такої можливості, хоча обсяг роботи, що виконується позивачами, не зменшився.

ЄСПЛ, розглядаючи справу «Кечко проти України» (заява №63134/00) від 08 листопада 2005 року, установив порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, зазначивши, що Суд не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (пункт 26).

З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що відповідач безпідставно посилається лише на відсутність коштів для здійснення виплати 20% надбавки педагогічним працівникам. Окрім того, такі кошти були виділені державою протягом року, станом на початок 2018 року був залишок коштів нерозподіленої освітньої субвенції, можливим є також залучення коштів місцевих бюджетів, вчинення інших дій.

Оскільки відповідачем видано загальний наказ про зменшення розміру надбавки за престижність педагогам, без конкретизації осіб, суд вважає, що позивачами правильно обрано спосіб захисту своїх прав, позаяк своїми діями Відділ позбавив їх можливості оскаржити встановлений їм індивідуально розмір надбавки, що мав бути визначений керівниками навчальних закладів, де вони працюють.

При цьому, скаржником жодним чином не спростовано можливість визначення розміру надбавки в оскаржуваному Наказі №33-к самостійно, а не керівниками відповідних закладів освіти, а також без відома органу профспілкових організації працівників.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову шляхом визнання протиправним та скасування Наказу №33-к в частині зменшення до 5% виплату надбавок за престижність праці педагогам з 01.03.2018 та зобов`язання відповідача провести ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перерахунок та виплату надбавок за престижність праці педагогічних працівників із розрахунку 20% їх посадових окладів (ставки заробітної плати), починаючи з 01.03.2018 по 24.12.2019, з врахуванням виплачених сум.

В іншій частині щодо відмови у задоволенні позову, рішення суду першої інстанції фактично не оскаржується, тому суд апеляційної інстанції не має права робити правові висновки щодо цієї частини судового рішення.

Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відділу освіти, молоді та спорту Локачинської районної державної адміністрації Волинської області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді А. Р. Курилець
М. П. Кушнерик
Повне судове рішення складено 7 травня 2020 року.