Справа № 534/1790/19
Суддя: Куц Т. О.
Дата ухвалення: 2020-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 534/1790/19
Провадження № 2-а/534/23/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2020 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі головуючого судді Куц Т.О.

за участю секретаря Ребриної О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Горішні Плавні Полтавської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Полтавської митниці ДФС України про скасування постанови у справі про порушення митних правил № 0059/80600/19,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Полтавської митниці ДФС України про скасування постанови у справі про порушення митних правил № 0059/80600/19.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 30.10.2019 року він отримав постанову від Полтавської митниці ДФС України, згідно якої його було визнано винним у вчиненні порушень митних правил за ознаками ст. 485 МК України і накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300% від різниці митних платежів , що складає 75686, 22 грн. Вважає, що в його діях відсутній склад порушення ст. 485 МК України не має вини у формі умислу, митне оформлення вантажу проводилося згідно документів, які супроводжували товар, умислу на навмисне порушення митного законодавство у нього не було. Зазначає, що вказане правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, а тому зазначення ним невірного коду товару в декларації не може бути доказом того, що його дії були направлені на умисну несплату митних платежів у формі прямого умислу.

Просить скасувати постанову заступника начальника Полтавської митниці ДФС - начальника відділу протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Кримського А.О. в справі про порушення митних правил №0159/80600/19 від 30 10.2019 року, про притягнення його до адміністративної відповідальності за статтею 485 МК України.

Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 29 листопада 2019 року адміністративний позов прийнятий, відкрито провадження у справі та призначена справа до судового розгляду.

Ухвалою суду від 16 березня 2020 року замінено відповідача - Полтавську митницю ДФС України на Дніпровську митницю Держмитслужби.

У судове засідання позивач не прибув, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність позовні вимоги підтримав і просив постанову скасувати, оскільки не порушував вимоги Митного кодексу України.

Представник відповідача направив до суду відзив, пояснивши, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України. Підстави для скасування постанови відсутні.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 30.10.2019 року заступником начальника Полтавської митниці ДФС начальником відділу протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії розглянуто матеріали адміністративної справи про порушення митних правил №0159/80600/19 та винесено постанову про порушення митних правил, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні порушень, передбачених статтею 485 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 75686,22 грн (а.с.6-8).

Вказана постанова була винесена на підставі протоколу про порушення митних правил №0159/80600/19 від 12.09.2019 року.

Згідно протоколу про порушення митних правил та постанови про порушення митних правил, 03.09.2019 інженер бюро ЗЕД ТОВ «Єристівський ГЗК» ОСОБА_1 до відділу митного оормлення № 2 митного поста «Кременчук» Полтавської митниці ДФС подав до митного оформлення митну декларацію № UA 806060/2019/202015 , згідно якої у митному режимі імпорт був зазначений товар, вартість якого становить 33998 доларів США, до вартості товару включено страхування в розмірі 254 доларів СЩА та фрахт в розмірі 3282 доларів США.

ОСОБА_1 при розрахунку митної вартості товарів відповідно до обраного методу ( за ціною договору) не враховані її складові , які включалися до ціни згідно рахунку , внаслідок чого фактично зазначені неправдиві відомості в митній декларації від 03.09.2019 № UA 806060/2019/202015, загальна сума митних платежів нарахована до сплати за вказаною митною декларацією дорівнює - 213668,35, а повинна була нарахована за митною декларацією - 238897,09 грн. Таким чином інженером бюро ЗЕД ТОВ «Єристівський ГЗК» Сивоконем О.О. 03.09.2019 були вчинені були вчинені дії щодо неправомірного заявлення в графах 12 та 45 , які були підставою для зменшення розміру сплати митних платежів на загальну суму 25228,74 грн., чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 485 МК України.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 20 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.466 МК України адміністративні стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.

Додержання органами доходів і зборів вимог закону в разі застосування адміністративних стягнень за порушення митних правил забезпечується здійсненням систематичного контролю з боку органів вищого рівня та їх посадових осіб, правом оскарження постанов у справах про порушення митних правил та іншими заходами, передбаченими законодавством України..

У відповідності до ч.1 ст.494 МК України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил (ч.1 ст.488 МК України).

Згідно ч.1 ст.467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Таким чином, митниця наділена повноваженнями щодо розгляду справи про порушення митних правил у певних випадках, зокрема, і у випадку наявності порушення, передбаченого ст.485 МК України.

Згідно ч.1 ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 458 МК України встановлено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, предявлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Стаття 489 МК України визначає обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про порушення митних правил.

Згідно вказаної статті посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим за приписами ч.1 ст.510 МК України посадова особа органу доходів і зборів, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил, може витребувати документи, необхідні для розгляду справи, у тому числі матеріали фото- і кінозйомки, звуко- і відеозапису, інформаційних баз та банків даних, а також інші носії інформації.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються:1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів;2) поясненнями свідків;3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності;4) висновком експерта;5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно статті 485 МК України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Склад правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України, передбачає, з-поміж іншого, те що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі). Об`єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке встановлено статтею 485 МК України, полягає у поданні неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості.

Отже, зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння (передбаченого статтею 485 МК України) обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (встановлений законом порядок сплати податків та зборів).

Згідно із частиною першою статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації чи документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення.

Відповідно до частини першої статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частиною другою статті 264 МК України встановлено, що митна декларація та інші документи подаються митному органу в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом із митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, установлених цим Кодексом, декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати митному органу оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їхні копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 03.09.2019 подав митну декларацію до митного оформлення, якій було присвоєно №UA 806060/2019/202015 та розпочато оформлення, однак не було завершено і прийнято рішення про відмову в митному оформленні, оскільки до рахунку загальної вартості товарів не було внесено вартість страхових та транспортних витрат на доставку товару, що підтверджується карткою відмови в прийняті митної декларації митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення ( а.с.32-33).

Після чого було подано декларацію з врахуванням страхових витрат та транспортних витрат і присвоєно № UA 806060/2019/202019 (а.с.34).

Оцінюючи зібрані та досліджені докази, суд вважає, що вказані обставини свідчать не про наявність прямого умислу на ухилення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а про виникнення помилки при її повторному поданні, також матеріали справи про порушення митних правил не містять доказів умислу позивача на вчинення дій передбачених диспозицією статті 485 МК України.

Відповідачем не доведено правомірності винесення оскаржуваної постанови, матеріали справи про порушення митних правил не містять доказів умислу позивача на вчинення дій передбачених диспозицією статті 485 МК України. За даних обставин в діях позивача відсутня суб`єктивна сторона проступку, передбаченого статтею 485 МК України, тобто прямий умисел, а тому відсутній і склад цього правопорушення.

Виходячи з вищенаведеного, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, того факту, що зазначені митницею дії позивача під час оформлення митної декларації не можуть бути доказом того, що його дії були направлені на умисну недоплату податків та зборів та доказом вини у формі прямого умислу, тобто позивач не мав умислу на ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру, та те, що відповідачем не доведено правомірності та обґрунтованості висновків, зроблених в оскаржуваній постанові в справі про порушення митних правил, не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивач заявив неправдиві відомості щодо товару з метою ухилення від сплати митних платежів та в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст.485 МК України, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Враховуючи відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.485 МК України, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова № 0159/80600/19 від 30.10.2019 підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст. 485 МК України відносно ОСОБА_1 закриттю.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Скасувати постанову про порушення митних правил №0059/80600/19 від 30.10.2019 року заступника начальника Полтавської митниці ДФС Кримського А.О. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за порушення митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України у вигляді штрафу у розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, що становить 75686,22 грн, а провадження у справі закрити.

Постанову може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до п. 3 розділ VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) процесуальний строки щодо апеляційного оскарження судового рішення продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя підпис Т.О.Куц

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Рішення суду станом на 27.04.2020 не набрало законної сили.

Помічник голови суду О.Г. Визіренко

Копію засвідчено 27.04.2020.