Справа № 333/804/17(2-а/333/82/17)
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2020-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

07 травня 2020 року

Київ

справа №333/804/17(2-а/333/82/17)

адміністративне провадження №К/9901/9549/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шевцової Н.В.,

суддів: Кашпур О.В., Уханенка С.А.,

розглянув у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції адміністративну справу № 333/804/17 (2-а/333/82/17)

за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №3 Управління патрульної поліції у місті Запоріжжі Департаменту патрульної поліції Будзик Дар`ї Михайлівни про скасування постанови,

за касаційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2017 року, постановлену в складі колегії суддів: головуючого Баранник Н.П., суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.

УСТАНОВИВ:

І. Суть спору

1. 16 лютого 2017 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Комунарського районного суду міста Запоріжжя з позовною заявою до інспектора роти №2 батальйону №3 Управління патрульної поліції у місті Запоріжжі Департаменту патрульної поліції Будзик Дар`ї Михайлівни (далі - інспектор роти №2 батальйону №3 УПП у місті Запоріжжі ДПП Будзик Д.М., відповідач) в якому просив:

1.1 визнати протиправними дії працівника УПП м. Запоріжжя інспектора роти №2 батальйону №3 УПП у місті Запоріжжі ДПП Будзик Д.М. щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу 05 грудня 2016 року за адресою вулиця Соборний пр. 200, м. Запоріжжя.

1.2 скасувати постанову інспектора роти №2 батальйону №3 УПП у місті Запоріжжі ДПП Будзик Д.М. у справі про адміністративне правопорушення від 05 грудня 2016 року серії АР № 160886, про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

2. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 05 грудня 2016 року інспектор патрульної поліції Будзик Д.М. винесла відносно позивача постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП, та накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. Згідно постанови позивача визнано винним в тому, що 05 грудня 2016 року о 13 год 14 хв він, керуючи автомобілем Mercedes Sprinter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на перехресті вулиць Комарова та Парамонова в місті Запоріжжі, в порушення вимог пункту 8.7.3 Правил дорожнього руху, почав рух на заборонений сигнал світлофору.

2.1. Постанову позивач вважає незаконною, оскільки Правила дорожнього руху не порушував.

ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи

3. Постановою від 05 грудня 2016 року серії АР № 160886, прийнятою інспектором роти №2 батальйону №3 УПП у місті Запоріжжі ДПП Будзик Д.М., позивача було визнано винним в порушенні вимог частини другої статті 122 КУпАП та пункту 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху і притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу у розмірі 425 грн.

4. За фабулою постанови, 05 грудня 2016 року о 13 год 14 хв, позивач керуючи транспортним засобом Mercedes Sprinter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на перехресті вулиць Комарова та Парамонова в м. Запоріжжі, почав рух на заборонений сигнал світлофору, чим порушив пункту 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху.

ІІІ. Рішення судів у цій справі та мотиви їхнього ухвалення

5. Постановою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 06 червня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення від 05 грудня 2016 року серії АР № 160886, складену інспектором роти №2 батальйону №3 УПП у місті Запоріжжі ДПП Будзик Д.М. відносно позивача за частиною другою статті 122 КУпАП;

6. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем не доведено факт скоєння позивачем правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною другою статті 122 КУпАП.

7. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2017 року постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06 червня 2017 року скасовано та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено.

8. Відмовляючи в задоволенні позову суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки факт вчинення позивачем правопорушення знайшов своє підтвердження під час розгляду справи, а саме: з дослідженого відеозапису, зробленого нагрудною відеокамерою патрульного поліції, чітко вбачається, що водій, в даному випадку позивач, керуючи автомобілем Mercedes Sprinter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , змінюючи напрямок руху транспортного засобу на перехресті вліво, проїхав на червоний сигнал світлофору.

ІV Касаційне оскарження

9. Не погодившись з постановою суду апеляційної інстанції, позивач подав до Верховного Суду касаційну скаргу, яку зареєстровано у суді 25 січня 2018 року.

10. У касаційній скарзі позивач зазначає, що судом апеляційної інстанції постановлено рішення із неправильним застосуванням норми матеріального права. Так позивач наголошує на тому, що Правила дорожнього руху не порушував, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

10.1. Крім того заявник касаційної скарги вважає, що суд апеляційної інстанції неправомірно дослідив наданий відповідачем відеозапис правопорушення, оскільки цей доказ не було надано до суду першої інстанції та позивач вважає його змонтованим.

10.2. За таких обставин заявник касаційної скарги просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції.

11. 28 березня 2018 року ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів: головуючого судді Желтобрюх І.Л., суддів Білоуса О.В., Стрелець Т.Г., відкрито касаційне провадження. Витребувано справу № 333/804/17 із Комунарського районного суду міста Запоріжжя.

12. 21 травня 2018 року справа № 333/804/17 надійшла до Верховного Суду.

13. 12 червня 2019 року на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 11 червня 2019 року № 707/0/78-19 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

14. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад суду: головуючий суддя - Шевцова Н.В., судді - Кашпур О.В., Уханенко С.А.

V. Релевантні джерела права й акти їхнього застосування

15. Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

16. Відповідно до частини першої статі 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

17. За правилами частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

18. Відповідно до частини першої статті 9 та статті 10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

19. Згідно з частиною другою статті 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

20. Згідно зі статтею 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, іншими доказами, перелік яких не вичерпний.

21. Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (далі - Правила дорожнього руху), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

22. Згідно з пунктом 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

23. Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

24. Згідно з пунктом 8.1 Правил дорожнього руху регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

25. Пунктом 8.7 Правил дорожнього руху встановлено, що світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально.

26. Так, відповідно до пункту 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху, червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

VІ Позиція Верховного Суду

27. Переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд зазначає таке.

28. Аналіз наведених норм Правил дорожнього руху у їх системному та логічному зв`язку дозволяє дійти висновку про те, що особи, які порушують ці Правила дорожнього руху, несуть відповідальність згідно із законодавством. Так, пунктом 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху встановлена заборона проїзду транспортного засобу на червоний сигнал світлофору.

29. Судом апеляційної інстанції встановлено, що за фабулою постанови від 05 грудня 2016 року серії АР № 160886, прийнятою інспектором роти №2 батальйону №3 УПП у місті Запоріжжі ДПП Будзик Д.М., 05 грудня 2016 року о 13 год 14 хв, позивач керуючи транспортним засобом Mercedes Sprinter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на перехресті вулиць Комарова та Парамонова в м. Запоріжжі, почав рух на заборонений сигнал світлофору, чим порушив пункту 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху.

30. Також судом апеляційної інстанції встановлено, що з дослідженого відеозапису, зробленого нагрудною відеокамерою патрульного поліції, чітко вбачається, що водій, в даному випадку позивач, керуючи автомобілем Mercedes Sprinter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , змінюючи напрямок руху транспортного засобу на перехресті вліво, проїхав на червоний сигнал світлофору.

31. Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

32. Верховний Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанцій, здійснених за результатами дослідження доказів - відеозапису, який міститься в матеріалах справи, що позивач, керуючи автомобілем Mercedes Sprinter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , змінюючи напрямок руху транспортного засобу на перехресті вліво, проїхав на червоний сигнал світлофору, чим порушив 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху.

33. Таким чином суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що факт вчинення позивачем правопорушення знайшов своє підтвердження під час розгляду справи, підстави для задоволення позовних вимог та скасування постанови відповідача відсутні.

34. Стосовно доводів касаційної скарги щодо надання відповідачем лише до суду апеляційної інстанції відеозапису правопорушення, Верховний Суд зазначає наступне.

35. Частиною другою статті 195 КАС України (в редакції чинній на час перегляду судом апеляційної інстанції цієї справи) суд апеляційної інстанції може дослідити докази, які не досліджувалися у суді першої інстанції, з власної ініціативи або за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до суду першої інстанції або необґрунтованим відхилення їх судом першої інстанції. Суд апеляційної інстанції може дослідити також докази, які досліджувалися судом першої інстанції з порушенням вимог цього Кодексу.

36. Отже суд апеляційної інстанції може досліджувати докази, які не досліджувалися у суді першої інстанції, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до суду першої інстанції.

37. Крім того, Верховний Суд наголошує на тому, що судом першої інстанції було прийнято постанову в порядку письмового провадження без участі сторін в справі.

38. Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

39. Враховуючи вищенаведене, відповідно до частини першої статті 350 КАС України Верховний Суд вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції без змін, оскільки судом апеляційної інстанції не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушень норм процесуального права.

Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2017 року в справі № 333/804/17 (2-а/333/82/17) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Н.В. Шевцова

Судді: О.В. Кашпур

С.А. Уханенко