Справа № 160/266/20
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2020-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року Справа № 160/266/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить:
- визнати дії відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, щодо надання відмови в перерахунку пенсії недоцільним ОСОБА_1 згідно листу за №258/03.22-19 від 13.11.2019 за довідкою наданою архівним відділом Павлоградської міської ради від 29.10.2019 року за № С-775 відповідно до ч.2 ст. 57, ч. 2 ст. 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи враховуючи норми ч. 2 ст. 27 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з обмеженням пенсійних виплат 168 грн. - неправомірними;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області здійснити перерахунок пенсії та виплачувати ОСОБА_1 за довідкою виданою архівним відділом Павлоградської міської ради від 29.10.2019 року за № С-775 у відповідність ч. 2 ст. 57, ч. 2 ст. 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи враховуючи норми ч. 2 ст. 27 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за наданим зразком, без обмежень у 168 грн. починаючи з 04.11.2019 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він має статус особи, яка є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1986 року категорії 2 та перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області і отримує пенсію за віком відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 04.11.2019 року звернувся до відповідача із заявою в якій просив призначити та здійснити перерахунок пенсії згідно ч. 2 ст. 57, ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" враховуючи норми ч.2 ст.27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Проте, відповідач відмовив у такому перерахунку, спираючись на недоцільність його проведення. Позивач не погоджується з відповідачем та вважає, що відмова у проведенні перерахунку пенсії порушує його право на соціальний захист, передбачене законом, пенсія не може бути обмежена у розмірі 168 грн.
Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог з огляду на їх необґрунтованість. Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні з 25.03.2010 року і отримує пенсію за віком відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2003р. №544 було встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком з 01.07.2003 становив 50 грн. Таким чином з урахуванням цільової грошової допомоги, передбаченою ПКМУ від 11.03.2004 №312 максимальний розмір пенсії по першій складовій не може перевищувати 168 грн. (50x3x1,12), а для осіб, зайнятих на роботах, передбачених Списком 1 - 224 грн (50x4x1,12). Оскільки пенсія позивача розрахована відповідно до частини першої статті 27 Закону № 1058-ІУ, проводити перерахунок пенсії згідно ч.3 ст.57 та ч.2 статті 56 Закону №796-ХІІ не має законних підстав.
Ухвалою суду від 16.01.2020р. відкрито провадження у справі та відповідно до частини 2 статті 257 КАС України ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з 02.08.1986 року по 07.09.1986 року, має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1986 року 2-ї категорії згідно з Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ від 28 лютого 1991 року (далі - Закон №796-ХІІ), що підтверджується Військовим квитком № НОМЕР_1 від 23.10.1981р. та посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС № 219543с від 23.10.2014р.
Вказане посвідчення надає право на пільги і компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області та отримує пенсію за віком і отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», враховуючи норми статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
04.11.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (Павлоградський відділ обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян) із заявою про перерахунок пенсії відповідно до ч. 3 ст. 57, ч. 2 ст. 56 Закону №796 з врахуванням ч. 2 ст. 27 Закону №1058, додавши архівну довідку №С-775 від 29.10.2019р. про заробітну плату за серпень-вересень 1986р.
13.11.2019 року відповідачем надано відповідь про відмову в перерахунку пенсії, оформлену листом №258/03.22-19, якою повідомлено, що пенсія заявника розрахована відповідно до частини 1 статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а тому проводити перерахунок пенсії згідно ст. 56, ч.2ст. 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», немає законних підстав.
Позивач, не погодившись з відмовою відповідача у проведенні перерахунку відповідно до ч. 3 ст. 57, ч. 2 ст. 56 Закону №796 з врахуванням ч. 2 ст. 27 Закону №1058 та застосування при розрахунку пенсії обмеження у 168,00грн., звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з такого.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, умов проживання і трудової діяльності, соціального захисту потерпілого населення.
Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.
Відповідно до частини 2 статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.
Тобто, вищевказаною нормою особам надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» або спеціальним Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Статтею 55 Закону №796-XII визначено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС:
- які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів - 10 років.
Також, пунктом 2 статті 56 Закону №796-XII передбачено, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону №1058 (зміни внесено згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» №2148-VIII від 03 жовтня 2017 року).
Суд бере до уваги те, що позивачу призначено пенсію в 2003 році тобто до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» №2148-VIII від 03 жовтня 2017 року.
Разом з тим, норми ч.2 ст.27 Закону №1058-IV не містять жодних формул розрахунку пенсій, вони лише визначають право особи обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені Законом №1058-IV або спеціальним Законом №796.
Отже, виходячи з наведених законодавчих приписів, для громадян, які віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, порядок обчислення стажу роботи має пільговий характер та визначений в частині 2 статті 56 Закону №796-XII.
Порядок перерахунку пенсій Законом №796-XII не встановлений, водночас, ознакам, передбаченим вказаною нормою, відповідає абзац 2 частини першої статті 28 Закону №1058-IV, зі змісту якого випливає, що за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини.
Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в частині другій статті 56 Закону №796-XII як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи. Згідно з цим Законом вона дорівнює мінімальному розміру пенсії за віком, який згідно з абзацом 1 частини другої статті 28 Закону №1058-IV встановлений у розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.
Таким чином, особам, яким призначена пенсія на умовах, визначених положеннями Закону №796-XII, перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1 % заробітку за рік.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 17 квітня 2018 року (справа № 565/1270/17), від 03 липня 2018 року (справа № 565/798/17) та від 05 вересня 2018 року (справа № 708/818/17), від 13 лютого 2019 року (справа №750/5199/17).
Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Враховуючи викладене, суд робить висновок, що на позивача розповсюджуються пільги, передбачені для осіб віднесених до 2 категорії Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому позивач має право на збільшення пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад встановлений п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» стаж.
При цьому, розрахунок понаднормового стажу необхідно обчислювати виходячи з величини 20 років для чоловіків і за кожен рік роботи понад встановлений 20-ти річний стаж збільшувати пенсію на 1% заробітку, але не вище 75 % заробітку.
За таких обставин, суд робить висновок, що відповідачем необґрунтовано та протиправно відмовлено позивачу в перерахунку пенсії з урахуванням положень ч. 2 ст. 56 Закону №796-XII, що викладено у листі від 13.11.2019 року №258/03.22-19.
Також судом встановлено, що позивач брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у період з 02.08.1986 року по 07.09.1986 року, що Військовим квитком №4344808 від 23.10.1981р. та посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС № 219543с від 23.10.2014р.
Згідно з архівною довідкою №С-775 від 29.10.2019 р. про заробіток для обчислення пенсії, виданої архівним відділом Виконавчого комітету Павлоградської міської ради, заробітна плата позивача за серпень-вересень 1986 року становить 2159,62 (сума грошової одиниці не значиться).
Відповідно до статті 15 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами, організаціями (військоматами).
Відповідно до частин 1, 2 статті 57 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» обчислення середньомісячного заробітку провадиться згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
У разі обчислення пенсії відповідно до частини 2 статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за бажанням того, хто звернувся за пенсією, середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії може визначатися за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення.
Поряд з цим, частиною 3 статті 57 Закону №796-ХІІ визначено, якщо особа, яка звернулася за пенсією, пропрацювала на територіях радіоактивного забруднення:
менше 12 місяців, - середньомісячний заробіток визначається шляхом поділу загальної суми заробітку за календарні місяці роботи на кількість цих місяців;
не менше 30 календарних днів у двох місяцях, - середньомісячний заробіток визначається за будь-які фактично відпрацьовані 30 календарних днів роботи;
менше місяця, - середньомісячний заробіток визначається за цей календарний місяць з додаванням до заробітку на основній роботі.
Таким чином, позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до ч. 3 ст. 57, ч. 2 ст. 56 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням заробітної плати згідно із архівною довідкою №С-775 від 29.10.2019 р. виданої архівним відділом Виконавчого комітету Павлоградської міської ради, з додаванням до заробітку на основній роботі у серпні-вересні1986 році.
Висновок відповідача, викладений у листі від 13.11.2019 року №258/03.22-19, про неможливість перерахунку пенсії відповідно до ч. 3 ст. 57, ч. 2 ст. 56 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не узгоджується з положенням чинного законодавства.
Відповідач фактично відмовив позивачу у проведенні відповідного перерахунку, обмеживши право на належний розмір пенсії.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З метою ефективного захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до ч. 3 ст. 57, ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», враховуючи норми ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що викладено у листі Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 13.11.2019 року №258/03.22-19, зобов`язавши Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії позивачу за архівною довідкою №С-775 від 29.10.2019 р. виданої архівним відділом Виконавчого комітету Павлоградської міської ради відповідно до ч. 2 ст. 56, ч. 3 ст. 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», враховуючи норми ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» без обмежень суми пенсійних виплат у 168,00 грн., починаючи з 01.11.2019 року.
Позовні вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виплачувати належну пенсію є такими, що заявлені передчасно та не можуть бути задоволені без здійснення відповідного нарахування пенсійним органом.
Суд зазначає, що порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Захист прав на майбутнє не відповідає завданню та меті адміністративного судочинства, які визначені ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням викладеного, позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії є обґрунтованою та підлягає частковому задоволенню.
Керуючись статтями 241-250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до ч. 3 ст. 57, ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», враховуючи норми ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», викладеній у листі Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №258/03.22-19 від 13.11.2019р.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за архівною довідкою від 29.10.2019 року № С-775 виданою архівним відділом Павлоградської міської ради відповідно до ч. 3 ст. 57, ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», враховуючи норми ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» без обмежень суми пенсійних виплат у 168,00 грн., починаючи з 01.11.2019 року.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Турлакова