Справа № 340/2327/19
Суддя: Г.М. Момонт
Дата ухвалення: 2020-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2020 року м. Кропивницький Справа №340/2327/19

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Момонт Г.М., розглянув у порядку спрощеного провадження (письмового провадження) в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про

- визнання протиправною бездіяльності Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області оформлену листом від 25 липня 2019 року №Б-5768/0-3233/0/17-19 щодо не надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення документації із землеустрою для одержання безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, на території Межирічківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області.

- зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 №3В-019 від 25 червня 2019 року про розроблення документації із землеустрою для одержання безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Межирічківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області та ухвалити обґрунтоване рішення в межах повноважень та у спосіб, що встановлені законами України.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 25.06.2019 р. позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області із клопотанням про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою для одержання безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га, яка розташована на території Межирічківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, до якого додано графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки. Однак, листом від 25.07.2019 р. №Б-5768/0-3233/0/17-19 повідомив, що стосовно вказаної земельної ділянки Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою іншій особі. Представник позивача з посиланням на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 27.03.2018 р. у справі №463/3375/15-а вказує, що виходячи з приписів статей 116, 117 Земельного кодексу України, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою для одержання безоплатно у власність земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність, що фактично вказує про відсутність обтяжень земельної ділянки у такому випадку, а тому у відповідача немає підстав вважати пріоритетність того чи іншого заявника на стадії надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Також представник позивача зважаючи на правову позицію Верховного Суду викладену у постанові від 19.02.2019 р. у справі №815/905/17 зазначає, що рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або про відмову в його наданні повинно оформлятися розпорядчим індивідуальним правовим актом у формі наказу Головного управління Держгеокадастру в області. Представник позивача зауважує, що позивач звернувся до відповідача не із зверненням, а із відповідним клопотанням, за наслідками розгляду якого суб`єкт владних повноважень мав би прийняти відповідні управлінські рішення, в той час, як останній протиправно направив позивачу відповідь у формі листа. Представник позивача наголошує на тому, що відсутність належним чином оформленого рішення Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність чи відмову у його наданні у формі наказу, свідчить про те, що уповноважений орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен був ухвалити за законом. На думку представника позивача, відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Земельним кодексом України, що свідчить про допущення відповідачем як суб`єктом владних повноважень протиправної бездіяльності стосовно поданого позивачем клопотання.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву у якому заперечено щодо задоволення позову (а.с.33-39). Представник відповідача вказує, що листом від 25.07.2019 р. №Б-5768/0-3233/0/17-19 Головне управління розглянувши заяву позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства на території Межирічківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області повідомило про відмову у задоволенні заяви позивача, оскільки за результатами розгляду встановлено, що на бажану земельну ділянку видано накази на розроблення проекту землеустрою ОСОБА_2 , а тому для уникнення конфліктних ситуацій Головне управління відмовило у задоволенні клопотання позивача. Також представник відповідача вказує, що відповідно до графічного зображення з публічної кадастрової карти бажана позивачем земельна ділянка відноситься до приватної форми власності. Окрім того, представник відповідача посилається на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 31.01.2018 р. у справі №814/741/16 та від 14.03.2018 р. у справі №804/3703/16. У відзиві представник відповідача також зазначає про те, що витрати на правничу допомогу завищені та не підлягають задоволенню.

Представником позивача подано відповідь на відзив у якій зазначено, що позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області із клопотанням про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою 25.06.2019 р., ОСОБА_2 подав аналогічну заяву 24.06.2019 р. Із графічних матеріалів публічної кадастрової карти України, які містяться у справі, можна встановити, що і ОСОБА_1 , і ОСОБА_2 мали намір розробити документацію із землеустрою на одну і ту ж земельну ділянку орієнтовною площею 2,0000 га, яка пізніше отримала кадастровий номер :02:000:5511. Наказ Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області №11-03220/14-19-СГ, яким ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою, датований 04.07.2019 р., а лист-відповідь, яким позивачу надано оскаржувану в межах справи №340/2327/19 відмову, сформовано 25.07.2019 р. Пізніше, 28.08.2019 р. ОСОБА_2 подав заяву, у якій просив затвердити проект землеустрою і 04.09.2019 р. Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області видало наказ №11-4781/14-19-СГ, яким затвердило проект землеустрою та надало у власність ОСОБА_2 відповідну земельну ділянку. Представник позивача вважає, що відповідачем безпідставно надано пріоритет громадянину ОСОБА_2 , замість того, аби отримавши клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надати дозволи на розроблення проектів землеустрою обом заявникам. При цьому представник позивача наголошує на тому, що позивачем не оскаржується законність отримання громадянином ОСОБА_2 земельної ділянки із державної у приватну власність. Однак, на момент звернення позивача до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області із клопотанням про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою у Кіровоградській області із клопотанням про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою для одержання безоплатно у власність земельної ділянки на момент формування оскаржуваної відмови, вказана земельна ділянка ще не перебувала у приватній власності ОСОБА_2 . Спірні правовідносини у даній справі стосуються дотримання відповідачем вимог законодавства при розгляді клопотання позивача, а тому рішення у даній справі не може вплинути на майнові права ОСОБА_2 , як власника земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:5511. Представник позивача наголошує, що в межах даного позову у справі №340/2327/19 позивач оскаржує бездіяльність щодо ненадання дозволу на розроблення документації із землеустрою для одержання безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства з підстав, не передбачених законом. Представник позивача зауважує, що відповідач не навів жодного обґрунтування наявності завищеної вартості послуг Адвокатського бюро «ТАРАС КУЛАЧКО ТА ПАРТНЕРИ», у тексті відзиву відсутні будь-які посилання на висновки судово-економічних експертиз чи результати маркетингових або будь-яких інших досліджень ринку послуг правничої допомоги України і цінової кон`юнктури на ньому, які б свідчили про завищення цін відносно ринкових і, як наслідок, завищення витрат позивача. Додатково представник позивача акцентує увагу на тому, що відповідач у своєму відзиві не виклав жодних заперечень щодо неправомірності надання відповіді на клопотання про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою у формі листа, а не наказу (а.с.81-84).

Представником відповідача подано заперечення у яких зазначено, що на підтвердження понесених витрат представником позивача надано договір про надання правничої допомоги №23/08/19-1 від 23.08.2019 р., акт прийняття-передачі наданих послуг від 06.09.2019 р., згідно якого позивачем сплачено 3000 грн. за правову допомогу. Відповідно до акта здачі-прийняття наданих послуг за 06.09.2019 р., адвокатом витрачено 3 години загальною вартістю 3000 грн.: на надання усної консультації - 30 хвилин; складання та підготовка подачі адміністративного позову - 2 години 30 хвилин. Також долучено акт прийняття-передачі наданих послуг від 21.11.2019 р., згідно якого позивачем сплачено 2000 грн. за правову допомогу. При цьому представник відповідача зазначає, що відповідь на відзив відображає позицію сторони позивача, викладену у позовній заяві та не містить нових доказів та обґрунтувань. Окрім того, представник відповідача зауважує, що ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23.10.2019 р. відкрито провадження та здійснюється розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, що робить справу незначної складності. Головне управління вважає, що витрати на правничу допомогу завищені та не підлягають задоволенню (а.с.103-105).

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23.09.2019 р. позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії - залишено без руху (а.с.23).

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23.10.2019 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін (а.с.1-2).

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.11.2019 р. відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі (а.с.71).

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.11.2019 р. відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про залучення третьої особи ОСОБА_2 (а.с.72).

22.11.2019 р. проведено перше судове засідання та розпочато розгляд справи по суті (а.с.89).

28.11.2019 р. до суду надійшло клопотання представника позивача про стягнення на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн., яка була надана відповідно до умов договору про надання правничої допомоги №23/08/19-1 від 23.08.2019 р., що підтверджується актами приймання-передачі наданих послуг від 06.09.2019 р. та від 21.11.2019 р. та квитанціями №0.0..1 від 06.09.2019 р. та №0.0..1 від 22.11.2019 р. (а.с.90-91).

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

26.06.2019 р. ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області із клопотанням №ЗВ-019 від 25.06.2019 р. про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою для одержання безоплатно у власність земельної ділянки для « 01.03 Для ведення особистого селянського господарства» орієнтовною площею 2 га, яка розташована на території Межирічківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, КОАТУУ: ; кадастрова зона: 02; кадастровий квартал: 000 (а.с.12, 41). До клопотання додано графічні матеріали на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (а.с.13, 42).

Головне управління Держгеокадастру України у Кіровоградській області листом від 25.07.2019 р. №Б-5768/0-3233/0/17-19 повідомило ОСОБА_1 , що за результатами розгляду матеріалів встановлено, що стосовно вказаної земельної ділянки Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою іншій особі, а також рекомендовано повторно звернутися із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність в іншому місці (а.с.14, 43).

Згідно з ч.2 ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до п.«б» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

При цьому, з огляду на зміст пп.«в» ч.3 ст.116 Земельного кодексу України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

На підставі п.«б» ч.1 ст.121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Згідно з ч.4 ст.122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

З огляду на п.1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 р. №15 (далі за текстом - Положення №15) Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Пунктом 9 Положення №15 визначено, що Держгеокадастр в межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України та наказів Мінекономіки видає накази організаційно-розпорядчого характеру, організовує та контролює їх виконання.

Відповідно до п.7 Положення №15 Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно з п.1 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 р. №308, чинного на час виникнення спірних правовідносин, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане.

Тобто у даному випадку суб`єктом, уповноваженим на розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності є Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області.

На підставі ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч.6, 7 ст.118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, ч.7 ст.118 Земельного кодексу України визначає вичерпний перелік підстав для відмови у надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Суд враховує, що дозвіл або відмова у його наданні має викладатися у формі індивідуально-правового акта, яким, з огляду на зміст Положення про Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, є наказ.

Викладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 11.04.2018 р. у справі №806/2208/17 (провадження №К/9901/4400/17).

Як встановлено судом, за результатами розгляду клопотання ОСОБА_1 відповідачем не прийнято жодного індивідуально-правового акта.

Зважаючи на викладене суд дійшов висновку, що Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області допущено бездіяльність щодо неприйняття у встановлений законом строк рішення за результатами розгляду клопотання ОСОБА_1 №ЗВ-019 від 25.06.2019 р. про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою для одержання безоплатно у власність земельної ділянки для « 01.03 Для ведення особистого селянського господарства» орієнтовною площею 2 га, яка розташована на території Межирічківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, КОАТУУ: ; кадастрова зона: 02; кадастровий квартал: 000.

Окрім того, зважаючи на правову позицією Великої Палати Верховного Суду, наведену у постанові від 17.10.2018 р. у справі №380/624/16-ц (провадження №14-301цс18) рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. Однак, отримання такого дозволу не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття такого права, оскільки сам по собі дозвіл не являється правовстановлюючим актом.

У рішенні від 27.03.2018 р. №463/3375/15-а (провадження №К/9901/15205/18) Верховний Суд зазначив, що виходячи з приписів статей 116, 118 Земельного кодексу України, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність, що фактично вказує про відсутність обтяжень земельної ділянки у такому випадку.

Таким чином, посилання в листі Головного управління Держгеокадастру України у Кіровоградській області листом від 25.07.2019 р. №Б-5768/0-3233/0/17-19 на те, що стосовно вказаної у клопотанні земельної ділянки надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою іншій особі, не може розцінюватися як підстава для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в розумінні ч.7 ст.118 Земельного кодексу України.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що під час розгляду клопотання ОСОБА_1 №ЗВ-019 від 25.06.2019 р. Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області не діяло на підставі та у спосіб, що визначені Конституцією а законами України, у зв`язку з чим допустило протиправну бездіяльність щодо неприйняття у встановлений законом строк рішення за результатами розгляду клопотання позивача про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою для одержання безоплатно у власність земельної ділянки для « 01.03 Для ведення особистого селянського господарства» орієнтовною площею 2 га, яка розташована на території Межирічківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, КОАТУУ: ; кадастрова зона: 02; кадастровий квартал: 000.

Посилання представника відповідача на правовий висновок Верховного Суду, висловлений в постановах від 31.01.2018 р. у справі №814/741/16 та від 14.03.2018 р. у справі №804/3703/16 суд вважає безпідставним, оскільки Верховний Суд у постанові від 17.12.2018 р. у справі №509/4156/15-а (провадження №К/9901/7504/18) відступив від правового висновку, висловленого у постанові від 14.03.2018 р. у справі №804/3703/16 (провадження №К/9901/1529/17), що рішення суб`єкта владних повноважень на стадії надання дозволу на розробку проекту землеустрою не має правового значення і не порушує прав особи та сформував новий правовий висновок.

Вирішуючи позовну вимогу про зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 №3В-019 від 25 червня 2019 року про розроблення документації із землеустрою для одержання безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Межирічківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області та ухвалити обґрунтоване рішення в межах повноважень та у спосіб, що встановлені законами України, суд враховує наступне.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №188423303 від 12.11.2019 р. 20.09.2019 р. на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області №11-5261/14-19-СГ від 18.09.2019 р. проведено державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:5511 (а.с.78-79).

Суд зауважує, що відповідач, як територіальний орган Держгеокадастру, повноважний розпоряджатися земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності.

Отже, перебування у приватній власності земельної ділянки щодо якої позивач звернувся до відповідача за отриманням дозволу на розроблення проекту землеустрою, унеможливлює прийняття Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області жодного рішення щодо такої ділянки, у тому числі і щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Таким чином, позовна вимога про зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 №3В-019 від 25 червня 2019 року про розроблення документації із землеустрою для одержання безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Межирічківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області та ухвалити обґрунтоване рішення в межах повноважень та у спосіб, що встановлені законами України, задоволенню не підлягає.

При зверненні до суду позивачем понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 768,40 грн. (а.с.9) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. (а.с.95, 96).

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Згідно з ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

З огляду на п.п.1 ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

З огляду на п.1 ч.3 ст.134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з ч.4 ст.134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 5 статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.ч.6, 7 ст.134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У розумінні положень ч.ч.6, 7 ст.134 КАС України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу можливе виключно за клопотанням іншої сторони, у разі, якщо на її думку, не дотримано вимог співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом витраченим на виконання робіт.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 р. №5076-VI встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини наведеної, зокрема, у п.95 рішення від 26.02.2015 р. у справі «Баришевський проти України», п.80 рішення від 12.10.2006 р. у справі «Двойних проти України», п.88 рішення від 30.03.2004 р. у справі «Меріт проти України». заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

При цьому, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини (рішення від 23.01.2014 р. у справі «East/West Aliance Limited» проти України»), обгрунтованим слід вважати розмір витрат, що є співмірним до складності справи, виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та часом, витраченим на виконання таких робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також з ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З огляду на правову позицію Верховного Суду наведену у додатковій постанові від 05.09.2019 р. у справі №826/841/17 (провадження №К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, за наявності заперечень іншої сторони, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. При вирішенні питання щодо певних видів правничої допомоги адвоката враховується як пов`язаність їх з розглядом справи, обґрунтованість та розумність визначення у контексті обсягу заперечень, наданих протилежною стороною. Великою Палатою Верховного Суду зазначено, що адвокат самостійно визначається зі стратегією захисту інтересів свого клієнта та алгоритмом дій задля задоволення вимог останнього та найкращого його захисту.

23.08.2019 р. між ОСОБА_1 (Клієнт) та Адвокатським бюро «ТАРАС КУЛАЧКО ТА ПАРТНЕРИ» (Бюро) укладено договір про надання правничої допомоги №23/08/19-1 (а.с.17), відповідно до якого Бюро зобов`язалося надати Клієнту правничу допомогу стосовно представництва інтересів Клієнта в адміністративних судах усіх інстанцій, а також у Верховному суді у справі про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, оформлену листом від 25 липня 2019 року №Б-5768/0-3233/0/17-19 щодо ненадання Клієнту дозволу на розроблення документації із землеустрою для одержання безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, на території Межирічківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області та зобов`язання Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повторно розглянути клопотання Клієнта №3В-019 від 25 червня 2019 року про розроблення документації із землеустрою для одержання безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Межирічківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області та ухвалити обґрунтоване рішення в межах повноважень та у спосіб, що встановлені законами України.

Пунктами 3.1 та 3.2 розділу 3 зазначеного договору передбачено, що вартість послуг складає 1000 грн. за одну годину надання послуг. Остаточна сума вартості наданих в рамках даного Договору Послуг узгоджується сторонами у відповідному акті приймання-передачі наданих послуг з зазначенням деталізованого розрахунку погодинної вартості послуг та загальної кількість годин обслуговування.

Згідно з актом приймання-передачі наданих послуг від 06.09.2019 р. Бюро надано послуги на суму 3 000,00 грн., у тому числі надання усної консультації (30 хвилин) - 500 грн., складення та підготовка до подачі адміністративного позову (2 години 30 хвилин) - 2 500,00 грн. (а.с.93).

06.09.2019 р. ОСОБА_1 сплачено Адвокатському бюро «ТАРАС КУЛАЧКО ТА ПАРТНЕРИ» 3 000,00 грн., що підтверджується квитанцією 0.0..1 від 06.09.2019 р. (а.с.95).

Відповідно до акта приймання-передачі наданих послуг від 21.11.2019 р. Бюро надано послуги на суму 2 000,00 грн., а саме складення та подача до суду відповіді на відзив (2 години) (а.с.94).

22.11.2019 р. ОСОБА_1 сплачено Адвокатському бюро «ТАРАС КУЛАЧКО ТА ПАРТНЕРИ» 2 000,00 грн., що підтверджується дублікатом квитанції №0.0..1 від 22.11.2019 р. (а.с.96).

Заперечуючи щодо витрат на професійну правничу допомогу представник відповідача вказав, що справа є незначної складності, а відповідь на відзив відображає позицію сторони позивача, викладену у позовній заяві та не містить нових доказів та обґрунтувань.

Вирішуючи питання щодо розподілу витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу суд враховує, що матеріалами справи підтверджено реальність понесення таких витрат та їх пов`язаність з розглядом справи. Також суд враховує, що розмір понесених витрат на професійну правничу допомогу є співмірним до: складності справи (справа незначної складності); виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; значення справи для позивача.

При цьому суд вважає необґрунтованим твердження представника відповідача стосовно того, що відповідь на відзив відображає позицію сторони позивача, викладену у позовній заяві та не містить нових доказів та обґрунтувань, оскільки у відповіді на відзив детально проаналізовано аргументи відповідача та викладено позицію сторони позивача щодо кожного із них, з посиланням на висновки Верховного Суду. Окрім того, у відповіді на відзив акцентовано увагу на обставини позову, які не знайшли відображення у відзиві.

Таким чином, відповідачем не доведено неспівмірності витрат позивача на професійну правничу допомогу.

Зважаючи на викладене підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати пропорціно до задоволених вимог у загальному розмірі 2 884,20 грн., у тому числі судовий збір у розмірі 384,20 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 500,00 грн., за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області.

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області щодо неприйняття у встановлений законом строк рішення за результатами розгляду клопотання ОСОБА_1 №ЗВ-019 від 25 червня 2019 року про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою для одержання безоплатно у власність земельної ділянки для « 01.03 Для ведення особистого селянського господарства» орієнтовною площею 2 га, яка розташована на території Межирічківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, КОАТУУ: НОМЕР_1 ; кадастрова зона: 02; кадастровий квартал: 000.

3. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) понесені ним судові витрати у загальному розмірі 2 884,20 грн. (дві тисячі вісімсот вісімдесят чотири грн. 20 коп.), у тому числі судовий збір у розмірі 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири грн. 20 коп.) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 500,00 грн. (дві тисячі п`ятсот грн. 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (, м. Кропивницький, вул. Академіка Корольова, 26).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного рішення.

Дата складання повного рішення суду - 05 травня 2020 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.М. Момонт