Справа № 221/7552/19
Суддя: Писанець Н. В.
Дата ухвалення: 2020-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2020 року м.Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді - ПИСАНЕЦЬ Н.В.,

При секретарі - Гуровій Л.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Волноваха адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського інспектора взводу №1 роти №3 батальйону патрульної поліції Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Реуцького Антона Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до поліцейського Реуцького А.В. про скасування постанови про накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 507948 від 24.09.2019 року як незаконно постановлену без доказів її вини. На думку позивача, оскаржувана постанова є протиправною, оскільки винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства України, а саме - без всебічного та об`єктивного з`ясування поліцейським обставин справи, при відсутності достатніх доказів її винуватості в адміністративному правопорушенні.

Зокрема позивач зазначає, що 24 вересня 2019 року о 16.20 годині вона керувала транспортним засобом PEUGEOT 107 н-з НОМЕР_1 по вул.Центральній в м.Волноваха і на перехресті вул.Матросова та вул.Центральна була зупинена поліцейським Реуцьким А.В. Останній пояснив, що приводом для зупинки стало те, що позивач розмовляла по засобу зв`язку, тримаючи його у руці та керувала, одночасно, транспортним засобом, чим порушила вимоги п.п.2.9 д Правил дорожнього руху та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. У зв`язку із чим, інспектором відносно неї було складено постанову від 24.09.2019 року серії НК №507948, якою на нєї накладено адміністративне стягнення за ст. 122 ч. 2 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425 гривень.

Складену постанову ОСОБА_1 вважає незаконною і такою, що підлягає скасуванню з підстав її невідповідності вимогам діючого законодавства та фактичним обставинам, оскільки стверджує, що не розмовляла по засобу зв`язку під час керування транспортним засобом, натомість - у неї довге волосся, й вона їх торкалась під час керування транспортним засобом тому, могло здатись, що вона розмовляла по телефону, однак, на її зауваження інспектор Реуцький А.В. не звернув уваги та склав оскаржувану постанову.

Позивач ОСОБА_1 будучи належним чином сповіщеною про час та дату розгляду справи до зали суду не з`явилась.

Відповідач Реуцький А.В. до зали судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представником відповідача надано заяву про заміну відповідача на Департамент патрульної поліції Національної поліції України, мотивуючи тим, що ГУНП в Донецькій області, де працює відповідач Реуцький А.В. - не є юридичною особою. При цьому, відзиву на позов відповідачем надано не було.

Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 30.10.2019 року було відкрито провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 та призначено підготовче судове засідання на 13.11.2019 року.

Ухвалою суду від 11.12.2019 року було закрито підготовче судове засідання та призначено судовий розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 на 21.02.2020 року.

Оскільки обидві сторони у справі в судове засідання не з`явилися, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, для розгляду справи немає перешкод, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на підставі ч.3 ст.194, ч.9 ст.205 КАС України.

У зв`язку із неявкою у судове засідання позивача ОСОБА_1 , суд позбавлений можливості самостійно, у розумінні вимог ст. 48 КАС України, вирішувати питання щодо здійснення заміни відповідача на належного, не з`ясувавши думку позивача про це, або не отримавши попередньо згоду позивача на такі дії.

Аналізуючи письмові докази у справі, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у зв`язку з наступним.

Із копії постанови у справі про адміністративне правопорушення від 24 вересня 2019 року вбачається, що цю постанову було складено інспектором взводу №1 роти №3 батальйону патрульної поліції Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Реуцьким А.В. щодо ОСОБА_1 за ст. 122 ч.2 КУпАП у зв`язку із порушенням останнєю правил дорожнього руху України. Посадовою особою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень.

Проте така постанова не відповідає вимогам закону з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КУпАП оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З матеріалів справи вбачається, що позивач заперечує проти вчинення нею правопорушення та зазначені твердження позивача відповідачем не спростовані.

Так, відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Натомість, в мотивувальній частині постанови у справі про адміністративне правопорушення серії НК №507948 відсутні посилання на докази, якими обґрунтовується рішення посадової особи про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень, в тому числі відсутні письмові пояснення водія транспортного засобу PEUGEOT 107 н-з НОМЕР_1 про обставини вчинення правопорушення.

Зі змісту оскаржуваної постанови серії НК №507948 вбачається, що підставою для її складання стало здійснення позивачем дій, заборонених водіям, що є порушенням п. 2.9 (д) Правил дорожнього руху України, а саме:

2.9. Водієві забороняється:

¦д) під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв`язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Також, вимоги ч.2 ст.122 КУпАП передбачають відповідальність водіїв в тому числі за порушення користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

За змістом позову ОСОБА_1 , на момент зупинення її інспектором, вона не використовувала під час керування транспортним засобом засоби зв`язку, що відповідає вимогам вищевказаного нормативного акту.

В ході судового розгляду, відповідачем жодними належними та допустимими доказами не доведено перед судом факту вчинення позивачем зазначених у оскаржуваній постанові адміністративних правопорушень, зокрема, не представлено відео- або фото фіксації можливого порушення правил дорожнього руху, а також не надано чітких відомостей щодо суті правопорушення.

Згідно ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Також Законом України «Про Національну поліцію» та «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (надалі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395, передбачена можливість застосовувати відеофіксацію обставин правопорушення, в тому числі використовувати відеорегістратори.

Тому, враховуючи зазначені обставини, надати оцінку обставинам можливого правопорушення та відповідно законності винесення постанови працівником поліції у суду об`єктивної можливості не має.

Також судом не встановлено, яким чином давав оцінку та досліджував докази відповідач, на підставі яких даних дійшов висновку про вчинення позивачем правопорушення та виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, піддавши позивача адміністративному стягненню за порушення Правил дорожнього руху.

При цьому у відповідності до вимог чинного адміністративного судочинства, зокрема ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином за відсутності об`єктивних, достовірних та допустимих доказів, які не зазначені в оскаржуваній постанові, спростувати пояснення позивача немає можливості, і будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія, оскільки наявні у справі докази, зокрема, постанова не дають суду підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Аналогічна правова позиція викладена постановою Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від 15.11.2018 року у справі №524/5536/17.

За вказаних обставин, суд дійшов до висновку про задоволення позову, скасування постанови серії НК №507948 по справі про адміністративне правопорушення, якою позивача визнано винним за ч. 2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень та закриття провадження по справі про притягнення її до адміністративної відповідальності у зв`язку з відсутністю складу зазначеного в постанові адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 77, 242, 245, 246, 286 КАС України, ст.ст. 122 ч.1, 247 п.1, 256, 283, 288, 293 КУпАП, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову серії НК №507948 від 24.09.2019р. по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КпАП України - скасувати, справу закрити.

Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з дня її проголошення.

Суддя: Н.В.ПИСАНЕЦЬ