Справа № 360/4867/19
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2020-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2020 року справа №360/4867/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Гайдара А.В., суддів: Блохіна А.А., Компанієць І.Д., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 29 січня 2020 року (повний текст складено 29 січня 2020 року в м. Сєвєродонецьк Луганської області) у справі № 360/4867/19 (суддя в 1 інстанції - Ірметова О.В.) за позовом Приватного підприємства «Виробничо-комерційна компанія «Альонка» до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного підприємства «Виробничо-комерційна компанія «Альонка» (далі - ПП «ВКК «Альонка», позивач) до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що ГУ ДФС у Луганській області проведено документальну планову невиїзну перевірку ПП «ВКК «Альонка» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2015 по 30.06.2018, правильності нарахування, обчислення та сплати військового збору за період з 01.07.2015 по 30.06.2018, а також по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за результатами якої складено акт перевірки від 22.01.2019 № 41/12/32/14/02-34579989.

Актом перевірки встановлено порушення ПП «ВКК «Альонка» вимог діючого податкового законодавства.

Не погоджуючись із висновками акта перевірки, позивач 22.01.2019 звернувся до ГУ ДФС у Луганській області із запереченнями на акт документальної позапланової перевірки, за наслідками розгляду яких ГУ ДФС у Луганській області було частково спростовано висновки акта перевірки.

10.04.2019 відповідачем відносно ПП «ВКК «Альонка» винесено податкові повідомлення-рішення: № 2, яким ПП «ВКК «Альонка» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 1471847,50 грн., з яких за податковими зобов`язаннями - 1177478 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 294369,50 грн; № 2, яким до ПП «ВКК «Альонка» застосовано штраф у розмірі 50% у сумі 49736,33 грн за платежем податок на додану вартість; № 2, яким до ПП «ВКК «Альонка» застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у сумі 1020 грн.

Позивач вважав прийняті ГУ ДФС у Луганській області податкові повідомлення - рішення від 10.04.2019 протиправними та такими, що підлягають скасуванню з огляду на таке.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 10.04.2019 № 2, позивач зазначав, що актом перевірки від 22.01.2019 на підставі первинних документів встановлено заниження задекларованих ПП «ВКК «Альонка» податкових зобов`язань на суму 1157097 грн.

Натомість, підприємством були включені до податкового кредиту суми ПДВ на підставі податкових накладних, які були пов`язані з господарською діяльністю позивача та своєчасно зареєстровані в ЄДРПН. Підстави для виключення вказаних сум з податкового кредиту - відсутні та ГУ ДФС у Луганській області жодним чином не обґрунтовані.

Податковий кредит за жовтень 2016 року та листопад 2016 року сформований по податковим накладним від постачальників ТОВ «Агроімпекс» та ФОП ОСОБА_1 , в яких відсутній код товару УКТ ЗЕД. Разом з тим, ПП «ВКК «Альонка» зауважує, що код товару згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) став обов`язковим реквізитом податкової накладної для всіх без винятку товарів лише з 01.01.2017, тоді як спірні податкові накладні були складені у жовтні та листопада 2016 року, що не потребує обов`язкового зазначення коду УКТ ЗЕД.

Стосовно висновків контролюючого органу щодо оплати аварійно-поновлювальних робіт по с. Калмиківка та с. Стрільцівка населенню, які не є господарською діяльністю зазначав, що ПП «ВКК «Альонка» до перевірки були надані всі документи на підтвердження виконання цих робіт. До того ж, сума ПДВ по цим операціям не була включена позивачем до податкового кредиту звітного періоду, а тому будь-які податкові заниження з боку ПП ВКК «Альонка» відсутні.

Щодо сум ПДВ по податковим деклараціям за період з березня 2017 року по березень 2018 року зазначав, що вказана сума ГУ ДФС у Луганській області визначена як заниження позивачем податкового зобов`язання з ПДВ внаслідок списання падежу тварин, що не є господарською операцією в розумінні контролюючого органу.

В податковому повідомленні-рішенні від 10.04.2019 за № 2 вказана сума ПДВ зазначена ГУ ДФС у Луганській області як заниження ПП «ВКК «Альонка» податкового зобов`язання і на неї нараховано штрафну санкцію.

Однак, ПП «ВКК «Альонка» до ГУ ДФС у Луганській області разом із запереченнями на акт перевірки були надані всі необхідні документи, які засвідчують факт падежу тварин на підприємстві за період з 01.07.2015 по 30.06.2018, списаний згідно технологічних норм, затверджених наказом по підприємству від 02.01.2015 № 1. Тварини, які пали були вивезені позивачем на територію скотомогильника та знищені. Відповідно, на думку позивача, ПП «ВКК «Альонка» не було допущено заниження ПДВ по операціям зі списання біологічних активів.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 10.04.2019 № 2 зазначав, що ПП «ВКК «Альонка» об`єкти оподаткування були повідомлені ГУ ДФС у Луганській області по формі 20-ОПП 21.12.2015 за вх. № 7055/12-22-18 та 19.02.2018 за вх. № 35811-22 та копії відповідних форм були надані до ГУ ДФС у Луганській області разом із запереченнями на акт перевірки, однак залишені без відповідного врахування контролюючим органом.

На підставі вищевикладеного, позивач просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Луганській області від 10.04.2019: № 2, яким ПП «ВКК «Альонка» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 1471847,50 грн, з яких за податковими зобов`язаннями - 1177478 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 294369,50 грн; № 2, яким до ПП «ВКК «Альонка» застосовано штраф у розмірі 50% у сумі 49736,33 грн за платежем податок на додану вартість; № 2, яким до ПП «ВКК «Альонка» застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у сумі 1020 грн.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 360/4867/19 позовні вимоги було задоволено, внаслідок чого: визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Луганській області від 10.04.2019: № 2, яким ПП «ВКК «Альонка» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 1471847,50 грн., з яких за податковими зобов`язаннями - 1177478 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 294369,50 грн; № 2, яким до ПП «ВКК «Альонка» застосовано штраф у розмірі 50% у сумі 49736,33 грн за платежем податок на додану вартість; № 2, яким до ПП «ВКК «Альонка» застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у сумі 1020 грн; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Луганській області на користь Приватного підприємства «Виробничо-комерційна компанія «Альонка» витрати зі сплати судового збору в розмірі 5763,00 грн (п`ять тисяч сімсот шістдесят три гривні 00 коп.).

Не погодившись з таким рішенням, Головним управлінням ДФС у Луганській області подано апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення місцевого суду є необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, та просили скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що 28 грудня 2019 року ГУ ДФС у Луганській області було направлено запит на адресу позивача про надання пояснень та документів, а саме: документального відображення операцій надходження, переміщення та вибуття біологічних активів відповідно до вимог Положення бухгалтерського обліку 30 «Біологічні активи», Інструкція по обліку молодняка тварин, птиці та тварин на відгодівлі Додаток до наказу Міністерства сільського господарства і продовольства України від 15 січня 1997 р. № 7; операцій надходження, переміщення та вибуття біологічних активів відповідно до вимог Положення бухгалтерського обліку 30 «Біологічні активи», Наказу Мінфіну України від 18.11.2005 № 790 «Про затвердження методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку біологічних активів», затверджено наказом Мінфіну України від 29.12.2006 № 1315; надати пояснення та визначити фактичну кількість відходів отриманих ПП ВКК «Альонка» від списання падежу тварин, а також місце розміщення захоронених тварин, операцію яких згідно відповіді від 22.12.2018 № 32 проведено по бухгалтерському обліку по рах. 24 «Брак у виробництві»/947 «Нестачі і втрати від псування» за вересень-грудень 2017 року в сумі 160463,74 грн. та рах. проводками 947 «Нестачі і втрати від псування»/791 «Результат операційної діяльності» за березень 2017 року в сумі 147737,92 грн., червень 2017 року в сумі 168000 грн., січень 2018 року в сумі 21161,56 грн.; первинні документи, а саме товарно-транспортні накладні на перевезення вантажу від ТОВ «Елітан компані» () в лютому 2016 року, ТОВ «Петра транс груп» () та ТОВ «Тревіс групп» () в квітні 2016 року, ТОВ «ГУДОПТ» () за серпень 2016 року. Проте, позивачем до ГУ ДФС у Луганській області було надано лише оборотно-сальдові відомості по бухгалтерському рахунку 213 та 164 за період з 01.07.2015 по 30.06.2018 та лімітно-заборні відомості на корма.

03.01.2019 ГУ ДФС у Луганській області направлено запит на адресу позивача про надання пояснень та документів, а саме інформацію (пояснення та їх документальні підтвердження) за період 01.07.2015 - 30.06.2018 по взаємовідносинам з наступними постачальниками товарів, робіт (послуг): ТОВ «ГУДОПТ», ТОВ «ТРЕВІС ГРУП», ТОВ «ПЕТРА ТРАНС ГРУП», ТОВ «ЕЛІТАН КОМПАНІ». Проте, позивачем до ГУ ДФС у Луганській області не було надано відповідних пояснень та документів.

09.01.2019 ГУ ДФС у Луганській області направлено запит на адресу позивача про надання пояснень та документів а саме: технічні паспорта, їх копії щодо отриманих в користування наступних транспортних засобів у періоді з 01.07.2015 по 30.06.2018 року: КАМАЗ НОМЕР_1 , автомобільний причіп НОМЕР_2 , автомобільний причіп НОМЕР_3 , трактор К-701 шасі НОМЕР_4 , трактор К-701 шасі НОМЕР_5 , трактор К-701 шасі НОМЕР_6 , трактор Т-150 шасі НОМЕР_7 , трактор Т-150 шасі НОМЕР_8 , трактор МТЗ-80 шасі НОМЕР_9 , трактор МТЗ-80 НОМЕР_10 , трактор ЮМЗ-80 № НОМЕР_11 , рік випуску 2004 , трактор МТЗ-80 шасі НОМЕР_13 , рік випуску 1988 року. Проте, у зазначений термін позивач не надав до контролюючого органу відповідних документів.

ПП ВКК «Альонка» у зазначений термін не надано пояснення та підтверджуючі документи по зазначеним запитам, про що Головним управління ДФС у Луганській області було складено акт від 03.01.2019 № 14/12-32-14-02/34579989 та акт від 21.01.2019 № 70/12-32-14-02/34579989, що є підставою для застосування штрафних санкцій відповідно до п. 121.1 ст.121 ПК України.

Також, перевіркою було встановлено, що ПП ВКК «Альонка» згідно бухгалтерського обліку опису основних засобів встановлено придбання та наявність автомобіль КАМАЗ - 1 шт., автомобіль Renault Dusterr VIN - 1 шт., автомобільний причеп - 1 шт., трактор AXION - 1 шт., трактор NEV HOLLAND - 1 шт., трактор Біларус - 5 шт., навігатор паралельного водіння - 1 шт., агрегат ґрунтообробний - З шт., бак оприскувача - 2 шт., борона діскова - 2 шт., ваги - 1 шт., вакуумна сівалка - 1 шт., доїльне устаткування - 1 шт., жатка - 4 шт., жниварка валкова - 1 шт., погрузчик сівалок - 4 шт., зернометач - 2 шт., комбайн CASЕ - 2 шт, комбайн КЗС - 2 шт., комбайн ДОН - 2 шт., комплект до комбайну CASЕ - 1 шт., кормоприбиральний комбайн - 1 шт., коса в зборі - 2 шт., косарка самохідна - 1 шт., культиватор - 4 шт., стрічка підбірника - 1 шт., лущильник - 2 шт., молоко охолоджувач - 1 шт., мульчирователь - 2 шт., насос - 3 шт., норія LK3 - 2 шт., підбирач - 2 шт., подрібнювач - 1 шт., прес підбірник - 2 шт., каток прикатуючий - 1 шт., пристосування для збирання соняшнику - 3 шт., ПШК 7 - 1 шт., сіялка - 6 шт., системний носій - 1 шт., стогометач - 2 шт., сценка - 2 шт., танк охолоджувач молочний - 1 шт., транспортер - 4 шт., тример - 1 шт., універсальне миття - 1 шт., погрузчик - 1 шт., центрифуга - 1 шт., шнек - 1 шт., решітка грабельна - 1 шт., вили для погрузки сіна - 1 шт., відіореєстратор - 1 шт., вологомір зерна - 1 шт., дозатор вісовий - 1 шт., електродвигун - 1 шт., ємність - 1 шт., насос - 1 шт., оприскувач - 1 шт., штанка механічна - 1 шт. Посилання позивача на те, що ПП «ВКК «Альонка» вище перелічені об`єкти оподаткування були повідомлені по формі 20-ОПП та копії форм були надані до ГУ ДФС у Луганській області разом із запереченнями на акт перевірки, однак залишені без відповідного врахування відповідачем не є обґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до АІС «Податковий блок» ПП «ВКК «Альонка» станом на 30.06.2018 до контролюючого органу були надані наступні повідомлення за формою 20 - ОПП: 21.12.2015 №1, 01.02.2017 №1, 15.02.2018 № 23308, 15.02.2018 № 26485, 19.02.2018 № 358/12-22. Аналізом отриманих повідомлень форми 20 - ОПП було встановлено, що станом на 30.06.2018 згідно бухгалтерського обліку встановлено придбання та наявність в ПП «ВКК «Альонка» не задекларованих об`єктів оподаткування: навігатор паралельного водіння - 1 шт., ваги - 1 шт., доїльне устаткування - 1 піт., комбайн ДОН - 2 шт., комплект до комбайну CASE - 1 шт., кормоприбиральний комбайн - 1 шт., стрічка підрібника - 1 шт., молоко охолоджувач - 1 шт., підбирач - 1 шт., танк охолоджувач молочний - 1 шт., тример - 1 шт., центрифуга - 1 шт., решітка грабельна - 1 шт., відіореєстратор - 1 шт., вологомір зерна - 1 шт., дозатор вісовий - 1 шт., електродвигун - 1 шт., ємність - 1 шт., насос - 1 шт., оприскувач - 1 шт., штанка механічна - 1 шт.

Таким чином, ПП ВКК «Альонка» порушено п. 63.3. ст. 63 Податкового кодексу України, що є підставою для застосування штрафних санкцій відповідно до абз. 1, 2 п. 117.1 ст. 117 ПК України.

Щодо податкового повідомлення - рішення від 10.04.2019 року № 2 відповідач зазначив наступне.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань основний вид діяльності ПП «ВКК «Альонка» є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (код КВЕД 01.11). Перевіркою було встановлено, що ПП «ВКК «Альонка» сплатило через розрахунковий рахунок платіжним дорученням від 07.12.2016 № 599 на користь ТОВ «Луганськ Збут» суму 14 996,49 грн. в т.ч. ПДВ 2499,42 грн. за аварійно - поновлювальні роботи, згідно квитанції від 28.11.2016. До того ж, як сам позивач зазначав у своєму позові, ПП «ВКК «Альонка» були оплачені аварійно - відновлювальні роботи розподільчого вуличного газопроводу внаслідок аварії, яка виникла з вини водія ПП «ВКК «Альонка», тобто не є господарською діяльністю ПП «ВКК «Альонка» в розумінні п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України. Таким чином, ПП «ВКК «Альонка» не включено до складу податкових зобов`язань за період з 01.07.2015 по 30.06.2018 року суму 2499 грн. Лише господарські операції, здійснені за наявності розумних економічних причин, (ділової мети) є такими, що вчинені в межах господарської діяльності. Таким чином можна дійти висновку, що основною рисою господарської діяльності є здійснення виробництва та реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг з метою досягнення економічного ефекту у вигляді отримання прибутку.

Щодо посилань позивача на не допущення заниження ПДВ по операціям зі списання біологічних активів та на те, що падіж списаний згідно актів у відповідності із технологічними нормами та на собівартість це ніяк не вплинуло, відповідач зазначив наступне.

Так у Акті на вибуття поточних біологічних активів тваринництва наданого ПП «ВКК «Альонка» відсутні дані обліку щодо живої ваги по групам тварин, наявний лише кількісний облік таких тварин та балансова вартість загиблих тварин, що не дає змогу визначити собівартість одного кілограму загиблої тварин, що унеможливлює перевірку норм технологічного браку. В облікових листах забою та падежу худоби ПП «ВКК «Альонка» вказана кількість голів падежу, натомість відсутня вага таких тварин. Згідно даних головної книги за період з 01.07.2015 по 30.06.2018 зменшено фінансовий результат за рахунок поточних біологічних активів на загальну суму 497363,22 грн., що оформлено наступними бухгалтерськими проведеннями: Дт 24 «Брак у виробництві» Кт 213 «Поточні біологічні активи»; Дт 947 «Нестачі і втрати від псування» Кт 24 «Брак у виробництві»; Дт 791 «Результат операційної діяльності» Кт 947 «Нестачі і втрати від псування» за вересень 2017 року на суму 59863,14 грн.; жовтень 2017 року на суму 40 260,38 грн.; листопад 2017 року на суму 40 260, 38 грн.; грудень 2017 року на суму 20 079,84 грн.; Дт 947 «Нестачі і втрати від псування» Кт 213 «Поточні біологічні активи»; Дт 791 «Результат операційної діяльності» Кт 947 «Нестачі і втрати від псування»: березень 2017 року на суму 147 737,92 грн., червень 2017 року на суму 168 000 грн., січень 2018 року на суму 21 161,56 грн. Таким чином, ПП «ВКК «Альонка» не віднесено до рахунку 90 «Собівартість реалізації», що призвело до викривлення даних формування собівартості продукції тваринництва та відповідно занижено податок на додану вартість по операціям зі списання біологічних активів, а саме списання падежу тварин в сумі 497 363,22 грн., ПДВ 99 473 грн.

Щодо посилань позивача на те, що код товару згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) став обов`язковим реквізитом податкової накладної для всіх без винятку товарів лише з 01.01.2017 року відповідач зазначив, що відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) у встановлений Податковим кодексом термін. В свою чергу п. 201.1 ст. 201 ПК України передбачено, що у податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити, в т.ч.: і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

У податкових накладних виписаних на постачання імпортного товару відсутній код товару з УКТ ЗЕД. Отже, ПП «ВКК «Альонка» завищено податковий кредит на суму ПДВ у розмірі 28 219 грн.

Щодо податкового повідомлення - рішення від 10.04.2019 № 2 відповідач зазначив наступне. Враховуючи вищевикладені порушення п. 198.5 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу, п. 11 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 № 1307, відсутня реєстрація зведених податкових накладних в єдиному реєстрі податкових накладних по операціям із придбання ТМЦ, що використані не в господарській діяльності. Відповідно до абзацу другого п. 11 Порядку № 1307, у разі нарахування податкових зобов`язань відповідно до п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України платник податку складає окремі зведені податкові накладні за товарами/послугами, необоротними активами, які призначаються для їх використання/починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку. Такі зведені податкові накладні складаються не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду. Таким чином, ГУ ДФС у Луганській області вважає податкові повідомлення-рішення від 10.04.2019 № 2 ,№ 2, № 2 правомірними та такими, що прийняті відповідно до вимог чинного законодавства.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 06 травня 2020 року було замінено відповідача в адміністративній справі № 360/4867/19 - Головне управління ДФС у Луганській області на Головне управління ДПС у Луганській області (далі - відповідач).

Сторони у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду судового засідання, тому, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

На підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, ст. 77, ст. 79, ст. 82 Податкового кодексу України, п. 2 ст. 13 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (зі змінами та доповненнями) та згідно з планом-графіком документальних перевірок на 2018 рік та відповідно до наказу ГУ ДФС у Луганській області від 01.08.2018 № 848 та наказу від 26.11.2018 № 1312, у зв`язку з тим, що терміни проведення перевірки було перенесено відповідно до наказу від 29.08.2018 № 970, ГУ ДФС у Луганській області була проведена документальна планова невиїзна перевірка ПП «ВКК «Альонка» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2015 по 30.06.2018, правильності нарахування, обчислення та сплати військового збору за період з 01.07.2015 по 30.06.2018, а також по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

За результатами проведеної перевірки контролюючим органом складено акт «Про результати документальної планової невиїзної перевірки Приватного Підприємства «Виробничо-комерційної компанії «Альонка» (код за ) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2015 по 30.06.2018, правильності нарахування, обчислення та сплати військового збору за період з 01.07.2015 по 30.06.2018, а також по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 22.01.2019 № 41/12/32/14/02-34579989 (том 2, арк.справи 188-201).

Актом перевірки було встановлено порушення ПП «ВКК «Альонка»:

1) п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» № 996 в частині ненадання до перевірки в повному обсязі документів, що належать до предмету перевірки або пов`язані з ним, за період з 01.07.2015 по 30.06.2018;

2) п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України в частині невідповідності об`єктів оподаткування і об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням, які були зареєстровані ПП «ВКК «Альонка» у повідомленні за ф. № 20-ОПП та фактично наявністю прав ПП «ВКК» Альонка» на об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням;

3) ст. 1, п. 2 ст. 3, п. 1, п. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996; 4 Розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21; п.п. 198.2, п.п. 198.3, п. 198.5, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму ПДВ в розмірі 2285843 грн, в т.ч. у липні 2015 року на 5018 грн, у серпні 2015 року на 6567 грн, у вересні 2015 року на 3392 грн, у жовтні 2015 року на 466 грн, у листопаді 2015 року на 2607 грн, у грудні 2015 року на 4750 грн, у січні 2016 року на 2633 грн, у лютому 2016 року на 59041 грн, у березні 2016 року на 77572 грн, у квітні 2016 року на 775469 грн, у травні 2016 року на 25435 грн, у червні 2016 року на 736 грн, у липні 2016 року на 47971 грн, у серпні 2016 року на 200900 грн, у вересні 2016 року на 138095 грн, у жовтні 2016 року на 84329 грн, у листопаді 2016 року на30391 грн, у грудні 2016 року на 19786 грн, у лютому 2017 року на 27937 грн, у березні 2017 року на 44104 грн, у квітні 2017 року на 81179 грн, у травні 2017 року на 95918 грн, у червні 2017 року на 34139 грн, у липні 2017 року 116384 грн, у серпні 2017 року на 135041 грн, у вересні 2017 року на 43785 грн, у жовтні 2017 року на 120137 грн, у листопаді 2017 року на 58957 грн, у грудні 2017 року на 25028 грн, у березні 2018 року на 8385 грн, у квітні 2018 року на 1319 грн, у травні 2018 року на 7745 грн, у червні 2018 року на 627 грн;

4) п. 198.5 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, п. 11, п. 15 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 № 1307, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.01.2016 за № 137/28267, в частині не складання та не реєстрації податкових накладних на суму ПДВ в розмірі 1157096,02 грн;

5) пп. 212.3.4 п. 212.3 ст. 212 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено реалізацію пального без реєстрації платником акцизного податку на загальну суму 5922810,36 грн, у т.ч. за квітень 2016 року на 15008,45 грн, за травень 2016 року на 123082,68 грн, за червень 2016 року на 4416,00 грн, за липень 2016 року на 258231,88 грн, за серпень 2016 року на 399435,12 грн, за вересень 2016 року на 291094,74 грн, за жовтень 2016 року на 497170,65 грн, за листопад 2016 року на 165767,46 грн, за грудень 2016 року на 103722 грн, за січень 2017 року на 12567 грн, за лютий 2017 року на 155052 грн, за березень 2017 року на 87336,44 грн, за квітень 2017 року на 487074,82 грн, за травень 2017 року на 575503,08 грн, за червень 2017 року на 3236,26 грн, за липень 2017 року на 698305,77 грн, за серпень 2017 року на 802989,09 грн, за вересень 2017 року на 137418,55 грн, за жовтень 2017 року на 672507 грн, за листопад 2017 року на 290577,84 грн, за грудень 2017 року на 107389,68 грн, за квітень 2018 року на 6051,54 грн, за травень 2018 року на 28872,36 грн;

6) п. 49.2.1 ст. 49, п. 223.2 ст. 223 Податкового Кодексу України в частині неподання звітності з акцизного податку за квітень-грудень 2016 року та січень-грудень 2017 року, січень-червень 2018 року;

7) ч. 3 ст. 24 Кодексу Законів про працю України в частині використання в період з 01.07.2015 по 30.06.2018 у своїй діяльності 42 осіб, з якими, у визначені, договорами безоплатного надання послуг з фізичною особою, періоди не були належним чином оформлені трудові книжки;

8) пп. 164.1.2 п. 164.1 та пп. 164.2.20 п. 164.2 ст. 164, п. 167.1 ст. 167, пп. 168.1.4 п.168.1 ст. 168, абз. «а» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України в частині ненарахування, неутримання та неперерахування до бюджету суми податку на доходи фізичних осіб при виплаті інших видів доходів на користь гр. ОСОБА_2 в загальній сумі 433,87 грн, в т.ч. в жовтні 2017 року в розмірі 433,53 грн та у червні 2018 року у розмірі 0,34 грн;

9) п. 51.1 ст. 51 та абз. «б» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України та п. 3.1 розділу ІІІ «Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 січня 2015 року за № 111/26556, в частині відображення з недостовірними відомостями у податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ) за ІV квартал 2015 року, за ІV квартал 2016 року, за І, ІІ, ІІІ квартали 2017 року, за ІІ квартал 2018 року з кодами помилок «77» та «99», а також не відображення в податкових розрахунках (ф.1-ДФ) відомостей про найманих працівників, яким були надані доходи, у вигляді спецодягу, за ознакою доходу «136» у податкових розрахунках (ф. 1-ДФ), поданих до Міловського відділення Станично-Луганської ОДПІ за І, ІІ квартали 2017 року, ІІ квартал 2018 року;

10) п.п. 1.6 п. 16-1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України в частині ненарахування, неутримання та неперерахування до бюджету сум військового збору при виплаті інших видів доходів на користь гр. ОСОБА_2 в загальній сумі 36,16 грн, в т.ч. у жовтні 2017 року - 36,13 грн, у червні 2018 року - 0,03 грн;

11) п. 1 та п. 4 ч. 2 ст. 6, п. 8 ст. 9 Закону України № 2464 від 08.07.2010 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та п. 3.1 розділу ІІІ Наказу Міндоходів України від 09.09.2013 № 454 «Про затвердження Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.09.2013 № 1628/24160, в частині несвоєчасної сплати суми єдиного внеску до бюджету, а саме: за липень 2014 року, при граничному терміні сплати до 20.08.2014 року, фактично сплачено 11.11.2014 року; за серпень 2014 року, при граничному терміні сплати до 22.09.2014 року, фактично сплачено 11.11.2014 року; з вересень 2014 року, при граничному терміні сплати до 21.10.2014 року, фактично сплачено 11.11.2014 року.

ПП «ВКК «Альонка» подало заперечення на акт документальної позапланової перевірки від 22.01.2019 № 41/12/32/14/02-34579989, які отримано відповідачем 27.03.2019 за вх. №3866/10 (том 2, арк.справи 11-16).

За наслідками розгляду заперечень позивача, ГУ ДФС у Луганській області листом від 05.04.2019 за № 3196/10/12-32-14-02-13 «Про розгляд заперечень» (том 2, арк.справи 18-25) дійшло наступного висновку:

- пункти 1, 7-11 висновків акта перевірки залишити без змін, з урахуванням відсутності власних заперечень платника податків щодо встановлених порушень;

- вважати обґрунтованим, правомірним та залишити без змін встановлене актом перевірки порушення, визначене пунктом 2 висновку;

- спростувати порушення за актом перевірки в повному обсязі, встановлених пунктами 5-6 висновків акта перевірки;

- частково спростувати висновки пунктів 3-4 акту перевірки.

На підставі акта перевірки від 22.01.2019 відносно позивача відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення від 10.04.2019: № 2 про збільшення ПП «ВКК «Альонка» суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 1471847,50 грн, з яких за податковими зобов`язаннями - 1177478 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 294369,50 грн (том 2, арк.справи 30-31); № 2 про застосування до ПП «ВКК «Альонка» штрафу у розмірі 50% у сумі 49736,33 грн за платежем податок на додану вартість (том 2, арк.справи 28-29); № 2 про застосування до ПП «ВКК «Альонка» штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 1020 грн (том 2, арк.справи 32-33).

Щодо податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Луганській області від 10.04.2019 № 2.

Відповідно до п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі ПК України) податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно п.198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п. 198.2 ст. 198 ПК України).

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За змістом п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (частина перша статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Матеріалами справи встановлено, що контролюючим органом в ході перевірки встановлено, що ПП «ВКК «Альонка» сплатило через розрахунковий рахунок платіжним дорученням від 07.12.2016 № 599 на користь ТОВ «Луганськ Збут» суму 14996,49 грн, в том числі ПДВ 2499,42 грн за аварійно-поновлювальні роботи згідно квитанції від 28.11.2016, що не заперечується позивачем.

Спірним питанням в даному випадку є те, що на переконання ГУ ДФС у Луганській області, сплачені позивачем аварійно-відновлювальні роботи не є господарською діяльністю в розумінні п.198.5 ст.198 ПК України.

На підтвердження даної операції позивачем надано наступні документи: квитанція та оповіщення, виписані ТОВ «Луганськгаз Збут» для Марківського МРУЕГХ на ім`я ОСОБА_3 за адресою: с. Стрільцівка Міловського району на суму 478,48 грн, в тому числі ПДВ 79,75 грн за аварійно-відновлювальні роботи (том 1, арк.справи 152); акт виконаних робіт з поточного ремонту основних засобів власними силами за листопад 2016 року - розподільчого вуличного газопроводу в с. Стрільцівка по вул. Центральній Міловського району (том 1, арк.справи 150-151); квитанція та оповіщення, виписані ТОВ «Луганськгаз Збут» для Марківського МРУЕГХ на ім`я ОСОБА_3 за адресою: с. Калмиківка Міловського району на суму 7208,99 грн, в тому числі ПДВ 1201,66 грн за аварійно-відновлювальні роботи (том 1, арк.справи 153); акт виконаних робіт з поточного ремонту основних засобів власними силами за листопад 2016 року - розподільчого вуличного газопроводу в с. Калмиківка по вул. Центральній Міловського району (том 1, арк.справи 148-149).

Колегією суддів встановлено, що по бухгалтерському обліку дана операція була проведена в грудні 2016 року Дт311 «Поточні рахунки в національній валюті» Дт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» в сумі 14996,49 грн. (том 1, арк.справи 155). Сума ПДВ у розмірі 2499 грн не була включена ПП «ВКК «Альонка» до податкового кредиту звітного періоду, внаслідок чого колегія суддів погоджується з доводами позивача щодо відсутності з боку ПП «ВКК «Альонка» будь-яких податкових занижень.

Крім того, проведеною перевіркою було встановлено придбання ПП «ВКК «Альонка» товарів: за податковою декларацією від 09.11.2016 № 26 від ФОП ОСОБА_1 на загальну суму 16575,96 грн (том 1, арк.справи 143); за податковою декларацією від 25.10.2016 № 201 від ТОВ «Агроімпекс» на загальну суму 8800,01 грн (том 1, арк.справи 144); за податковою декларацією від 12.07.2016 № 25 від ФОП ОСОБА_1 на загальну суму 7869,97 грн; за податковими деклараціями від 31.05.2016 № 133, № 30126 від ТОВ «Техноторг-Дон» на загальну суму 96570,54 грн; за податковою декларацією від 19.04.2016 № 135 від ТОВ «АгробізнесКонсалт» на загальну суму 11921,58 грн; за податковою декларацією від 12.02.2016 № 52 від ТОВ «Земмаш-Запчастина» на загальну суму 24190,2 грн; за податковою декларацією від 05.11.2015 № 17 від ФОП ОСОБА_1 на загальну суму 3378,24 грн.

Отже, спірні податкові накладні складені до 01.01.2017. При цьому, на думку контролюючого органу у даних податкових накладних повинен бути зазначений код товару згідно з УКТ ЗЕД як обов`язковий реквізит.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Перелік обов`язкових реквізитів податкової накладної, визначений у пп.пп. «а» - «і» п. 201.1 ПКУ, зокрема, код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Разом з тим, з 01.01.2017 відповідно до змін, внесених Законом України від 21.12.2016 р. № 1797-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні», до обов`язкових реквізитів податкових накладних віднесено: для всіх товарів (а не тільки для підакцизних або імпортованих товарів) - код згідно з УКТ ЗЕД.

Отже, на податкові накладні, «перша подія» за якими припадає на 2015 та 2016 роки, зазначена вимога не поширюється.

Відповідно до п. 201.10 ПК України, податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Оскільки придбання товарів ПП «ВКК «Альонка» відбулося до 01.01.2017, відтак такий обов`язковий реквізит як код товару згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) не є обов`язковим. Відповідач ані в акті перевірки, ані у відзиві на позов не зазначив про несвоєчасність реєстрації зазначених податкових накладних в ЄРПН.

Доводи апеляційної скарги, що всі придбані ПП «ВКК «Альонка» товари є імпортними, а тому відповідно до вимог п. 201.1 ст. 201 ПК України у податкових накладних повинен бути зазначений код УК ЗЕД, є неприйнятними, оскільки в силу вимог п. 201.10 ст. 201 ПК України податкова накладна, що містить помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, є підставою для віднесення покупцем сум податку до податкового кредиту.

Спірні податкові накладні помилок не містять та не заважають ідентифікувати здійснені операції.

Отже, висновки відповідача не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а доводи позивача відповідачем жодним належним доказом не спростовані.

Стосовно висновків ГУ ДФС у Луганській області, викладених в акті перевірки щодо заниження ПП «ВКК «Альонка» сум ПДВ по операціям зі списання біологічних активів, колегія суддів зазначає наступне.

Так, матеріалами перевірки встановлено, що суми ПДВ за період з березня 2017 року по березень 2018 року у розмірі 99473,00 грн по податковим деклараціям: № від 19.04.2017 за березень 2017 року на суму 29548 грн; № від 19.07.2017 за червень 2017 року на суму 33600 грн; № від 19.10.2017 за вересень 2017 року на суму 11973 грн; № від 11.11.2017 за жовтень 2017 року на суму 8052 грн; № від 17.12.2017 за листопад 2017 року на суму 8052 грн; № від 18.01.2018 за грудень 2017 року на суму 4016 грн; № від 18.04.2018 за березень 2018 року на суму 4232 грн, визначені ГУ ДФС у Луганській області як заниження позивачем податкового зобов`язання з ПДВ внаслідок списання падежу тварин, що не є господарською операцією в розумінні контролюючого органу.

Вказана сума ПДВ зазначена відповідачем у податковому повідомленні-рішенні від 10.04.2019 № 2 (згідно розрахунку до ППР 99472,65 грн), яким за порушення п. 120-1.2 ст. 120-1 Податкового кодексу України до ПП «ВКК «Альонка» застосовано штрафні санкції у розмірі 50% у на суму ПДВ 99472,65 грн у розмірі 49736,33 грн.

Одночасно у податковому повідомленні-рішенні від 10.04.2019 № 2 вказана сума ПДВ зазначена як заниження позивачем податкового зобов`язання і на неї нараховано штрафну санкцію у розмірі 25%.

Колегія суддів зазначає, що в акті перевірки контролюючий орган посилався на Методику проведення розрахунків основних показників обсягів виробництва продукції тваринництва в господарствах усіх категорій, затверджений наказом Держкомстату від 05.08.2008 за № 270 (далі - Методика № 270). Натомість, даний наказ (Методика № 270) втратив чинність на підставі наказу Державної статистичної служби України від 24.11.2014 № 362.

Відповідно до п.п. 4.9.1 п. 4.9 Інструкції щодо заповнення форм державних статистичних спостережень № 24 «Стан тваринництва за 200 _ рік» (річна) та № 24-сг «Стан тваринництва на «_»___200_ року» (місячна), затвердженої наказом Держкомстату від 27.08.2008 № 296, худоба та птиця, забита у своєму підприємстві, незалежно від того, де був проведений забій (безпосередньо у підприємстві чи на бойні), і м`ясо якої використане (або продане) для харчових потреб. У цей показник ураховується і вимушено забита худоба, якщо м`ясо її було використане для продовольчих потреб. У разі, якщо від вимушено забитої худоби значна частина (більше 50% від туші) утилізована, така худоба у зазначеному показнику не обліковується, а включається у рядок 70. Відповідно до п. 4.13 даної Інструкції у рядку 70 показуються усі тварини, які фактично пали та загинули з початку року. Падіж та загибель обліковують і в разі, коли павша або загибла з вини працівника тварина була ним відшкодована.

Згідно з п. 3.19 Методичних рекомендацій з планування, обліку і калькулювання собівартості продукції (робіт, послуг) сільськогосподарських підприємств, затверджених наказом Міністерства аграрної політики України від 18.05.2001 № 132 (далі - Методрекомендації № 132) втрати від падежу тварин слід враховувати у складі собівартості продукції за окремою статтею на рахунку 23 «Виробництво».

До складу статті «Непродуктивні витрати» (в обліку) включають втрати від падежу молодняка та дорослої худоби на відгодівлі, птиці, звірів, кролів, а також бджолиних сімей, за винятком втрат, які сталися внаслідок стихійного лиха, сум, що підлягають відшкодуванню винними особами та вартості одержаної сировини (шкур, технічного м`яса тощо) за цінами можливої реалізації.

До цієї статті відноситься брак у виробництві, яким вважаються вироби, напівфабрикати, деталі, вузли та роботи, які не відповідають встановленим стандартам чи технічним умовам і не можуть бути використаними за своїм прямим призначенням чи можуть бути використаними лише після виправлення.

Вартість браку відноситься на собівартість продукції, під час виробництва якої він допущений.

Аналогічні приписи містяться і в Методичних рекомендаціях щодо застосування спеціалізованих форм первинних документів з обліку довгострокових та поточних біологічних активів в сільськогосподарських підприємствах, що затверджені наказом Міністерства аграрної політики України від 21.02.2008 № 73.

Системний аналіз наведеного дає підстави вважати, що витрати в межах норм технологічного падежу, які відносяться на собівартість стосуються здійснення господарської діяльності позивача.

Разом з тим, до понад нормованого падежу відноситься падіж, що став наслідком надзвичайних подій (епідемія, стихійне лихо, військові дії тощо) чи інше, а також у разі перевищення технологічної норми падежу. Такий падіж до собівартості не відноситься та списується як брак (не господарська діяльність).

Бухгалтерський облік вирощування тварин регулюється Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 30 « Біологічні активи» (далі -П (с) БО 30).

Відповідно до п. 17 П (с) БО 30 облік витрат ведеться за окремими об`єктами обліку витрат (окремі види біологічних активів та/або їх груп) відповідно до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» (далі - П (с) БО 16).

Згідно п. 11 П (с) БО 16 собівартість реалізованої продукції (робіт, послуг) складається з виробничої собівартості продукції (робіт, послуг), яка була реалізована протягом звітного періоду, нерозподілених постійних загальновиробничих витрат та наднормативних виробничих витрат.

До виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) включаються: прямі матеріальні витрати; прямі витрати на оплату праці; інші прямі витрати; змінні загальновиробничі та постійні розподілені загальновиробничі витрати.

За приписами п. 14 П (с) БО 16 до складу інших прямих витрат включаються всі інші виробничі витрати, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат, зокрема відрахування на соціальні заходи, плата за оренду земельних і майнових паїв, амортизація, втрати від браку, які складаються з вартості остаточно забракованої з технологічних причин продукції (виробів, вузлів, напівфабрикатів), зменшеної на її справедливу вартість, та витрат на виправлення такого технічного неминучого браку.

Таким чином, можна зробити висновок, що витрати від падежу (браку) в бухгалтерському обліку на підставі норм П (с) БО 30 та П (с) БО 16 відносяться до складу собівартості реалізованої продукції і не можуть жодним чином визначатися як негосподарська діяльність.

Падіж оформлюється актом вибуття біологічних активів, тваринництва, який складається комісією у складі: ветеринарного лікаря, головного зоотехніка, бригадира звірівників).

Складання актів здійснюється за формою № 16 «Акт на вибуття звірів (за вимушений забій, падіж)».

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що падіж тварин - це невід`ємна частина звичайного технологічного процесу їх вирощування. Разом з тим, до собівартості продукції включаються лише втрати від падежу в межах технологічних нормативів вирощування тварин, який в обліковому аспекті слід вважати браком у виробництві. Втрати ж від падежу, який стався внаслідок стихійного лиха, суми, що підлягають відшкодуванню винними особами, та вартість одержаної сировини (шкур, технічного м`яса тощо) до собівартості не включаються. При цьому падіж в межах технологічних норм слід вважати таким, що пов`язаний із здійсненням господарської діяльності, що виключає застосування положень підпункту «г» пункту 198.5 статті 198 ПК України у такому випадку.

Враховуючи наведені вище законодавчі положення, а також відсутність врегулювання на законодавчому рівні показників допустимого падежу сільськогосподарських тварин та птиці, позивач мав право відносити технологічний падіж в межах затверджених ним норм (з урахуванням міжнародних стандартів) до собівартості виробництва, прийнявши відповідний наказ.

Так, наказом від 02.01.2015 № 1 ПП «ВКК «Альонка» затверджені технологічні норми падіжу свиней (том 1, арк.справи 140).

ПП «ВКК «Альонка» до матеріалів справи надані документи, які засвідчують факт падежу тварин на підприємстві за період з 01.07.2015 по 30.06.2018, списаний згідно технологічних норм, затверджених наказом по підприємству від 02.01.2015 № 1. При цьому, завищення вказаних не встановлено.

Так, позивачем на підтвердження даної обставини надано до матеріалів справи:

- акт на вибуття поточних біологічних активів тваринництва (забій, прирізка та падіж), сільгоспоблік, форма №ПБАСГ-6, затверджена наказом Мінагрополітики від 21.02.2008 № 73 для оформлення падежу тварин усіх облікових груп (молодняк тварин, тварини на вигодівлі, птиця, тварини основного стада тощо) (том 1, арк.справи 61, 64, 67, 70, 73, 76, 79, 82, 85, 88, 91, 94, 96, 99, 102, 105, 108, 111, 115, 118, 121, 124, 127, 130, 133, 136);

- обліковий лист забою та падежу худоби (сільгоспоблік, форма № ПБАСГ-8, затверджена Наказом № 73) для оформлення операцій із падежу свиней у спеціалізованих свинарських комплексах (том 2, арк.справи 62-63, 65-66, 68-69, 71-72, 74-75, 77-78, 80-81, 83-84, 86-87, 89-90, 92-93, 97-98, 100-101, 103-104, 106-107, 109-110, 113-114, 116-117, 119-120, 122-123, 125-126, 128-129, 131-132, 134-135, 137-138);

- довідка Мусіївської сільської ради про те, що на відстані близько 3 км від села Мусіївка розташований скотомогильник (том 1, арк.справи 139).

Колегія суддів зазначає, що ані в акті перевірки, ані в листі про розгляд заперечень ГУ ДФС у Луганській області не зазначено зауважень щодо перевищення позивачем показників технологічного падежу, а також не надано оцінку наданими позивачем первинним документами обсягів такого падежу.

Таким чином, в спірних правовідносинах відсутній факт заниження ПП «ВКК «Альонка» ПДВ по операціям зі списання біологічних активів, що в свою чергу виключає висновки контролюючого органу щодо порушення позивачем вимог п. 198.5 ст. 198 ПК України, оскільки падіж списаний згідно актів у відповідності із технологічними нормами.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 10.04.2019 № 2 колегія суддів зазначає наступне.

Відповідачем зазначено, що 03.01.2019 позивачу направлено запит про надання пояснень та документів за період з 01.07.2015 по 30.06.2018 по взаємовідносинам з постачальниками: ТОВ «ГУДОПТ» (), ТОВ «ТРЕВІС ГРУП» (), ТОВ «ПЕТРА ТРАНС ГРУП» (), ТОВ «ЕЛІТАН КОМПАНІ» (). Також, направлено запит від 09.01.2019 про надання пояснень та документів щодо отриманих в користування транспортних засобів у періоді з 01.07.2015 по 30.06.2018.

Одночасно відповідачем зазначається, що ПП «ВКК «Альонка» не було надано у визначені терміни до контролюючого органу відповідних документів, про що ГУ ДФС у Луганській області складено акти від 03.01.2019 № 14/12-32-14-02/34579989 та від 21.01.2019 № 70/12-32-14-02/34579989.

На підставі п. 121.1 ст. 121 ПК України на позивача накладено штраф в сумі 510 грн за ненадання пояснення та підтверджуючих документів по зазначеним запитам.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

До матеріалів справи відповідачем на підтвердження направлення на адресу позивача надано скріншоти електронної скриньки (том 2, арк.справи 77-82).

Відповідно до вимог ст. 42 та ст. 42-1 Податкового кодексу України визначені форми листування - письмова та електронна, через електронний кабінет.

З наданих відповідачем скріншотів електронної скриньки вбачається, що на електронну адресу користувача «Юрій» надсилалися електронні запити. Колегія суддів зауважує, що до матеріалів справи відповідачем надано копії запитів про надання документів (том 2, арк.справи 36-37, 39-40, 41). Але колегія суддів вважає неприйнятними скріншоти електронної скриньки в якості належних доказів належного отримання позивачем запитів податкового органу, оскільки неможливо ідентифікувати користувача «Юрія», на адресу якого посилалися запити.

Також, перевіркою було встановлено, що ПП ВКК «Альонка» згідно бухгалтерського обліку опису основних засобів встановлено придбання та наявність автомобіль КАМАЗ - 1 шт., автомобіль Renault Dusterr VIN - 1 шт., автомобільний причеп - 1 шт., трактор AXION - 1 шт., трактор NEV HOLLAND - 1 шт., трактор Біларус - 5 шт., навігатор паралельного водіння - 1 шт., агрегат ґрунтообробний - З шт., бак оприскувача - 2 шт., борона діскова - 2 шт., ваги - 1 шт., вакуумна сівалка - 1 шт., доїльне устаткування - 1 шт., жатка - 4 шт., жниварка валкова - 1 шт., погрузчик сівалок - 4 шт., зернометач - 2 шт., комбайн CASЕ - 2 шт, комбайн КЗС - 2 шт., комбайн ДОН - 2 шт., комплект до комбайну CASЕ - 1 шт., кормоприбиральний комбайн - 1 шт., коса в зборі - 2 шт., косарка самохідна - 1 шт., культиватор - 4 шт., стрічка підбірника - 1 шт., лущильник - 2 шт., молоко охолоджувач - 1 шт., мульчирователь - 2 шт., насос - 3 шт., норія LK3 - 2 шт., підбирач - 2 шт., подрібнювач - 1 шт., прес підбірник - 2 шт., каток прикатуючий - 1 шт., пристосування для збирання соняшнику - 3 шт., ПШК 7 - 1 шт., сіялка - 6 шт., системний носій - 1 шт., стогометач - 2 шт., сценка - 2 шт., танк охолоджувач молочний - 1 шт., транспортер - 4 шт., тример - 1 шт., універсальне миття - 1 шт., погрузчик - 1 шт., центрифуга - 1 шт., шнек - 1 шт., решітка грабельна - 1 шт., вили для погрузки сіна - 1 шт., відіореєстратор - 1 шт., вологомір зерна - 1 шт., дозатор вісовий - 1 шт., електродвигун - 1 шт., ємність - 1 шт., насос - 1 шт., оприскувач - 1 шт., штанка механічна - 1 шт.

В акті перевірки зазначено, що відповідно до АІС «Податковий блок» ПП «ВКК «Альонка» станом на 30.06.2018 до контролюючого органу були надані наступні повідомлення за формою 20 - ОПП: 21.12.2015 № 1, 01.02.2017 № 1, 15.02.2018 № 23308, 15.02.2018 № 26485, 19.02.2018 № 358/12-22. Аналізом отриманих повідомлень форми 20 - ОПП було встановлено, що станом на 30.06.2018 згідно бухгалтерського обліку встановлено придбання та наявність в ПП «ВКК «Альонка» не задекларованих об`єктів оподаткування: навігатор паралельного водіння - 1 шт., ваги - 1 шт., доїльне устаткування - 1 піт., комбайн ДОН - 2 шт., комплект до комбайну CASE - 1 шт., кормоприбиральний комбайн - 1 шт., стрічка підрібника - 1 шт., молоко охолоджувач - 1 шт., підбирач - 1 шт., танк охолоджувач молочний - 1 шт., тример - 1 шт., центнифуга - 1 шт., решітка грабельна - 1 шт., відіореєстратор - 1 шт., вологомір зерна - 1 шт., дозатор вісовий - 1 шт., електродвигун - 1 шт., ємність - 1 шт., насос - 1 шт., оприскувач - 1 шт., штанка механічна - 1 шт.

Таким чином, на думку відповідача, ПП ВКК «Альонка» порушено п. 63.3. ст. 63 Податкового кодексу України, що є підставою для застосування штрафних санкцій відповідно до абз 1, 2 п. 117.1 ст. 117 ПК України.

Відповідно до п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).

Об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням, є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідним розділом цього Кодексу (абзац третій пункту 63.3 статті 63 ПК України).

Платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків (абзац четвертий пункту 63.3 статті 63 ПК України).

Заява про взяття на облік платника податків за неосновним місцем обліку подається у відповідний контролюючий орган протягом 10 робочих днів після створення відокремленого підрозділу, реєстрації рухомого чи нерухомого майна чи відкриття об`єкта чи підрозділу, через які провадиться діяльність або які підлягають оподаткуванню (абзац п`ятий пункту 63.3 статті 63 ПК України).

Відповідно до пункту 8.4 розділу VIIІ Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерством фінансів України від 09.12.2011 № 1588, яка діяла у період, за який виявлені порушення, повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою № 20-ОПП (додаток 11) подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків.

З наданих позивачем повідомлень про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (форма № 20-ОПП) вбачається, що ПП ВКК «Альонка» повідомляла податковий орган про наявні об`єкти оподаткування (том 1, арк.справи 45-58).

Колегія суддів зазначає, що в акті перевірки податковим органом зазначено об`єкти оподаткування, щодо яких на думку відповідача, не подано повідомлення за формою 20-ОПП. При цьому акт перевірки не містить у собі відомостей, за яких можливо ідентифікувати об`єкт оподаткування (марку, назву, номер реєстрації тощо). Також акт перевірки не містить у собі жодних відомостей щодо періоду поставлення на бухгалтерський облік зазначених у акті перевірки об`єктів оподаткування.

З огляду на зазначене, суд обмежений в можливості співставити об`єкти оподаткування, по яких, на переконання відповідача, не подано відповідні повідомлення форми 20-ОПП та зазначені в акті перевірки, та об`єкти оподаткування, зазначені у наданих позивачем повідомленнях за формою 20-ОПП.

З огляду на зазначене колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем не доведено правомірність застосування до ПП ВКК «Альонка» штрафних санкцій відповідно до абз 1, 2 п. 117.1 ст. 117 ПК України.

Щодо податкового повідомлення-рішення № 2 від 10.04.2019 колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 3.1.2.4 Акту встановлено порушення ПП ВКК «Альонка» пункту 198.5 ст. 198, пункту 201.10 ст. 201 Податкового кодексу, п. 11 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 № 1307, а саме відсутня реєстрація зведених податкових накладних в єдиному реєстрі податкових накладних по операціям із придбання ТМЦ, що використані не в господарській діяльності граничний термін складання яких настав у період з 31.07.2015 по 30.06.2018 всього на суму 1157096,02 грн. За наслідками розгляду заперечень на акт відповідачем частково спростовані порушення висновків пунктів 3-4 акті перевірки. Приймаючи таке рішення відповідач зазначив, що до заперечень до акту перевірки платником податків надані документи, які засвідчують факт падежу тварин на підприємстві в період з 01.07.2015 по 30.06.2018, списаний згідно технологічних норм, вказаних в наказі підприємства.

Розглядаючи правомірність винесення податковим органом податкового повідомлення-рішення № 2, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що у ПП ВКК «Альонка» не виникає обов`язку нарахування податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України за фактом падежу тварин на підприємстві в період з 01.07.2015 по 30.06.2018, списаних згідно технологічних норм, вказаних в наказі підприємства. А тому колегія суддів дійшла висновку, що у позивача не виникає обов`язку щодо реєстрація зведених податкових накладних в єдиному реєстрі податкових накладних по операціям із придбання ТМЦ, що використані не в господарській діяльності.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про правомірність прийнятих податкових повідомлень-рішень за наслідками проведеної перевірки.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 360/4867/19 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 360/4867/19 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 06 травня 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 та п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.В. Гайдар

Судді А.А. Блохін

І.Д. Компанієць