Справа № 826/11380/18
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2020-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

06 травня 2020 року м. Київ №826/11380/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г., розглянувши у порядку письмового провадження скаргу позивача на дії (бездіяльність) державної виконавчої служби в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1
доМіністерства внутрішніх справ України
третя особа Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області в особі Ліквідаційної комісії Управління МВС України в Полтавській області
про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії ,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Міністерства внутрішніх справ України (01024, м. Київ, вул. Богомольця, буд. 10, ), третя особа: Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області в особі Ліквідаційної комісії Управління МВС України в Полтавській області (36014, м. Полтава, вул. Пушкіна, буд. 83, ) про:

- визнання протиправною та скасування відмови Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України від 13.06.2018 №15/2-Ч-440 про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги;

- зобов`язання Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України прийняти рішення про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції" у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності з урахуванням раніше виплаченої суми: 200 х 1700,00 грн. - 206 700,00 грн. = 133 300,00 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.09.2019 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправною та скасовано відмову Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України від 13.06.2018 № 15/2-Ч-440 про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги; зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції" у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності з урахуванням раніше виплаченої суми.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.11.2019 Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України задоволено частково. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 вересня 2019 року скасовано та ухвалено у справі нову постанову наступного змісту: адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справи України щодо неприйняття рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10. 2015 року № 850; зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України розглянути матеріали про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності відповідно до пункту 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850 та прийняти відповідне рішення; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

17.12.2019 позивачеві було видано виконавчий лист на виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду в частині вимог зобов`язального характеру.

08.04.2020 позивачем в системі «Електронний суд» було сформовано скаргу на дії (бездіяльність) державної виконавчої служби, в якій останні просить суд:

- розглянути скаргу на бездіяльність Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішеннь Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєва О.В. щодо виконання судового рішення №826/11380/18 від 07.11.2019;

- визнати неправомірною бездіяльність Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєва О.В. щодо виконання судового рішення №826/11380/18 від 07.11.2019 у виконавчому провадженні № 61287356;

- вжити заходів щодо усунення порушень вимог чинного законодавства, а саме: зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України розглянути матеріали про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності відповідно до пункту 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850 та прийняти відповідне (позитивне) рішення.

Вказана скарга мотивована тим, що державним виконавцем з надуманих мотивів було закрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа по справі №826/11380/18, а тому з посиланням на приписи ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України позивач звернувся до суду з даною скаргою.

Ознайомившись з даною скаргою, суд дійшов висновку, що остання не підлягає задоволенню, оскільки позивачем обрано невірний спосіб захисту його прав та інтересів.

Суд звертає увагу, що позивач звернувся до суду із скаргою на протиправні дії державного виконавця, з посиланням на статтю 5 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до приписів ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Тобто, статтею 5 Кодексу врегульовано питання захисту прав та інтересів особи саме шляхом подання позовної заяви.

Відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративного суду, як суду першої інстанції подаються, позовні заяви. Звернення із скаргами на дії/бездіяльність державного виконавця чинним законодавством України до адміністративних судів не передбачено.

Статтею 383 Кодексу адміністративного судочинства України також передбачено право особи-позивача, на користь якої ухвалено рішення суду, подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Разом з тим, суд звертає увагу, що державна виконавча служба не є відповідачем по справі №826/11380/18, а тому застосувати вказані положення даної статті також неможливо.

Таким чином, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, оскільки позивачем невірно обрано спосіб захисту його прав та інтересів, натомість, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачеві, що він не позбавлений права звернення до адміністративного суду з окремим позовом про визнання протиправними дій/бездіяльності державної виконавчої служби, що відповідає вимогам статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України.

Беручи до уваги наведене вище, керуючись ст. 5, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні скарги ОСОБА_1 дії (бездіяльність) державної виконавчої служби - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, передбачені ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Суддя Н.Г. Вєкуа