Справа № 640/9428/19
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2020-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2020 року м. Київ № 640/9428/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Шевченко Н.М., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор Нафтогаз» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор Нафтогаз» (позивач, ТОВ «Фактор Нафтогаз») до Головного управління ДПС у м. Києві (відповідач, ГУ ДПС у м. Києві), у якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві № від 12.03.2019.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням відповідач наклав штрафні санкції за прострочення реєстрації податкових накладних в ЄРПН, за які позивача вже було притягнуто до відповідальності. Повторне притягнення до відповідальності за одні й ті ж самі порушення вважає протиправними. Окрім того, позивач звертає увагу, на те, що в оскаржуваному податковому повідомленні рішенні підставою зазначено акт перевірки інакший, ніж той, яким встановлено виявлені порушення. Також, у позові зазначено про неузгодженість податкових зобов`язань та про неможливість бути двічі притягнутим за одне правопорушення.

У відзиві відповідач не погоджується із доводами, викладеними у позові, обґрунтовуючи свою позицію фактичною відсутністю дублювання накладення санкцій за однакові порушення, заявляє про наявність технічної описки в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні, яка одразу була виправлена. За висновком контролюючого органу, доводи позивача не релевантні, з огляду на що, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Вивчивши наявні у матеріалах справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд зазначає наступне.

За результатами камеральної перевірки ТОВ «Фактор Нафтогаз» складено акт № 1019/26-15-12-07-20-20/36124497 від 08.02.2019 (акт від 08.02.2019), яким встановлено порушення позивачем граничних строків реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

На підставі акту від 08.02.2019 позивачу надіслано податкове повідомлення-рішення № від 12.03.2019 на суму 43 186,69 грн за затримку реєстрації податкових накладних на 15 і менше календарних днів у розмірі 10 % на суму ПДВ.

У відповідь на скаргу позивача, отриману 28.03.2019 на податкове повідомлення-рішення, рішенням Державної фіскальної служби України від 21.05.2019 ППР № від 12.03.2019 залишено без змін, скаргу без задоволення.

Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням № від 12.03.2019 позивач звернувся до суду. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1- 2 ст. 7 КАС України встановлено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України (у редакції, чинній в період спірних правовоідносин) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 ст. 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Таким чином, згаданим пунктом встановлені граничні строки реєстрації та обов`язок зареєструвати податкові накладні, включаючи ті, що не надаються покупцю, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За приписами п. 1201.1ст. 1201 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Оскільки відповідачем під час проведення камеральної перевірки виявлені порушення строків реєстрації податкових накладних, а позивач жодним чином не оскаржує факт такого порушення, не надані податкові накладні, у даному рішенні не досліджується питання строків та правильність нарахування штрафних санкцій.

Із наявних у матеріалах справи документів убачається, що оскаржуване податкове повідомлення рішення винесене за порушення, встановлені актом № 1019/26-15-12-07-20-20/36124497 від 08.02.2019, у той час як в самому податковому повідомленні-рішенні зазначено про те, що акт складений 18.02.2019.

З даного приводу відповідач надав рішення від 21.06.2019 про виправлення технічної помилки у податковому повідомленні-рішенні № від 12.03.2019, у якому виправив заявлений позивачем недолік, шляхом викладення реквізитів акту перевірки у редакції «№ 1019/26-15-12-07-20-20/36124497 від 08.02.2019».

Зазначене виправлення не змінило суть встановлених порушень, з огляду на що, дана обставина не є підставою для скасування податкового повідомлення-рішення № від 12.03.2019.

Позивач також посилається на те, що наразі не має узгоджених грошових зобов`язань за жодним з податкових повідомлень-рішень.

За висновком суду, згадане твердження не стосується предмета спору, в якому оскаржується податкове повідомлення-рішення.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Зі змісту пп. 54.3.1 п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно до пп. 14.1.157 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Таким чином, у разі визначення контролюючим органом суми грошових зобов`язань, зокрема, за результатами перевірок, платнику податків надсилається податкове повідомлення-рішення.

Відповідно до п. п. 56.1, 56.3 ст. 56 ПК України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Процедура адміністративного оскарження закінчується днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у зазначений строк (пп. 56.17.1 п. 56.17 ст. 56 Податкового кодексу України).

День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків (пп. 56.17.5 п. 56.17 ст. 56 Податкового кодексу України).

З аналізу наведених норм убачається, що податкове зобов`язання вважається узгодженим по закінченню встановленого строку, або настання однієї з передбачених подій, у той час як податкове повідомлення-рішення може бути підставою виникнення узгодженого податкового зобов`язання, оскарження виникнення якого не є предметом даної справи.

Стосовно доводів позивача про повторне притягнення до відповідальності за однакові порушення, слід виходити з наступного.

Відповідно до ст. 16 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Право особи не бути притягнутою до відповідальності двічі корелює з обов`язком суб`єктів владних повноважень не порушувати згаданий припис Основного закону, у той же час кожне правопорушення має унікальний склад, обов`язковий для встановлення.

В обґрунтування обставин притягнення позивача до відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення у позові зазначено про те, що за результатами документальної планової виїзної перевірки ТВО «Фактор Нафтогаз з питань дотримання податкового, валютного законодавства, дотримання справляння єдиного внеску та іншого законодавства складено акт № 15/26/15/14/02/02/36134497 від 18.01.2019, у якому досліджені деякі з податкових накладних, що увійшли до складу оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, зокрема ПН № 206 від 16.09.2018, № 184 від 16.09.2018, № 421 від 16.09.2018.

У той же час, не зважаючи на те, що згадані податкові накладні досліджувались в акті № 15/26/15/14/02/02/36134497 від 18.01.2019 та акті «№ 1019/26-15-12-07-20-20/36124497 від 08.02.2019, такі накладні не увійшли до складу податкового повідомлення-рішення № від 12.03.2019.

Зважаючи на те, що акт перевірки є документом інформативного характеру, в якому визначаються встановлені правопорушення, притягнення до відповідальності, зокрема, накладення штрафу, відбувається саме на підставі податкового повідомлення-рішення.

Зважаючи на викладене, акт перевірки № 15/26/15/14/02/02/36134497 від 18.01.2019 та рішення Окружного адміністративного суду міст Києва від 14.03.2019 у справі 640/18399/18, яким визнано протиправним та скасоване податкове повідомлення-рішення № від 14.08.2018 жодним чином не стосуються оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № від 12.03.2019 та акту перевірки від 08.02.2019.

Таким чином, судом встановлено, що в податковому повідомленні-рішенні № від 12.03.2019, прийнятому на підставі акта перевірки № 1019/26-15-12-07-20-20/36124497 від 08.02.2019, з урахуванням висновку про розгляд заперечення № 43212/10/26-15-12-07-18 від 07.03.2019 позивача не притягнуто до відповідальності за порушення, що увійшли до складу інших перевірок та податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 90 КАС України Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

З урахуванням викладеного вище, проаналізувавши наявні у матеріалах справи документи, норми податкового законодавства, суд зазначає про те, що доводи позивача на користь скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення не знайшли відображення у встановлених судом фактів, з огляду на що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 241- 247, 250, 255, 293, 295- 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор Нафтогаз» відмовити.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фактор Нафтогаз» (01033, м. Київ, вул. Жилянська, будинок 9-11, ).

Відповідач: Головне управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19, ).

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України та може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295- 297 КАС України із урахуванням п. 3 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Н.М. Шевченко