Справа № 191/306/20
Суддя: Твердохліб А. В.
Дата ухвалення: 2020-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 191/306/20
Провадження № 2-а/191/4/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2020 року м. Синельникове Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого: судді Твердохліб А.В.,

за участю секретаря: Яришевої Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ВБДР УПП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта Іваник Валентина Олександровича, 3-тя особа Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, суд,

ВСТАНОВИВ:

31.01.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 03.01.2020 року інспектором ВБДР УПП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом Іваник В.О. відносно позивача винесена постанова серія ДПО18 № 772262 від 03.10.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Згідно даної постанови позивач визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП. Як зазначено в постанові, він керував транспортним засобом ВАЗ 21150-110-20М, номерний знак НОМЕР_1 , який підлягає обов`язковому техогляду та своєчасно його не пройшов, чим порушив п.31.3 (б) Правил дорожнього руху та наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 340 грн. 00 коп.

Позивач з даною постановою не погоджується, оскільки вважає, що відповідач упереджено та безпідставно вбачив у його діях склад адміністративного правопорушення та бездоказово притягнув його до адміністративної відповідальності так як, у матеріалах адміністративної справи відсутні відомості (докази) скоєння ним інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

В зв`язку із викладеними обставинами, позивач просить суд визнати постанову протиправною та скасувати її.

До початку проведення судового засідання позивач надав суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його присутності.

Відповідач та представник відповідача у судову засідання не з`явилися, але надали пояснення в якому просять справу розглядати без їх участі та відмовити в повному обсязі.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, прийшов до наступного.

Положенням ч.2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові зобов`язання діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті. Обов`язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації.

Відповідно до Державного стандарту України ДСТУ 3649-97 «Засоби транспортні дорожні», ТЗ вагою до 3500 кг і кількістю сидячих місць, крім сидіння водія, не більше восьми відносяться лише до категорії «В», тобто до легкових автомобілів.

Матеріалами справи встановлено, що 03.01.2020 року о 07 год. 50 хв. водій ОСОБА_1 по вул. Козацька, 42, м. Синельникове керував транспортним засобом ВАЗ 21150 110-20 НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_1 , який підлягає обов`язковому техогляду та своєчасно його не пройшов, чим порушив вимоги 31.3 (б) ПДР інспектором ВБДР УПП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом Іваник В.О. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 772262 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, відповідно до якої на водія ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідач суду не надав, доводи позивача, якими він заперечує правомірність постанови, не спростував.

Суд, виходячи з обґрунтування позову ОСОБА_1 , погоджується, що останнім не допущено порушення п. 31.3 (б) ПДР України, так як транспортний засіб, яким він керував, є легковим автомобілем. Позивач працюю на ТОВ «Стєпова-Агромех» водієм-трактористом, згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних підприємців та громадських формувань основний вид діяльності ТОВ «Степова-Агромех» визначено як неспеціалізована оптова торгівля (код 46.90). Транспортний засіб ВАЗ 21150-110-20М, номерний знак НОМЕР_1 належить на праві власності підприємству та наданий йому виключно для службового використання, без мети отримання прибутку, не використовується для перевезення вантажів та пасажирів, і тому не підлягає в обов`язковому технічному контролю.

До такого ж висновку в аналогічних правовідносинах дійшов Касаційний адміністративний суд у складі Верховного суду (Постанова по справі № 678/483/17 17.10.2019 р.) та вказав, що аналіз положень ст. 35 Закону "Про дорожній рух" дає піде для висновку про те, що обов`язковому технічному контролю підлягають тільки ті автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку.

Якщо автомобіль, яким керує водій, є службовим автомобілем, а тому його не слід вважати автомобілем, що здійснює перевезення пасажирів з метою отримання прибутку. Тобто, визначальною обставиною є мета фактичного використання автомобіля перевезення пасажирів з метою отримання прибутку, тому заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, постанова у справі про адміністративне правопорушення є протиправною та підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закриттю.

На підставі вищевикладеного, ст. 19 Конституції України, ст. ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», ст. 251 КУпАП, керуючись ст.ст. 5, 72, 73, 77, 242, 244, 246, 286 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора ВБДР УПП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта Іваник Валентина Олександровича, 3-тя особа Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову інспектора ВБДР УПП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта Іваник Валентина Олександровича від 03 січня 2020 року Серії ДПО18 № 772262 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Провадження у адміністративній справі про вчинення 03 січня 2020 року ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП закрити.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а щодо рішень по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такого рішення.

Суддя: А. В. Твердохліб