Справа № 138/337/20
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2020-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 138/337/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Холодова Т.Ю.

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

07 травня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Мацького Є.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 19 березня 2020 року (постановлену 19.03.2020 у м. Могилів-Подільському) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Могилів-Подільського прикордонного загону про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області із позовом до Могилів-Подільського прикордонного загону про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення №000264 від 05.12.2019. Також просив поновити строк звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 12.02.2020 позовну заяву залишено без руху, зокрема й у зв`язку із тим, що зазначені позивачем причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом не визнані судом поважними.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 19.03.2020 вказану позовну заяву ОСОБА_1 повернуто особі, яка її подала, на підставі ч.2 ст.123 КАС України, у зв`язку із тим, що поважність причин пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду із позовом про оскарження постанови № 000264 від 05.12.2019 не доведена належними та допустимим доказами, відтак, строк звернення до суду з даним позовом за вказаних представником позивача підстав поновленню не підлягає.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою від 19.03.2020, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 19.03.2020 скасувати, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до невірного вирішення питання щодо поважності причин пропуску позивачем строку звернення до суду із даним позовом.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції не врахував наявності поважних причин пропуску позивачем строку звернення до суду із даним позовом. В якості таких поважних причин позивач зазначає, що він був позбавлений права в`їзду на територію України, а тому не мав можливості надати відповідні документи до суду чи передати свої повноваження іншим особам.

Крім того, аналогічний адміністративний позов з усіма належними документами з 14.12.2019 по даний час перебував на розгляді у Вінницькому міському суді, тобто був поданий у передбачений законом строк. Проте, такий позов за заявою позивача залишений без розгляду.

Відповідач подав відзиву подав відзив на апеляційну скаргу позивача в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги. Просив апеляційний розгляд справи проводити за його відсутності.

07.05.2020 до суду надійшла заява представника позивача про відкладення розгляду справи у зв`язку із неможливістю прибуття позивача до України.

Розглянувши вказану заяву, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи, з огляду на відсутність підстав для обов`язкового відкладення розгляду справи, передбачених ч.2 ст.205 КАС України, та необхідність дотримання строку розгляду даної справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого правовідносини вважаються спірними; після їх завершення відносини стають стабільними.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Відповідно до ч.3 ст.122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Предметом оскарження по даній справі є рішення відповідача про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Стаття 286 КАС України визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ч.2 ст.286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що при визначенні початку звернення до адміністративного суду суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушеннями.

Встановлено, що спірна постанова №000264 від 05.12.2019 прийнята 05.12.2019 і цього ж дня вручена позивачу. Відтак строк її оскарження до суду закінчився 16.12.2019.

При цьому, позивач звернувся до суду із позовом про скасування вказаної постанови 06.02.2020 про що свідчить інформація з офіційного веб сайту ПАТ "Укрпошта" щодо відстеження поштового відправлення №940, яким позивач направив даний позов до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області. Тобто, позивач звернувся до суду із даним позовом з порушенням строку, передбаченого законом.

За приписами ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Для поновлення встановленого законом строку звернення до адміністративного суду необхідно встановити поважність причин його пропуску.

Поважними причинами пропуску строку звернення до адміністративного суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до адміністративного суду та підтверджені належними доказами.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні Європейського Суду з прав людини по справі "Мельник проти України" від 28.03.2006 вказано, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі "Golder v.the United Kingdom" від 21.02.1975), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати закону мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення "Guerin v. France" від 29.07.1998). Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, має на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розрахувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час, такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту (рішення "Perez de Rada Cavanilles v. Spain від 28.10.1998).

У пунктах 46, 47 рішення у справі "Устименко проти України" Європейський суд з прав людини вказує на те, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі "Рябих проти Росії". Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі "Пономарьов проти України" від 3 квітня 2008 року).

В якості поважних причин пропуску строку звернення до суду із вказаним позовом позивач зазначає про те, що:

- ОСОБА_1 позбавлений права в`їзду на територію України, а тому не мав можливості надати відповідні документи до суду чи передати свої повноваження іншим особам;

- аналогічний адміністративний позов з усіма належними документами з 14.12.2019 перебував на розгляді у Вінницькому міському суді, тобто був поданий у передбачений законом строк. Проте на даний час такий позов за заявою позивача залишений без розгляду.

Разом з цим, позивач не надав суду жодних доказів того, що відносно нього прийняте рішення про заборону в`їзду в Україну і що він був позбавлений можливості звернутись з даним позовом до суду. Також позивач не обґрунтував неможливості подання даного позову засобами поштового чи електронного зв`язку.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що 27.01.2020 він оформив доручення на представництво його інтересів. Однак, матеріали справи не містять, а позивачем на наведено доказів, які б підтверджували неможливість оформлення вказаного доручення до 27.01.2020.

Крім того, позивач вказує, що 14.12.2019 він звернувся з аналогічним позовом до Вінницького міського суду. Тобто, станом на 14.12.2019 позивач мав можливість звертатись до судових органів України, а отже й міг вчасно подати даний позов про скасування постанови Могилів-Подільського прикордонного загону №000264 від 05.12.2019.

Апеляційний суд зазначає, що позивач 14.12.2019 подав до Вінницького міського суду Вінницької області позовну заяву до Подільської митниці Держмитслужби про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення №000264 від 05.12.2019.

Отже, позов, що перебував на розгляді у Вінницькому міському суді Вінницької області не є аналогічним даному позову, з яким позивач звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду, адже позовні вимоги заявлені до різних відповідачів.

Таким чином, перебування на розгляді у Вінницькому міському суді Вінницької області вказаного позову ОСОБА_1 до Подільської митниці Держмитслужби не доводить наявності перешкод для вчасного подання даного позову та звернення позивача з даними позовами до суду одночасно. Навпаки, вказане свідчить про те, що позивач мав об`єктивну можливість у визначений законом строк звернутись до суду з також із даною позовною заявою.

Інших обґрунтувань щодо поважності пропуску строку звернення до адміністративного суду позивачем не наведено, доказів, які б підтверджували наявність поважних причин пропуску строку звернення до суду матеріали справи не містять.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу з дотриманням норм права і дійшов обґрунтованого висновку про повернення позовної заяви у зв`язку із пропуском строку звернення до суду без поважних на те причин, а доводи апеляційної скарги не спростовують вказаного висновку суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 19 березня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Сушко О.О. Мацький Є.М.