Справа № 201/9833/19 (2-а/201/35/2020)
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2020-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 квітня 2020 року м. Дніпросправа № 201/9833/19 (2-а/201/35/2020)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Чабаненко С.В.,

суддів: Чумака С.Ю., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26.02.2020 р. в адміністративній справі №201/9833/19 (2-а/201/35/2020) за позовом ОСОБА_1 до Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про визнання постанови незаконною та закриття провадження у справі, стягнення витрат,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 23 серпня 2019 року звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача ГУ Державної податкової служби у Дніпропетровській області, в якому просив:

- скасувати постанову в.о. Начальника ГУ ДФС у Дніпропетровській області Скірінної І.В.№ 75/13-06 від 25.07.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

- закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 , ч.3 ст. 165-1 КУпАП. відносно ОСОБА_1 за

- стягнути судові витрати.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 лютого 220 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову № 75/13-06 від 25 липня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 і ч. 3 ст. 165-1 КупАПП. Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 і . 3 ст. 165-1 КУпАП закрито. Стягнуто з Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 05 тисяч гривень.

Не погодившись з постановою суду, ГУ ДПС у Дніпропетровській області звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволені позову.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач притягнутий до відповідальності за порушення п.1 ч.2 ст.6, п.1 ч.1 ст. 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та ч. 1, ч.3 ст. 165-1КУпАП.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, по-перше, поновив строк звернення до суду, не навівши обґрунтованих підстав з даного питання. По -друге, вирішуючи даний спір по суті, суд вийшов за межі позовних вимог, встановив, що висновок контролюючого органу, викладений у акті перевірки від 25.06.2019 року № 35329/04-36-14-08/36495712, є необґрунтованим, а відповідно є незаконною постанова № 75/13-06 від 25 липня 2019 року.

Суд апеляційної інстанції не погоджується із висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Главою 22 КУпАП встановлено порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на процесуальні вимоги, а саме щодо дотримання позивачем строків звернення до суду із зазначеним адміністративним позовом.

Частинами 1,2 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Процедура притягнення до адміністративної відповідальності, а також строк та порядок оскарження постанов у справах про адміністративне правопорушення, встановлені Кодексом України про адміністративні правопорушення.

За приписами статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відтак, КУпАП чітко встановлений строк оскарження постанов у справах про адміністративне правопорушення, який в контексті спірних правовідносин дорівнює 10 дням з дня винесення постанови.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується учасниками справи, спірна постанова прийнята 25.07.2019 року, отже строк оскарження спливає 05.08.2019 року. Позивач з позовом про оскарження цієї постанови звернувся до суду тільки 23.08.2019 року.

Відповідно до п.3ч.1 ст. 288 КУпАП визначено, що постанову по справі про адміністративне правопорушення іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Колегія суддів розцінює критично наведені судом першої інстанції в рішенні підстави для поновлення строку звернення з позовною заявою, зокрема з тих підстав, що питання про поновлення строку звернення до суду позивачем не ставиться. Крім того, висновки суду першої інстанції з приводу того, що позивачем не пропущено строк звернення до суду оскільки останнім оскаржувалась постанова в порядку адміністративного оскарження до вищестоящого органу (ДФС України) та після отримання відповідного рішення позов подано суду, колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на наступне.

Так, приписами ст.ст. 288-289 КУпАП передбачено порядок як адміністративного, так і судового оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, відповідно до якого строк оскарження постанови складає десять днів з дня її винесення. При цьому приписами КУпАП не передбачено обов`язкової процедури адміністративного оскарження постанови до вищестоящого органу, а навпаки позивачу надано право вибору адміністративного або судового оскарження постанови протягом десятиденного строку з дня винесення постанови.

Отже, фактично про існування оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивач дізнався саме 25.07.2019 року, та звернувся до суду 23.08.2019 року після спливу майже місячного строку, не навивши при цьому жодних причин, які об?єктивно перешкоджали позивачу звернутися з позовом у визначений Законом строк.

Положеннями ст.258 КУпАП передбачено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з частиною 2 статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В силу закону, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк. Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Вирішення судом питання дотримання строку звернення до суду, визнання поважними причин його пропуску і можливість поновлення залежить від конкретних обставин у кожній справі, наведених доводів, підтверджених відповідними засобами доказування.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Разом з цим позивачем питання про поновлення строку із наведенням поважних причин, які зумовили пропуск строку оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, у позові не ставиться. Доводів та відповідних доказів, які б свідчили про поважність причин пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом матеріали справи не містять.

Вказані обставини суд першої інстанції не взяв до уваги, оцінки їм не надав та помилково прийняв рішення у справі по суті позовних вимог.

Статтею 123 КАС України встановлені наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду.

За приписами частин 3 та 4 цієї статті якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України в зазначеній редакції суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Статтею 319 КАС України в чинній редакції встановлено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки позивачем пропущений строк звернення до суду і не надані достатні докази на підтвердження поважності причин пропуску цього строку, а судом апеляційної інстанції не встановлено підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, то у відповідності до ч.1 ст. 319 КАС України наявні підстави для скасування рішення суду першої інстанції та залишення позову без розгляду.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне окремо зазначити, що при вирішення справи, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог та внаслідок чого припустився порушення предметної юрисдикції, визначеної приписами ст. 20 КАС України, зокрема в частині надання оцінки висновкам акту перевірки від 25.06.2019 року № 35329/04-36-14-08/36495712, що відповідно до приписів п.4 ч.1 ст. 317 КАС України є окремою підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

З огляду на те, що предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з ч. 3 ст. 272 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст. ст.311, 315, 319, 321, 322, КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області - задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26.02.2020 р. в адміністративній справі №201/9833/19 (2-а/201/35/2020)- скасувати.

Прийняти нову постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_1 - залишити без розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак

суддя І.В. Юрко