Справа № 320/6585/19
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2020-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2020 року № 320/6585/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у м.Києві у порядку порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Комунального підприємства "Васильківтепломережа" до Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області про визнання протиправним та скасування припису,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Комунальне підприємство "Васильківтепломережа" з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати припис від 01.11.2019 №26 "Про припинення порушень прав споживачів".

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що підприємством надаються послуги з централізованого опалення мешканцям міста Василькова. За підсумками опалюваного сезону 2018-2019 років працівниками підприємства проведено повну інвентаризацію показників всіх приладів обліку, що встановлені в житлових будинках міста шляхом безпосереднього автоматичного зчитування з обчислювачів засобів обліку архівних даних за допомогою програмного забезпечення NetX12M. Зняття архівних даних з обчислювачів програмою NetX12M передбачено паспортом лічильників заводу виготовлювача. Проведеною перевіркою та аналізом архівних даних встановлено, що вузол обліку теплової енергії, який встановлений у житловому будинку АДРЕСА_1 окремі години/дні не обраховував Гкал, в той час як інші параметри, такі як температура в подавальному та зворотньому трубопроводі зафіксована та відповідала нормі. З архівних даних також видно години коли лічильник примусово зупинявся. На запит КП «Васильківтепломережа" завод-виготовлювач підтвердив правильність зняття архівних даних працівниками підприємства. Ключі до підвального приміщення, в якому знаходиться прилад обліку теплової енергії перебувають лише у мешканців будинку АДРЕСА_1 . Доступ до приміщення працівники КП «Васильківтепломережа» отримують виключно з відома мешканців, які відкривають приміщення. За результатами перевірки, керуючись вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», та статті 25 Закону України «Про теплопостачання» КП «Васильківтепломережа» здійснило перерахунок за фактично спожиту теплову енергію протягом місяця після закінчення опалювального періоду, про що було попереджено мешканців будинку. Підставою для проведення перерахунку було донарахування обсягів фактично наданої теплової енергії споживачам протягом всього опалювального періоду 2018-2019 р.р, який виконаний за дні, коли фактично будинок отримував теплову енергію, кількісні та якісні характеристики якої зафіксовані в архіві обчислювача засобу обліку, проте прилад обліку їх не врахував. За дні, коли вузол комерційного обліку забезпечував облік теплової енергії, нарахування проводилося виключно за його показниками. На підставі звернення мешканців будинку №48 відповідачем 29.10.2019 була проведена позапланова перевірка позивача, за наслідками якої було винесено припис 01.11.2019 №26 "Про припинення порушень прав споживачів", яким підприємству необхідно у 30 - денний термін вжити заходи щодо здійснення мешканцям будинку АДРЕСА_1 перерахунку вартості за отримані послуги вартості за отримані послуги з постачання теплової енергії в опалювальний період 2018-2019 років, згідно з фактичними показниками будинкового засобу обліку теплової енергії. При цьому, пояснення та підтверджуючі документи, які були надані підприємством посадовим особам відповідача під час перевірки, не були враховані під час винесення припису. Позивач вважає оскаржуваний припис таким, що винесений безпідставно та ґрунтується виключно на припущеннях, а тому підлягає скасуванню.

Відповідач проти позову заперечував з мотивів, викладених у письмову відзиві. Вказує, що в ході перевірки з`ясовано, що в опалювальний період 2018-2019 років підприємством виявлено невідповідність кількісних показниках теплової енергії, що постачалась за адресою АДРЕСА_1 , та була зафіксована комерційним вузлом обліку теплової енергії «Тепловодолічильник Х12» зав. № 15164, виробництва НВП «Вимірювальні технології» (далі - Лічильник, Виробник). На підставі виявленої невідповідності, працівниками підприємства, за участі представників виробника, проведено автоматичне зчитування архівних даних лічильника, що передбачено паспортом пристрою. За результатами архівних даних лічильника встановлено, що в окремі години та дні пристрій не обраховував Гкал. Разом з тим, відповідним пристроєм зафіксована температура теплоносія в подавальному та зворотному трубопроводі. З роздруківок погодинного архіву встановлено, що втручання в роботу лічильника відбувалося в вихідні дні та з 18:00 до 07:00 в робочі дні тижня. При цьому, нарікань на не відповідність температури повітря у приміщеннях, від мешканців будинку до підприємства не надходило. Будинок опалювався, теплопостачання не припинялося. У зв`язку з необхідністю встановлення або спростування несанкціонованого втручання третіми особами в роботу комерційного вузла обліку теплової енергії, мешканцями будинку АДРЕСА_1 ініційовано проведення повірки лічильника, результати якої зазначені в акті виробника від 19.06.2019 №9/100619 та свідоцтві ДП «Укрметртесстандарт» від 19.06.2019 № 24-1-ЗК/2404. Зазначені документи свідчать, що прилад справний, його характеристики відповідають заявленим виробником та ДСТУ ЕК 1434 «Теплолічильники». Тобто, жодного належного доказу з приводу втручання третіх осіб у роботу лічильника позивачем не надано ні під час проведення заходу державного контролю, ні на підтвердження заявлених позовних вимог. А тому, підстави для перерахунку вартості за отримані послуги з постачання теплової енергії в опалювальний період жовтень 2018 - квітень 2019 відсутні. Вказує, що оскаржуваний припис є законним, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними.

Позивачем до суду подано відповідь на відзив, у якому він зазначив, що нарахування за спожите централізоване опалення проводилося згідно даних архіву лічильника, а тому припис відповідача ґрунтується виключно на припущеннях, а отже, є протиправним.

3 лютого 2020 року позивачем до суду подано письмові пояснення, в яких він вказує, що в акті перевірки відповідачем встановлено, що в окремі години лічильник не обраховував Гкал, але лічильником встановлено, що архівом лічильника зафіксовано температуру носія в подавальному та зворотньому напрямі трубопроводу. У той же час, відповідач зазначає, що втручання в роботу лічильника третіх осіб встановлено не було, що суперечить встановленому факту необрахування лічильником Гкал. При цьому, під час перевірки відповідач не взяв до уваги архівні дані та не надав оцінки фактичним обставинам справи.

27 лютого 2020 року позивачем через канцелярію суду були подані додаткові пояснення по справі, у яких надано детальний розрахунок суми донарахувань за спірний опалювальний сезон.

18 березня 2020 року позивачем подано додаткові пояснення по справі, в яких він вказує, що розрахунок теплової енергії ним здійснювався у відповідності до вимог Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" та методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг. Відповідач жодними допустимими доказами не спростував такі розрахунки.

26 березня 2020 року відповідачем подано до суду письмові пояснення, в яких він вказує, що позивачем, всупереч п. 7.2.40 Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, яким встановлено термін застосування розрахункових значень не більше ніж 15 діб на рік, нарахування здійснювалось у період, у який не працював лічильник, що становить більше ніж 15 діб. Також, позивачем не подано до суду детального розрахунку нарахування заборгованості по кожному споживачу, не вказано різницю між фактичними показаннями лічильника, зафіксованими актами і архівними даними, які були використані під час нарахування боргу. Звертає увагу суду, що Правила не дають методику визначення кількості спожитої теплової енергії і нарахування заборгованості за певний період.

Ухвалою суду від 03.12.2019 відкрито спрощене провадження в даній адміністративній справі.

Протокольною ухвалою суду від 03.02.2020 ухвалено подальший розгляд справи здійснювати в порядку загального провадження на підставі ч. 6 ст. 260 КАС України.

Протокольною ухвалою суду від 17.02.2020 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 19.03.2020.

На підставі спільного клопотання сторін згідно з вимогами ст. 194 КАС України суд ухвалив подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Судом встановлено, що у зв`язку зі зверненням мешканців житлового будинком АДРЕСА_1 , посадовими особами Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області відповідно до ст.6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» 29.10.2019 було здійснено позапланову перевірку КП «Васильківтепломережа».

В ході перевірки посадовими особами відповідача було встановлено, що в опалювальний період 2018-2019 позивачем виявлено невідповідність в кількісних показниках теплової енергії, що постачалась за адресою: вул. Декабристів 48, та була зафіксована комерційним вузлом обліку теплової енергії «Тепловодолічильник Х12» зав. № 15164, виробництва НВП «Вимірювальні технології». На підставі виявленої невідповідності, працівниками позивача за участі представників виробника було проведено автоматичне зчитування архівних даних лічильника, що визначено паспортом пристрою.

За результатами архівних даних лічильника під час перевірки посадовими особами відповідача встановлено, що в окремі години та дні пристрій не обраховував Гкал. При цьому, зазначеним пристроєм зафіксована температура теплоносія в подавальному та зворотному трубопроводі. З роздруківок погодинного архіву слідує, що втручання в роботу лічильника відбувалось у вихідні дні та з 18:00 до 07:00 в робочі дні тижня. При цьому теплопостачання не припинялось.

Як пояснив у судовому засіданні представник позивача, ключі до підвального приміщення, в якому знаходиться прилад обліку теплової енергії, перебувають лише у мешканців будинку АДРЕСА_1. Доступ до приміщення працівники КП «Васильківтепломережа» отримують виключно з відома мешканців, які відкривають приміщення.

За результатами перевірки, керуючись вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та статті 25 Закону України «Про теплопостачання» КП «Васильківтепломережа» здійснило перерахунок за фактично спожиту теплову енергію протягом місяця після закінчення опалювального періоду (сума перерахунку відображена в квитанції окремим рядком).

Інформація про проведенні донарахування та підстави їх проведення були розміщенні на сайті підприємства kpvtm.com.ua, неодноразово на розрахункових квитанціях, що надані споживачам, а також двічі на місцевому телебаченні. Друк архівів з усіх приладів обліку розміщений у вільному доступі на сайті КП «Васильківтепломережа».

Підставою для проведення перерахунку було донарахування обсягів фактично наданої теплової енергії споживачам протягом всього опалювального періоду 2018-2019 р.р, який виконаний за дні, коли фактично будинок отримував теплову енергію, кількісні та якісні характеристики якої зафіксовані в архіві обчислювача засобу обліку, проте прилад обліку їх не врахував. За дні, коли вузол комерційного обліку забезпечував облік теплової енергії, нарахування проводилося виключно за його показниками.

Як пояснив представник відповідача у судовому засіданні, у зв`язку з необхідністю встановлення або спростування несанкціонованого втручання третіми особами в роботу комерційного вузла обліку теплової енергії, мешканцями будинку АДРЕСА_1 ініційовано проведення повірки лічильника, результати якої зазначені в акті виробника від 19.06.2019 № 9/100619 та свідоцтві ДП «Укрметртесстандарт» від 19.06.2019 № 24-1-ЗК/2404. Зазначені документи свідчать, що прилад справний, його характеристики відповідають заявленим виробником та ДСТУ ЕК 1434 «Теплолічильники». Тобто, жодного належного доказу з приводу втручання третіх осіб у роботу лічильника позивачем не було надано під час проведення заходу державного контролю.

За наслідками перевірки відповідачем був складений Акт №10-05.3/000165 (далі - Акт перевірки) (а.с. 10-16). Копія зазначеного Акта перевірки була вручена представнику позивача 29.10.2019.

Також, Головним управлінням Держпродспоживслужби в Київській області було видано Припис від 01.11.2019 №26, яким зобов`язано позивача у 30- денний термін вжити заходи щодо здійснення мешканцям будинку АДРЕСА_1 перерахунку вартості за отримані послуги вартості за отримані послуги з постачання теплової енергії в опалювальний період 2018-2019 років, згідно з фактичними показниками будинкового засобу обліку теплової енергії (а.с. 17-18).

Вважаючи припис незаконним та таким, що грунтується виключно на припущеннях, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Закон України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» від 22.06.2017 №2119-VIII визначає засади забезпечення комерційного, у тому числі розподільного, обліку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та забезпечення відповідною обліковою інформацією споживачів таких послуг.

Відповідно до ч.ч.5, 5 ст. 3 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», вузли комерційного обліку належать на праві власності власнику (є спільною сумісною власністю співвласників) будівлі. Вузли комерційного обліку приймаються виконавцем відповідної комунальної послуги та оператором зовнішніх інженерних мереж на абонентський облік протягом 14 календарних днів з дня встановлення або дня отримання виконавцем та оператором звернення власника (співвласників). Відповідальність за збереження і цілісність вузлів комерційного обліку покладається на власника (співвласників) будівлі (її частини), в якій вони встановлені, або за договором на визначену власником (співвласниками) іншу особу.

Згідно із ч.2. ст. 7 цього Закону, виконавець комунальної послуги має право доступу до будівель, приміщень і споруд, у яких встановлено вузли комерційного обліку, для перевірки схоронності таких вузлів обліку та зняття показань їх засобів вимірювальної техніки.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» комерційний облік здійснюється вузлом (вузлами) комерційного обліку відповідної комунальної послуги, що забезпечує (забезпечують) загальний облік її споживання, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки.

У разі виходу з ладу або втрати вузла комерційного обліку, зазначеного в частині першій цієї статті, до відновлення його роботи або заміни комерційний облік здійснюється розрахунково відповідно до методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, з урахуванням середнього споживання: теплової енергії - протягом попереднього опалювального періоду.

Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630 (далі - Постанова №630), - у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії, споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку.

Плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії, а разі його відсутності (несправності) - за нормативами (нормами) споживання в окремих випадках.

Відповідно до вимог Законів України "Про електроенергетику" ( 575/97-ВР ), "Про теплопостачання" ( 2633-15 ), Положення про Міністерство палива та енергетики України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 листопада 2006 року №1540 ( 1540-2006-п ), з метою дотримання єдиних положень і вимог щодо організації експлуатації теплового устатковання та мереж, виконання яких забезпечує надійну, безпечну та ефективну роботу цього теплового устатковання та мереж наказам Міністерства палива та теплоенергетики від 14.02.2007 №71 затверджені Правила технічної експлуатації теплових установок і мереж ( надалі - Правила).

Згідно із п. 7.1.1 Правил, тепловикористовувальні установки, які проектуються, вводяться в експлуатацію чи реконструюються, повинні задовольняти вимоги відповідних ГОСТ, СНіП, ДСН, відповідати вимогам щодо енергозбереження, екологічності, пожежобезпеки, мікроклімату, шуму, освітлення, захисту від електромагнітних полів, промислової

санітарії та використовуватися в межах технічних можливостей та

економічної ефективності.

Пунктом 7.2.2 Правил визначено, що усі пристрої, що стосуються тепловимірювальних

приладів, а також засобів теплової автоматики і керування запірною та регулювальною арматурою, мають бути справними і під час роботи устатковання перебувати в робочому стані або стані резерву, якщо це передбачено проектом.

Згідно із п. 7.2.3 Правил за технічний стан та безпечну експлуатацію засобів контролю та вимірювань, автоматичних пристроїв, приладів обліку теплової енергії суб`єкта господарювання, установи, організації відповідає керівник (власник).

Відповідно до п. 7.2.32 Правил, періодична, а також на вимогу теплопостачальної

організації або Держенергонагляду перевірка приладів вузла обліку теплової енергії здійснюється представниками ДТ, теплопостачальної організації і Держенергонагляду з метою своєчасного виявлення несправності приладів обліку.

Згідно із п. 7.2.37 Правил, теплолічильники, крім показів на табло кількості спожитої теплової енергії за визначений час, повинні показувати: миттєву (за годину) кількість теплової енергії; час роботи або простою теплолічильників; об`єм або масу теплоносія, що пройшов через подавальний і зворотний трубопроводи за визначений час і миттєвий; поточне і середнє за визначений час значення температури теплоносія в подавальному і зворотному трубопроводах.

Відповідно до п. 7.2.39 Правил, у розрахунках між теплопостачальною організацією і споживачем необхідно враховувати час некоректної роботи теплолічильників. Гранично допустиме значення відносної похибки витратомірів (лічильників) не повинно перевищувати 3%.

Пунктом 7.2.40 Правил визначено, що у разі виходу з ладу теплолічильника або в разі потреби повірки приладів обліку теплової енергії до поновлення їх працездатності облік теплової енергії здійснюється розрахунковим способом на підставі усереднених показів приладів за попередні три доби з коригуванням відповідно до фактичної температури

зовнішнього повітря. Термін застосування розрахункових значень не повинен перевищувати 15 діб на рік.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 з наступними змінами, - Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, здійснює державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, забезпечує реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів і має право, зокрема, давати суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про припинення порушень прав споживачів; перевіряти додержання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сфері торгівлі і послуг, вимог нормативно-правових актів щодо безпеки продукції, а також правил торгівлі та надання послуг шляхом безперешкодного відвідування та обстеження відповідно до законодавства будь-яких виробничих, торговельних та складських приміщень таких суб`єктів; проводити контрольні перевірки правильності розрахунків із споживачами за реалізовану продукцію, у тому числі харчові продукти, відповідно до закону; одержувати безоплатно від суб`єктів господарювання, що перевіряються, копії необхідних документів, які характеризують якість продукції, сировини, матеріалів, комплектуючих виробів, що використовуються для виробництва цієї продукції; накладати на винних осіб у випадках, передбачених законодавством, адміністративні стягнення; накладати на суб`єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, стягнення, передбачені статтею 23 цього Закону, в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Результати перевірок суб`єктів господарювання службовими особами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, оформлюються відповідними актами.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.07.2007 з наступними змінами, - припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Як встановлено судом, КП «Васильківтепломережа» здійснює діяльність з виробництва, транспортування теплової енергії магістральними та місцевими розподільчими тепловими мережами, постачання теплової енергії, здійснення послуг з централізованого опалення споживачам міста Василькова, зокрема населенню. Житловий будинок АДРЕСА_1 під`єднаний до централізованої системи опалення, постачання якого здійснює підприємство.

У позовній заяві позивач зазначає, що відповідно до акту про прийняття комерційного вузла обліку теплової енергії та об`єму теплоносія в постійну експлуатацію, комерційний прилад обліку теплової енергії X 12 зав. № 15164 у житловому будинку АДРЕСА_1 встановлено в жовтні 2015 року. З моменту встановлення приладу обліку розрахунки за теплову енергію проводяться відповідно до його показників.

За підсумками опалювального періоду 2018-2019 p.p. працівниками підприємства проведено повну інвентаризацію показників всіх приладів обліку, що встановлені в житлових будинках міста шляхом безпосереднього автоматичного зчитування з обчислювачів засобів обліку архівних даних за допомогою програмного забезпечення NetX12M.

Проведеною перевіркою та аналізом архівних даних встановлено, що вузол обліку теплової енергії, який встановлений у житловому будинку АДРЕСА_1 окремі години/дні не обраховував Гкал, в той час як інші параметри, такі як температура в подавальному та зворотньому трубопроводі зафіксована та відповідала нормі. З архівних даних також убачається годину, коли лічильник примусово зупинявся.

У зв`язку з необхідністю встановлення або спростування несанкціонованого втручання третіми особами в роботу комерційного вузла обліку теплової енергії, мешканцями будинку АДРЕСА_1 ініційовано проведення повірки лічильника, результати якої зазначені в акті виробника від 10.06.2019 № 9/100619 та свідоцтві ДП «Укрметртесстандарт» від 19.06.2019 № 24-1-ЗК/2404 (а.с. 19-20). Зазначені документи свідчать, що прилад справний, його характеристики відповідають заявленим виробником та ДСТУ ЕК 1434 «Теплолічильники».

Суд звертає увагу, що у ході розгляду справи, позивачем не надано жодного належного доказу з приводу втручання третіх осіб у роботу лічильника.

Водночас, позивач в обгрунтування позову зазначає, що з архівних даних лічильника встановлюються години, коли лічильник примусово зупинявся, що дало підстави позивачу здійснити перерахунок за надані послуги.

Тобто, підставою для проведення перерахунку було донарахування обсягів фактично наданої теплової енергії споживачам протягом всього опалювального періоду 2018-2019 р.р, який виконаний за дні, коли фактично будинок отримував теплову енергію, кількісні та якісні характеристики якої зафіксовані в архіві обчислювача засобу обліку, проте прилад обліку їх не врахував. За дні, коли вузол комерційного обліку забезпечував облік теплової енергії, нарахування проводилося виключно за його показниками.

Проте, суд не погоджується з такими доводами позивача, та зазначає, що норми чинного законодавства не дозволяють здійснювати облік теплової енергії розрахунковим способом на підставі усереднених показів приладів за попередні три доби з коригуванням відповідно до фактичної температури зовнішнього повітря у випадку простою лічильника.

Натомість, Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та Правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж визначено, що лише у разі виходу з ладу теплолічильника або в разі потреби повірки приладів обліку теплової енергії до поновлення їх працездатності облік теплової енергії здійснюється розрахунковим способом на підставі усереднених показів приладів за попередні три доби з коригуванням відповідно до фактичної температури зовнішнього повітря.

Жодних належних доказів на підтвердження виходу з ладу чи втручання споживачів у роботу лічильника позивачем не надано і суду.

У зв`язку з зазначеним, суд погоджується з доводами відповідача про правомірність оскаржуваного припису від 01.11.2019 №26 "Про припинення порушень прав споживачів" та про відсутність у позивача підстав для перерахунку кількості спожитої теплової електроенергії та нарахування заборгованості споживачам.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лисенко В.І.