Справа № 420/1599/20
Суддя: Корой С.М.
Дата ухвалення: 2020-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1599/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Корой С.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом приватного підприємства «УСПІХ» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

26.02.2020 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява приватного підприємства «УСПІХ» до Головного управління Державної податкової служби в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС в Одеській області від 28.10.2019 року №, №.

Ухвалою суду від 02.03.2020 року позов залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків позову.

06.03.2020 року (вх. №10617/20) від позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків разом із позовом приватного підприємства «УСПІХ» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС в Одеській області від 28.10.2019 року №, №.

В обґрунтування позовних вимог позивач, з посиланням на фактичні обставини справи щодо проведення перевірки на АЗС де здійснює свою діяльність ПП «УСПІХ», за результатами якої складено акт від 04.10.2019 року №28/15-32-07/38790910 та акт від 04.10.2019 року №29/15-32-07/38790910, на висновки вказаних актів зазначає, що не погоджується з прийнятими за результатами вказаної перевірки податковими повідомленнями-рішеннями зважаючи на наступне.

Так, з посиланням на положення ст.1, ст.15 Закону України «Про державне і регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», ПП «УСПІХ» вказує, що з матеріалів справ вбачається, що ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним були видані контролюючим органом терміном дії з 05.07.2019 р., оскільки до заяв про видачу ліцензій не було додано дозволу на початок виконання робіт підвищеної небезпеки та початок експлуатації (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Позивач звертає особливу увагу суду на те, що з його боку було вжито усіх заходів щодо отримання ліцензій для подальшого здійснення господарської діяльності. Як вказує позивач, з аналізу Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, вбачається видача підприємствам в інших регіонах ліцензії на роздрібну торгівлю пальним терміном з 01.07.2019 р., при цьому реєстрації цих ліцензій відбувалася пізніше.

У позові вказано, що відповідно до вимог Закону України «Про державне і регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (зі змінами) позивач повинен був отримати ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним на АЗС терміном дії з 01.07.2019 р., проте отримав їх з терміном дії з 05.07.2019 року. Позивач зазначає, що вказаний Закон не містить жодної вказівки (вимоги), яка б визначала термін подання заяви на видачу ліцензії, цей Закон лише визначає строки видачі ліцензії або рішення про відмову в її видачі (щодо пального -не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів.

З посиланням на роз`яснення, викладені в листі Державної фіскальної служби України від 30.05.2019 року № 17014/7/99-99-12-01-01-17, позивач вказує, що для платників, податків, які звернулися із заявами на видачу ліцензій з 12.06.2019р. до 01.07.2019 р., термін дії ліцензії повинен починатися з 01.07.2019 року.

Отже, як стверджує ПП «УСПІХ», позивач, сплативши завчасно річну плату за ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним та подавши заяви на отримання ліцензій, виконав всі вимоги Закону №481/95-ВР необхідні для своєчасного отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

Крім того, зазначено у позові, з аналізу Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, вбачається видача підприємствам в інших регіонах ліцензії на роздрібну торгівлю пальним терміном з 01.07.2019р., при цьому реєстрації цих ліцензій відбувалася пізніше.

Разом з цим, обґрунтовуючи позовні вимог позивач, з посиланням на положення п.75.1.3 п.75.1 ст.75, ст.80 Податкового кодексу України, зазначає, що перевіряючими не вчинено жодних дій для підтвердження наведеної в акті перевірки інформації.

У позові вказано, що дослідивши акт фактичної перевірки та додатки до нього, вбачається, що перевіряючими зазначено відсутність ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі пальним; супровідних документів на товар, що реалізується; розрахункових квитанцій доказів здійснення контрольної закупки та ін. В акті фактичної перевірки відсутні будь-які відомості про те, що перевіркою встановлено факт реалізації (зберігання) пального. При цьому, позивачем під час проведення фактичної перевірки було наданої відповідні зауваження щодо встановлених Головним управлінням ДПС у Одеській області обставин та зазначено, що відпуск пального здійснювався ним виключно у межах власної господарської діяльності, для власних потреб. Однак, висновків стосовно наданих позивачем зауважень до акта перевірки контролюючим органом не надано та взагалі не згадується.

Позивач зазначає, що нормами Податкового кодексу України встановлене право контролюючого органу проводити контрольні розрахункові операції. Розрахункова операції під час фактичної перевірки та контрольна розрахункова операція передбачає сплату споживачем на користь продавця вартості товару (послуги) та отримання споживачем такого товару (послуги). Тобто, здійснюючи контрольну розрахункову операцію, перевіряючий проводить свого роду збір доказової бази щодо наявності порушень суб`єкта господарювання. Позивач звертає увагу на відсутність також фото- і відео фіксація вказаних в акті перевірки фактів реалізації пального без наявності ліцензії.

В додатках до Актів фактичних перевірок «...додається 1 вкладений аркуш, а описом нафтопродуктів». З наведеного на думку ПП «УСПІХ» вбачається, що в акт перевірки внесені відомості, які не підтверджуються жодним доказом. Таким чином, спростовується висновки контролюючого органу про порушенні позивачем статті 15 Закону України «Про державне і регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Також, обґрунтовуючи позовні вимоги позивач наголошує, що законодавець визначив, що єдиним (виключним) органом, який уповноважує органи виконавчої влади видавати ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним є Кабінет міністрів України, а не ДФС України, яка в свою чергу також не мала повноважень видавати ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним виходячи з Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 року № 236, а інших постанов чи розпоряджень Кабінету Міністрів України стосовно надання таких повноважень немає та не долучено відповідачем до відзиву. Кабінет Міністрів України надає такі повноваження відповідно Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», затверджуючи положення про центральний орган виконавчої влади. Тобто, якщо немає повноважень в центрального органу ДФС видавати ліцензії на роздрібний продаж нафтопродуктів, то такі повноваження не можуть бути надані ним територіальному органу - не можна передавати повноваженню яких немає.

Як стверджує позивач, ні в Положенні про Державну фіскальну службу України, ні в положенні про Головне управління ДФС у Одеської області, які є єдиними документами, відповідно до Закону України «Про центральні органи виконавчої влади», що визначають вичерпний перелік їх повноваження, навіть в актуальній редакції станом на сьогодні, немає повноважень видавати ліцензії на роздрібний продаж нафтопродуктів та накладення штрафів за їх відсутність, як наслідок відсутні будь-які зміни до вищевказаних положень стосовно зазначеного.

Тому, на думку позивача, за відсутності повноважень від Кабінету Міністрів України видавати ліцензії на роздрібний продаж нафтопродуктів в ДФС і його територіальних органах відсутні повноваження на контроль за дотримання норм Закону України №"481/95-ВР

Ухвалою від 11.03.2020 року Одеським окружним адміністративним судом прийнято до розгляду позовну заяву приватного підприємства «УСПІХ» до Головного управління ДПС в Одеській про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень і відкрито провадження в адміністративній справі.

Вказаною ухвалою судом встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст.262 КАС України.

06.04.2020 року (вх. №14721/20) від представника відповідачів до суду надійшов відзив на позовну заяву разом із додатками, згідно переліку, який у ньому наведено (а.с.61-86), в якому з посиланням на фактичні обставини справи зазначено, що позивач факти реалізації пального за відсутності ліцензії на роздрібну торгівлю пальним не заперечує.

Як стверджує відповідач, факт реалізації пального без ліцензій на АЗС (господарська одиниця позивача за адресою: Одеська обл., Березівський район, с. Степанівка, вул. Шкільна, 31/Д ) в період з 01.07.2019 по 04.07.2019 року підтверджується фіскальними номерами реєстратора розрахункових операцій: «№ , , заводський номер реєстратора розрахункових операцій: МАРІЯ -303АІ (сторінка 3 акту перевірки). Також, у відзиві вказано, що факт реалізації пального підтверджується витягом з АІС «Податковий блок» та чеками за період з 01.07.2019 по 04.07.2019.

У відзиві вказано, що позивач зазначає, що ДФС України не надано повноважень ГУ ДФС в Одеській області на проведення перевірок суб`єктів господарювання щодо наявності ліцензій на торгівлю пальним, а також повноважень щодо накладення штрафів за відсутність таких ліцензій, а тому ГУ ДФС Одеській області при проведенні фактичної перевірки та винесенні спірних податкових повідомлень-рішень діяло без наданих повноважень. Щодо вказаного висловлення відповідач зазначає, що Державна фіскальна служба України 30.05.2019 направила Головним управлінням ДФС у і областях та м. Києві лист № 17014/7/99-99-12-01-01-17, яким роз`яснила порядок отримання ліцензії, зокрема і на роздрібну торгівлю пальним. У листі зазначено, що ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним та на право зберігання пального або рішення про відмову в їх видачі видається заявнику не пізніше 20 календарних днів з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. Суб`єкти господарювання можуть подати документи на розгляд до органу ліцензування для отримання відповідних ліцензії (на адресу Головних управлінь ДФС в областях та м. Києві за місцем розташування місць зберігання та роздрібної торгівлі пальним) починаючи з 12.06.2019. При цьому головні управління ДФС у областях та м. Києві мають видавати зазначені ліцензії суб`єктам господарювання починаючи з 01.07.2019.

Як вказує відповідач, відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» від 18 грудня 2018 р. № 1200, Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності. Державна фіскальна служба продовжує здійснювати повноваження та виконувати функції у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики у сфері державної митної справи, державної політики з адміністрування єдиного внеску, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску до завершення здійснення заходів з утворення Державної податкової служби, Державної митної служби та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України. Крім того, відповідно до п. 1, п. 4 Положення про Головне управління ДПС в Одеській області, затверджене ДПС України 12.07.2019 №14 ГУ ДПС в Одеській області є територіальним органом ДПС України, який підпорядковується ДПС України. ГУ ДПС в Одеській області забезпечує реалізацію повноважень ДПС України на території Одеської області. ГУ ДПС в Одеській області є правонаступником майна, прав та обов`язків ГУ ДФС в Одеській області.

У відзиві вказано, що ГУ ДПС в Одеській області відповідно до покладених завдань: виконує роботу, пов`язану із здійсненням ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, пального, з оптової торгівлі спиртом, з оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, пальним, зберігання пального та контроль за таким виробництвом; здійснює ліцензування роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, зберігання пального.

Відповідач вказує, що враховуючи те, що Головне управління ДПС в Одеській області є уповноваженим органом виконавчої влади, який має право видавати ліцензію на роздрібну торгівлю пальним, а у відповідності дост.16 Закону України № 481/95-ВР наділений також повноваженнями на здійснення контролю за дотриманням норм цього Закону, можна зробити висновок про безпідставне посилання позивача, на відсутність в контролюючого органу повноважень на проведення перевірки та винесення за її результатами рішень.

Зважаючи на вищевикладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ПП «УСПІХ».

13.04.2020 року (вх. №15464/20) від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій, зокрема, вказано, що позивач факти реалізації пального за відсутності ліцензії на роздрібну торгівлю не заперечує.

У відповіді на відзив зазначено, що у зв`язку з тим, то Законом № 481 чітко не врегульовано відносини щодо органу, який видає ліцензії на роздрібну торгівлю пальним, а Державна фіскальне служба України лише 30.05.2019 року направила лист за № 17014/7/99-99- 12-01-01-17 із розпорядження про видачу ліцензій головними управліннями в областях з 1 липня 2019 року, держава штучно створила для добросовісних платників перешкоди в господарюванні що призвело до накладення штрафу на позивача.

При вирішенні вказаного спору, на думку позивача, необхідно взяти до уваги пп. 4.1.4 ПК України, згідно з яким у разі якщо норми законодавчих актів припускають неоднозначне (множинне) трактування, то правомірним вважається саме рішення платника податків, а не контролюючого органу, та п. 56.21 ст. 56 ПК України, який регламентує, що у разі коли норма цього закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього закону, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Так, вказує позивач, до 01.07.2019 року Закон № 481 не передбачав ліцензування роздрібної торгівлі паливом. Фактично редакція цього закону зі змінами та доповненнями від 23.11.2018 року № 2628 "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів" розширила його дію та погіршила становище позивача. При цьому Кабінет Міністрів України не визначив органи виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання, уповноважені видавати такі ліцензії.

Як стверджує позивач, ПП «УСПІХ» подало заяву про отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним в визначеному порядку, тому розраховувало, що ліцензія має бути видана протягом 20 календарних днів, а фактично ліцензія була видана 04.07.2019 року. Отже, факт продажу пального відбувся у строк не пізніше 20 календарних днів починаючи з 01.07.2019 року. Разом з цим Закон №481 не передбачає дату, з якої має бути видана ліцензія з дати подання заяви чи з дати її фактичної видачі. Отже, внаслідок вказаного для позивача була створена правова невизначеність та існує множинне трактування його обов`язків як платника податків.

Станом на 12.05.2020 року інших заяв по суті справи на адресу суду не надходило.

Статтею 258 КАС України визначено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст.120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Згідно з ч.6 ст.120 КАС України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Отже, дана адміністративна справа вирішується судом 12.05.2020 року у межах строку, визначеного ст. 258 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позов і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

Приватне підприємство «УСПІХ» () зареєстровано як юридична особа 07.06.2013 року (Номер запису: 1 000596) та здійснює наступні види діяльності за КВЕД: 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; 45.32 Роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; 47.30 Роздрібна торгівля пальним (основний); 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (а.с.15-16).

Судом встановлено, що відповідно до наказу №218 від 24.09.2019 року посадовими особами Головного управління ДПС в Одеській області на підставі направлень №67 та №66 від 24.09.2019 року проведена фактична перевірка АЗС, що розташована за адресою: Одеська обл., Миколаївський район, смт. Миколаївка, вул. Центральна, 26 та належить суб`єкту господарювання ПП «УСПІХ», податкова адреса: Одеська обл., Миколаївський район, см. Миколаївка, вул. Лісна, 25А, за результатами якої складено акт фактичної перевірки від 04.10.2019 року №29/15/-32-32-07/38790910 (а.с.20-22, 77-звротній бік, 78-79).

Як стверджує відповідач, перевірку здійснено в присутності керівника суб`єкта господарювання: ОСОБА_1 .

Зазначеною перевіркою встановлені порушення ПП «УСПІХ» ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 року № 481/95-ВР, та вказано, що відповідальність за вказане порушення передбачена ст. 17 Законом № 481/95-ВР.

Так, висновки акту перевірки обґрунтовані тим, що в порушення ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», встановлена реалізація ПП «УСПІХ» за адресою господарської одиниці Одеська обл., Миколаївський район, смт. Миколаївка, вул. Центральна, 26, без відповідної ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним у період з 01.07.2019 року по 04.07.2019 року (термін дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним ПП «УСПІХ» з 05.07.2019 року по 05.07.2024 року №1900438), а саме: 01.07.2019 року реалізовано пальне (бензин А-92) у кількості 6890 мілілітрів за ціною 29,00 грн./л. на загальну суму 199,81 грн., 02.07.2019 року реалізовано пальне (паливо дизельне) у кількості 11700 мілілітрів за ціною 29,9 грн./л на загальну суму 349,83 грн., 03.07.2019 року реалізовано пальне (Бензин А-92) у кількості 17240 мілілітрів за ціною 29,00 грн./л. на загальну суму 499,96 грн., 04.07.2019 року реалізовано пальне (паливо дизельне) у кількості 21730 мілілітрів за ціною 29,90 грн. на загальну суму 649,73 грн.

Згідно вказаного акту, директор ПП «УСПІХ» від підпису в акті та від його отримання - відмовився.

До суду з боку відповідача надано копії актів про відмову від ознайомлення та підписання акту фактичної перевірки ПП «Успіх» та про відмову від отримання акту фактичної перевірки ПП «Успіх».

До вказаного акту відповідачем складено відповідний розрахунок (а.с.28).

На підставі зазначеного акту перевірки Головним управлінням ДПС в Одеській області 28.10.2019 року було прийнято податкове повідомлення-рішення № яким за порушення ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 року № 481/95-ВР о позивача застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) у розмірі 250000 грн. (а.с.27, 80).

Також, судом встановлено, що відповідно до наказу №218 від 24.09.2019 року посадовими особами Головного управління ДПС в Одеській області на підставі направлень №67 та №66 від 24.09.2019 року проведена фактична перевірка АЗС, що розташована за адресою: Одеська обл., Березівський район, с.Степанівка, вул.Шкільна, буд.31/А та належить суб`єкту господарювання ПП «УСПІХ», податкова адреса: Одеська обл., Миколаївський район, см. Миколаївка, вул. Лісна, 25А, за результатами якої складено акт фактичної перевірки від 04.10.2019 року №28/15/-32-32-07/38790910 (а.с.17-19, 75-77).

Як стверджує відповідач, перевірку здійснено в присутності керівника суб`єкта господарювання: ОСОБА_1 .

Зазначеною перевіркою встановлені порушення ПП «УСПІХ» ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 року № 481/95-ВР, та вказано, що відповідальність за вказане порушення передбачена ст. 17 Законом № 481/95-ВР.

Так, висновки акту перевірки обґрунтовані тим, що в порушення ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», встановлена реалізація ПП «УСПІХ» за адресою господарської одиниці Одеська обл., Березівський район, с.Степанівка, вул.Шкільна, буд.31/А, без відповідної ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним у період з 01.07.2019 року по 04.07.2019 року (термін дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним ПП «УСПІХ» з 05.07.2019 року по 05.07.2024 року №1900445), а саме: 01.07.2019 року реалізовано пальне (бензин А-95) у кількості 6890 мілілітрів за ціною 28,99 грн./л. на загальну суму 199,74 грн., 02.07.2019 року реалізовано пальне (бензин А-95) у кількості 3440 мілілітрів за ціною 28,99 грн./л на загальну суму 99,73 грн., 03.07.2019 року реалізовано пальне (паливо дизельне) у кількості 6920 мілілітрів за ціною 28,90 грн./л. на загальну суму 199,99 грн., 04.07.2019 року реалізовано пальне (бензин А-92) у кількості 5960 мілілітрів за ціною 27,99 грн. на загальну суму 166,82 грн.

Згідно вказаного акту, директор ПП «УСПІХ» від підпису в акті та від його отримання - відмовився.

До суду з боку відповідача надано копії актів про відмову від ознайомлення та підписання акту фактичної перевірки ПП «Успіх» та про відмову від отримання акту фактичної перевірки ПП «Успіх».

До вказаного акту відповідачем складено відповідний розрахунок (а.с.26).

На підставі зазначеного акту перевірки Головним управлінням ДПС в Одеській області 28.10.2019 року було прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким за порушення ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 року № 481/95-ВР о позивача застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) у розмірі 250000 грн. (а.с.25, 80-зворотній бік).

У позовній заяві позивач посилається на те, що під час проведення фактичної перевірки ПП «УСПІХ» було наданої відповідні зауваження щодо встановлених Головним управлінням ДПС у Одеській області обставин та зазначено, що відпуск пального здійснювався ним виключно у межах власної господарської діяльності, для власних потреб.

Положеннями п.86.1 ст.86 Податкового кодексу України визначено, що у разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Однак, в вищевказаних актах перевірки відсутні зауваження платника податків.

Вважаючи податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області від 28.10.2019 року №, № протиправними, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.п.20.1.4 п.20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п.п.61.1 статті 61 Податкового кодексу України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Також, підпунктом 62.1.3 п.62.1 статті 62 Податкового кодексу України визначено, що податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

У пункті 75.1 ст.75 ПК України вказано, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до п. 80.1 ст. 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Згідно з п. п. 80.2.6 п. 80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, у разі у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3.

Згідно із підпунктом 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України платник податків має право оскаржувати в порядку, встановленому цим Кодексом, рішення, дії (бездіяльність) контролюючих органів (посадових осіб).

Виходячи з наведеного, платниками податків до суду можуть бути оскаржені рішення, дії, бездіяльність суб`єктів владних повноважень, які порушують права, свободи та інтереси. При цьому ці рішення, дія або бездіяльність у будь-якому випадку повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивачем заявлені позовні вимоги про скасування податкових повідомлень - рішень, які прийняті за результатами фактичної перевірки, вказані вимоги позивач обґрунтовує, зокрема, незгодою з наказом на проведення фактичної перевірки, неправомірними діями відповідача по проведенню перевірки та порушеннями, які допущені ГУ ДФС в Одеській області при видачі ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним.

При цьому позовні вимоги про скасування наказу, визнання дій по проведенню перевірки, визнання протиправними дій щодо видачі ГУ ДФС в Одеській області ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним, в даному позові не заявлено.

Отже, предметом розгляду даної справи є саме спірні податкові повідомлення - рішення, та наявність або відсутність порушень податкового законодавства, допущених позивачем, за які застосовано відповідні санкції.

Так, основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (далі - Закон №481/95-ВР).

Відповідно до ст.1 вказаного Закону роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання (у тому числі іноземниих суб`єктах господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування.

Ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Законом України від 23 листопада 2018 року №2628-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів» (далі - Закон №2628-VIII) внесено зміни, зокрема, і у статтю 15 Закону №481/95-ВР. Цією статтею визначено правила імпорту, експорту, оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, пальним та зберігання пального. Нормами зазначеної статті запроваджено ліцензування видів господарської діяльності з виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним. Зазначені зміни набирали чинності з 01 липня 2019 року.

За змістом статті 15 Закону №481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Річна плата за ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним становить 2000 гривень на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.

Плата за ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним справляється щорічно і зараховується до місцевих бюджетів згідно із законодавством.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на п`ять років.

Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.

Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання, до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.

У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального).

Ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального - не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. У рішенні про відмову у видачі ліцензії повинна бути вказана підстава для відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

Після видачі/призупинення/анулювання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, вносить відповідні відомості до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального не пізніше наступного робочого дня з дня видачі/призупинення/анулювання відповідної ліцензії.

Як вже вказано вище, актами перевірки на підставі яких прийнято спірні рішення встановлено реалізація ПП «УСПІХ» за адресою господарської одиниці Одеська обл., Миколаївський район, смт. Миколаївка, вул. Центральна, 26 та за адресою господарської одиниці Одеська обл., Березівський район, с.Степанівка, вул.Шкільна, буд.31/А пального у період з 01.07.2019 року по 04.07.2019 року без відповідної ліцензії на право роздрібної торгівлі.

Позивач не заперечує факти реалізації пального у період з 01.07.2019 року по 04.07.2019 року за вищевказаними адресами за відсутності ліцензії на роздрібну торгівлю пальним не заперечує.

Натомість, ПП «УСПІХ» стверджує, що ним у визначені законом строки було здійснено усі дії для отримання відповідних ліцензій, однак, контролюючим органом їх видано із терміном дії з 05.07.2019 року.

Судом встановлено, що 05.07.2019 року Головним управлінням ДФС в Одеській області видано приватному підприємству «УСПІХ» ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним №1900438 із терміном дії з 05.07.2019 року до 05.07.2024 року.

Вказана ліцензія №1900438 видана на право здійснення роздрібної торгівлі пальним за адресою місця торгівлі: 67000, Одеська обл., Миколаївський район, смт.Миколаївка, вул.Центральна, буд.26, АЗС.

У додатку до вказаної ліцензії №1900438 наведено перелік реєстраторів розрахункових операцій, а саме: фіскальний номер РРО - , код контролюючого органу, в якому зареєстрований РРО - 1523, дата реєстраційного посвідчення РРО - 28.12.2015, назва мотелі (модифікації) РРО - МАРІЯ -303А1 , заводський номер РРО - БЗ , виробник - ТОВ «Завод Резонанс», дата виготовлення - 17.08.2015 (а.с.23-зворотній бік).

Також, судом встановлено, що 05.07.2019 року Головним управлінням ДФС в Одеській області видано приватному підприємству «УСПІХ» ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним №1900445 із терміном дії з 05.07.2019 року до 05.07.2024 року.

Вказана ліцензія №1900445 видана на право здійснення роздрібної торгівлі пальним за адресою місця торгівлі: 67000 , Одеська обл., Березівський район, с.Степанівка, вул.Шкільна, буд.31/А, АЗС.

У додатку до вказаної ліцензії №1900445 наведено перелік реєстраторів розрахункових операцій, а саме: фіскальний номер РРО - , код контролюючого органу, в якому зареєстрований РРО - 1523, дата реєстраційного посвідчення РРО - 28.12.2015, назва мотелі (модифікації) РРО - МАРІЯ -303А1 , заводський номер РРО - БЗ , виробник - ТОВ «Завод Резонанс», дата виготовлення - 17.08.2015 (а.с.24-зворотній бік).

Водночас, суд зазначає, що правомірність дій контролюючого органу щодо видачі ліцензій №1900438 та №1900445 із терміном дії з 05.07.2019 року до 05.07.2024 року не є предметом розгляду у даній адміністративній справі.

Оскільки доказів визнання дій контролюючого органу щодо видачі позивачу ліцензій №1900438 та №1900445 із терміном дії з 05.07.2019 року до 05.07.2024 року протиправними протягом усього строку даної адміністративної справи до суду не надано, суд не приймає до уваги вищевказані посилання представника позивача, а саме, що ліцензії ПП «УСПІХ» повинні були виданими із строком дії з 01.07.2019 року.

Так, судом встановлено, що ПП «УСПІХ» за адресою господарської одиниці Одеська обл., Миколаївський район, смт. Миколаївка, вул. Центральна, 26 та за адресою господарської одиниці Одеська обл., Березівський район, с.Степанівка, вул.Шкільна, буд.31/А здійснювалась реалізація пального у період з 01.07.2019 року по 04.07.2019 року.

Вказані обставини не спростовуються позивачем.

При цьому ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним позивачу видано із строком дії з 05.07.2019 року.

Тобто, у період з 01.07.2019 року по 04.07.2019 року реалізація ПП «УСПІХ» пального за адресою господарської одиниці Одеська обл., Миколаївський район, смт. Миколаївка, вул. Центральна, 26 та за адресою господарської одиниці Одеська обл., Березівський район, с.Степанівка, вул.Шкільна, буд.31/А здійснювалась за відсутності відповідної ліцензії.

Згідно з частиною першою статті 17 Закону №481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Абзацом дев`ятим частини другої статті 17 Закону №481/95-ВР встановлено, що до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії - 250000 гривень.

Частиною четвертою статті 17 Закону №481/95-ВР визначено, що рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями і тютюновими виробами та пальним, зберігання пального, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України.

Відповідно до листа Державної фіскальної служби України від 30.05.2019 № 17014/7/99-99-12-01-01-17, ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним та на право зберігання пального або рішення про відмову в їх видачі видається заявнику не пізніше 20 календарних днів з дня одержання зазначених у цьому Законі документів (стаття 15 Закону № 481). Суб`єкти господарювання можуть подати документи на розгляд до органу ліцензування для отримання відповідних ліцензії (на адресу Головних управлінь ДФС в областях та м. Києві за місцем розташування місць зберігання та роздрібної торгівлі пальним) починаючи з 12.06.2019. При цьому головні управління ДФС у областях та м. Києві мають видавати зазначені ліцензії суб`єктам господарювання починаючи з 01.07.2019.

З наявних в матеріалах справи доказів, судом встановлено, що ліцензії №1900438 та №1900445 видано Головним управлінням ДФС в Одеській області.

Постановою Кабінету міністрів України № 537 від 19.06.2019 року «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» було постановлено: 1. Утворити як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 1. 2. Реорганізувати деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 2. 3. Установити, що територіальні органи Державної фіскальної служби, які реорганізуються, продовжують здійснювати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної податкової служби та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України. 4. Визначити територіальні органи Державної податкової служби правонаступниками майна, прав та обов`язків територіальних органів Державної фіскальної служби, що реорганізуються згідно з пунктом 2 цієї постанови, у відповідних сферах діяльності.

Відповідно до додатку 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 року № 537 «Перелік територіальних органів Державної податкової служби, що утворюються» зокрема Головне управління ДПС в Одеській області.

Згідно з до додатком 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 року № 537 «Перелік територіальних органів Державної фіскальної служби, що реорганізуються» зокрема Головне управління ДФС в Одеській області реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління ДПС в Одеській області.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року № 682-р «Питання Державної податкової служби» вирішено погодитися з пропозицією Міністерства фінансів щодо можливості забезпечення здійснення Державною податковою службою покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2019 р. № 227 «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України» функцій і повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Тобто, станом на дату проведення фактичної перевірки позивача, органи ДФС не виконують функції з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Отже, саме до Головного управління ДПС в Одеській області перейшли повноваження по прийняттю рішень про стягнення штрафів, передбачених ч.2 ст. 17 Закону №481/95-ВР.

Враховуючи вищевикладене, оскільки у період з 01.07.2019 року по 04.07.2019 року реалізація ПП «УСПІХ» пального за адресою господарської одиниці Одеська обл., Миколаївський район, смт. Миколаївка, вул. Центральна, 26 та за адресою господарської одиниці Одеська обл., Березівський район, с.Степанівка, вул.Шкільна, буд.31/А здійснювалась за відсутності відповідної ліцензії, суд дійшов висновку, що приймаючи податкові повідомлення-рішення від 28.10.2019 року №, № відповідач - Головне управління ДПС в Одеській області, діяло в межах та на підставі норм чинного законодавства.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені судом факти, суд дійшов висновку, що відповідач, заперечуючи проти позову довів, з посиланням на відповідні докази правомірності своїх рішень, а тому позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог приватного підприємства «УСПІХ» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС в Одеській області від 28.10.2019 року №, №.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 262, 295, КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог приватного підприємства «УСПІХ» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС в Одеській області від 28.10.2019 року №, №- відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - приватне підприємство «УСПІХ» (вул. Лісна, 25-А, смт. Миколаївська, Одеська обл., 67000, ).

Відповідач - Головне управління ДПС в Одеській області (вул.Семінарська 5, м.Одеса, 65044, ).

Суддя Корой С.М.

.