Справа № 160/1545/20
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2020-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2020 року Справа № 160/1545/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом приватного акціонерного товариства "Дніпрометиз" до Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення, -
В обґрунтування позову позивач зазначив, що у період з 25.11.2019 р. по 13.12.2019 р. відповідач провів документальну позапланову виїзну перевірку приватного акціонерного товариства «Дніпрометиз» з питань формування від`ємного значення податку на додану вартість (ПДВ), яке становить більше 100 тис. грн. по декларації з ПДВ за вересень 2019 року, за результатами якої було складено акт від 20.12.2019 № 21/28-10-50-04-053931, яким встановлено порушення п. 198.1, п. 198.2 ст. 198, п. 200.1, пп. «в» п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України.
Позивач вважає незаконними викладені в акті перевірки висновки відповідача, на підставі яких було винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення, оскільки відповідач, не маючи на це права, на власний розсуд визнав господарські операції позивача з його контрагентами нереальними.
Жодним законом не передбачено право органів державної податкової служби самостійно (в позасудовому порядку) визнавати нікчемними правочини й відомості, вказані платником податків в податкових деклараціях.
Визнання під час перевірки контролюючим органом нікчемними правочинів знаходиться за межами здійснення ним контролю дотримання податкового законодавства.
Позивачем були надані до перевірки належним чином оформлені первинні й договірні документи щодо господарських операцій з контрагентами в повному обсязі (договори, специфікації, видаткові й податкові накладні, акти виконаних робіт, документи про оплату у безготівковій формі тощо).
Також позивач стверджує, що наведені в акті перевірки дані з АІС щодо вказаних контрагентів (або їх постачальників) не є підставою для висновків про будь-які порушення податкового законодавства зі сторони позивача, оскільки платник податків не може нести відповідальність ні за сплату податків його контрагентами, ні за можливу недостовірність відомостей про них, наведених у відповідних АІС. Податковим законодавством не передбачено жодних вимог і процедур відстеження платником податків взаємовідносин контрагента з його постачальниками по ланцюгу постачання.
Ухвалою суду від 17 лютого 2020 року відкрито спрощене провадження у справі без виклику учасників справи.
12 березня 2020 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що вважає доводи позивача такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства у зв`язку з наступним.
В ході проведення перевірки встановлено відсутність реально вчиненої господарської операції ПрАТ «Дніпрометиз» по взаємовідносинам з вищенаведеними контрагентами-постачальниками та, як наслідок, недостовірність даних відповідних первинних документів за змістом пункту 44.1 Податкового кодексу України, що не дозволяє формувати дані податкового обліку незалежно від спрямованості умислу платників податку - учасників відповідної операції.
Відсутність необхідних трудових ресурсів, основних фондів та не встановлення факту реального придбання (виробництва) товарів (робіт, послуг) як в вищенаведених постачальників так і в їх безпосередніх постачальників, дає змогу стверджувати про неможливість здійснення господарської діяльності в розумінні п. п. 14.1.36 Податкового кодексу та частин першої і другої ст. 3 Господарського кодексу України.
Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки, акти тощо) мають силу первинних документів лише у разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактично здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх оформлених реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
30.03.2020 року на адресу суду від представника відповідача надійшли доповнення до відзиву.
ПрАТ «Дніпрометиз» до складу податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ «БК Скіф Девелопмент» включено податкові накладні за вересень 2019 року на суму 774 662,49 грн., в т.ч . ПДВ 129 110,41 грн.
На виконання умов вищезазначених договорів ТОВ «БК Скіф Девелопмент» надає ПрАТ «Дніпрометиз» наступні послуги:
роботи з ремонту покрівлі, заміни вікон та утеплення фасаду; влаштування приміщень азотної станції та компресорної на об`єкті за адресою: м. Дніпро, пр. Слобожанський. б. 20; ремонт покрівлі механічного цеху на об`єкті за адресою: м. Дніпро, пр. Слобожанський, б.20, (договір № 19/174-1СД від 17.04.2019), далі - Договір.;
До перевірки надано копії листів від 08.05.2019 (дозвіл до 01.10.2019 року) та від 19.06.2019 (дозвіл до 10.09.2019) ТОВ «БК Скіф Девелопмент» щодо надання перепусток працівникам для виконання будівельно-монтажних робіт на ПрАТ «Дніпрометиз» та заїзду автотранспорту.
За результатами проведеного аналізу переліку працівників та даних звіту 1-ДФ встановлено невідповідність. В штатному розкладі ТОВ «БК Скіф Девелопмент» рахуються лише 3 особи (директор та два інженери) з 10 (лист від 08.05.2019) та 2 особи з 17 (лист від 19.06.2019).
Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Білдінг Естейт».
ПрАТ «Дніпрометиз» до складу податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ «Білдінг Естейт» за вересень 2019 року включено податкові накладні на суму 1 059 977,67 грн., в т.ч. ПДВ 176 662,94 грн.
В ході проведення перевірки ПрАТ «Дніпрометиз» надано первинні документи (акт приймання виконаних будівельних робіт форма КБ-2, платіжні доручення та ін.), договір-підряду №689/19 від 10.07.2019 по взаємовідносинам ПрАТ «Дніпрометиз» з ТОВ «Білдінг Естейт».
На виконання умов договору №689/19 від 10.07.2019 ТОВ «Білдінг Естейт» надає підрядні роботи, а саме: Ремонт приміщення 1-й поверх 3-х поверхової будівлі електродного цеху під лінію міднення дроту. Інвестиційний проект «Розвиток виробництва оцинкованого дроту», Ремонт приміщення 1-й поверх 3-х поверхової будівлі електродного цеху під лінію міднення дроту (виготовлення фундаментів Ф1, Ф2, Ф3, Ф4) за адресою: пр. Слобожанський, буд. 20, м. Дніпро. Інвестиційний проект «Розвиток виробництва оцинкованого дроту», Ремонт покрівлі з заміною скління ліхтаря СПК за адресою: пр. Слобожанський, 20, м. Дніпро та демонтажні роботи в будівлі електродного цеху на 2- та 3 поверхах за адресою: пр. Слобожанський, буд.20. м. Дніпро.
До перевірки надано копію службової записки від 19.08.2019 року ТОВ «Білдінг Естейт» щодо надання перепусток працівникам для виконання будівельно-монтажних робіт на ПрАТ «Дніпрометиз».
За результатами проведеного аналізу переліку працівників та даних звіту 1-ДФ ТОВ «Білдінг Естейт» за III квартал 2019 року встановлено невідповідність. В штатному розкладі ТОВ «Білдінг Естейт» не рахуються жодної особи з наданого до перевірки ПрАТ «Дніпрометиз» переліку працівників, які б мали виконувати будівельно-монтажні роботи на підприємстві.
Також, у актах приймання виконаних підрядних робіт за формою КБ-2 (додаток №10 до Акту перевірки) витрати людино/годин ТОВ «Білдінг Естейт» по договору №689/19 від 10.07.2019 складають 7798 людино/годин. Кількість робітників, що необхідна для виконання робіт, повинна складати 50 осіб (розрахунок здійснено виходячи з 8-годинного робочого дня (відповідно до діючого трудового законодавства) та робочих днів у вересні 2019 року згідно дати актів приймання виконаних підрядних робіт)). Тобто, виходячи з фактичної чисельності ТОВ «Білдінг Естейт» (за даними звіту 1 ДФ) за III квартал 2019 року, для виконання робіт на ПрАТ «Дніпрометиз» по зазначеному договору вони повинні були працювати у вересні 2019 року 43 години на добу, що не є фізично можливим та не підтверджує реальність надання послуг.
В наданих до перевірки довідках про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою КБ-3, актів приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2 не зазначено інформації щодо залучення субпідряду.
Щодо взаємовідносин з ПП "Бріо".
ПрАТ «Дніпрометиз» до складу податкового кредиту по взаємовідносинам з ПП "Бріо" включено податкові накладні на суму 2 101 000.00 грн., в т.ч. ПДВ 350 166,66 грн., а саме:
від 19.09.2019 № 64 на загальну суму 300 000,00 грн., у т.ч. ПДВ - 50 000,0 грн. (номенклатура - «Електромонтажні роботи по монтажу електроосвітлення виробничих приміщень лінії оцинкування»);
від 13.09.2019 № 63 на загальну суму 900 500,00 грн., у т.ч. ПДВ - 150 083,3 грн. (номенклатура - «Електромонтажні роботи з електропостачання ділянки обміднення дроту. Матеріали»);
від 27.09.2019 № 65 на загальну суму 900 500,00 грн., у т.ч. ПДВ - 150 083.3 грн. (номенклатура - «Електромонтажні роботи з електропостачання ділянки обміднення дроту).
Вищезазначені податкові накладні виписано на попередню оплату.
В ході проведення перевірки ПрАТ «Дніпрометиз» надано первинні документи (акти наданих послуг, акт приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2), платіжні доручення та ін.), договір підряду № 299/18 від 21.03.2019, специфікації до нього по взаємовідносинам ПрАТ «Дніпрометиз» з ПП "Бріо".
На виконання умов договору № 299/18 ПП "Бріо" надає підрядні роботи, а саме ремонт комірки, налагодження комірки, електромонтажні роботи.
У наданому акті приймання виконаних підрядних робіт за формою КБ-2 витрати людино/годин ПП "Бріо" по договору № 299/18 від 21.03.2019 складають 2557,56 людино/годин. Кількість робітників, що необхідна для виконання робіт, повинна складати 15 осіб (розрахунок здійснено виходячи з 8-годинного робочого дня (відповідно до діючого трудового законодавства) та робочих днів у жовтні 2019 року згідно Специфікації від 27.06.2019 № 35 до договору № 299/18 від 21.03.2019)). Тобто, виходячи з фактичної чисельності ПП "Бріо" (за даними звіту «Нарахування єдиного внеску» за жовтень 2019 року - 2 особи), для виконання робіт на ПрАТ «Дніпрометиз» по зазначеному договору вони повинні були працювати у жовтні 2019 року 58 годин на добу, що не є фізично можливим та не підтверджує реальність надання послуг.
В наданих до перевірки довідках про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою КБ-3, актів приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2 не зазначено інформації щодо залучення субпідряду, в графі "Субпідрядник" міститься прочерк.
Інформації щодо надання перепусток працівникам ПП "Бріо" для виконання будівельно - монтажних робіт на ПрАТ «Дніпрометиз» до перевірки не надано.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
У період з 25.11.2019 р. по 13.12.2019 р. службовими особами Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДПС було проведено документальну позапланову виїзну перевірку Приватного акціонерного товариства «Дніпрометиз» з питань формування від`ємного значення податку на додану вартість (ПДВ), яке становить більше 100 тис. грн. по декларації з ПДВ за вересень 2019 року.
Перевірка проводилась з 25.11.2019 по 13.12.2019 року.
За результатами перевірки складено акт від 20.12.2019 р. № 21/28-10-50-04-05393145, згідно висновків якого встановлено порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2 ст. 198, п. 200.1, пп. «в» п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено суму, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у вересні 2019 року на 355 773 грн.
Скасування вказаного податкового повідомлення-рішення стало підставою для звернення до суду.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.
Так, в ході проведення перевірки відповідач встановив, що серед постачальників встановлені окремі суб`єкти господарювання, які здійснювали операції, що не обумовлені економічними причинами (цілями ділового характеру), з урахуванням податкової інформації отриманої відповідно у спосіб, який передбачений ст. ст. 72, 73. 83 Податкового кодексу України, серед яких ТОВ «БК Скіф Девелопмент», ТОВ «Білдінг-Естейт», ПП «Бріо».
Щодо взаємовідносин позивача з вищевказаними підприємствами відповідач встановив:
невідповідність переліку працівників, заявлених контрагентом на отримання перепусток для виконання робіт даним звіту контрагента 1-ДФ;
інформація з АІС про контрагентів та його постачальників, яка дає змогу стверджувати про відсутність у них матеріально-технічного забезпечення та недостатню кількість працівників для надання такого обсягу послуг;
деякі суб`єкти господарювання по ланцюгу постачання контрагента є фігурантами кримінальних проваджень (з приводу ведення фіктивної діяльності);
інформація з АІС про контрагента та його постачальників, яка дає змогу стверджувати про відсутність у них матеріально-технічного забезпечення та недостатню кількість працівників для надання такого обсягу послуг.
Так, між позивачем (замовником) та ТОВ «БК Скіф Девелопмент» (підрядник) було укладено договір підряду № 405/19 та №19/174-1СД від 17.04.2019 року. На умовах цих Договорів за завданням замовника підрядник зобов`язується на свій ризик виконати роботи з використанням своїх матеріалів і конструкцій та/або матеріалів і конструкцій замовника чи придбаних за вказівкою останнього, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити виконані роботи.
В межах господарських операцій позивача з ТОВ «БК Скіф Девелопмент» за договором № 405/19, № 19/174-1СД) від 17.04.2019 контрагентом на підприємстві позивача за його місцезнаходженням за наступними специфікаціями до цього договору було виконано наступні відповідні підрядні роботи:
заміна вікон та утеплення фасаду, ремонт покрівлі механічного цеху, ділянки з виготовлення інструменту та запасних частин, ремонт приміщення під станцію азоту та компресорної.
На виконання цих робіт були складені:
специфікації №№1,4, 5.
За специфікацією №1:
дефектний акт від 26.03.2019; дефектний акт від 26.03.2019; локальний кошторис договірної ціни (ДЦ); локальний кошторис ДЦ; підсумкова відомість ресурсів ДЦ; підсумкова відомість ресурсів ДЦ; розрахунок ДЦ; довідка від 27.09.2019 про вартість виконаних будівельних робіт та витрати; акт № 8 від 27.09.2019 приймання виконаних будівельних робіт; підсумкова відомість ресурсів підрядника (ПД); розрахунок загальновиробничих витрат ПД; довідка від 27.09.2019 про вартість виконаних будівельних робіт та витрат; акт № 7 від 27.09.2019 приймання виконаних будівельних робіт; підсумкова відомість ресурсів ПД; розрахунок загальновиробничих витрат ПД.
За специфікацією № 4:
локальний кошторис ДЦ; підсумкова відомість ресурсів ДЦ; розрахунок загальновиробничих витрат ДЦ; пояснювальна записка ДЦ; розрахунок ДЦ; розрахунок прямих витрат і загальновиробничих витрат ДЦ; довідка від 27.09.2019 про вартість виконаних будівельних робіт та витрат; акт № 1 від 27.09.2019 приймання виконаних будівельних робіт; розрахунок загальновиробничих витрат ПД.
За специфікацією № 5:
локальний кошторис ДЦ; підсумкова відомість ресурсів ДЦ; розрахунок загальновиробничих витрат ДЦ; розрахунок ДЦ; довідка від 25.09.2019 про вартість виконаних будівельних робіт та витрат; акт № 1 від 25.09.2019 приймання виконаних будівельних робіт; підсумкова відомість ресурсів ПД; розрахунок загальновиробничих витрат ПД.
Для оплати виконаних робіт контрагентом було виставлено наступні рахунки:
щодо робіт за специфікацією № 1: № 243 від 26.09.2019; № 244 від 26.09.2019.
Щодо робіт за специфікацією № 4: № 242 від 26.09.2019.
Щодо робіт за специфікацією № 5: № 213 від 10.09.2019.
В свою чергу, всі ці роботи були оплачені безготівковими коштами за вказаними рахунками, що підтверджується виписками за банківським рахунком позивача: АТ «Кредобанк» від 27.09.2019, АТ «Універсал Банк» від 12.09.2019.
Для оплати замовлених робіт (послуг) контрагентом було відповідно виставлено рахунки від 13.09.2019 №218 та № 219, в свою чергу, ці замовлені роботи (послуги) було одночасно оплачено безготівковими коштами, що підтверджено випискою АТ «Універсал Банк» за банківським рахунком позивача від 24.09.2019.
Також, між позивачем (замовник) та ТОВ «Білдінг-Естейт» (підрядник) було укладено договір підряду №689/19 від 10.07.2019.
Згідно цього договору на підприємстві позивача за його місцезнаходженням були виконані наступні роботи:
ремонт приміщення 1-го поверху 3-поверхової будівлі електродного цеху під улаштування лінії міднення дроту;
демонтажні роботи в будівлі електродного цеху на 2-му та 3-му поверхах;
ремонт покрівлі з заміною скління ліхтаря сталедротового комплексу;
ремонт приміщення 1-го поверху 3-поверхової будівлі електродного цеху під лінію міднення дроту (виготовлення фундаментів Ф1, Ф2, Ф3, Ф4).
Виконання умов договору підтверджується наступними документами:
специфікаціями №№1, 2, 6, 8; локальним кошторисом ДЦ; розрахунком загальновиробничих витрат ДЦ; підсумковою відомістю ресурсів ДЦ; довідкою від 09.09.2019 про вартість виконаних будівельних робіт та витрат; актом від 09.09 2019 приймання виконаних будівельних робіт; підсумковою відомістю ресурсів ПД; дефектним актом від 23.07.2019; розрахунком ДЦ; довідкою від 09.09.2019 про вартість виконаних будівельних робіт та витрат; актом № 1 від 09 09.2019 приймання виконаних будівельних робіт та ін.
Для оплати виконаних робіт ТОВ «Білдінг-Естейт» було виставлено наступні рахунки:
№ 91 від 04.09.2019, № 92 від 09.09.2019, № 96 від 25.09.2019, № 97 від 26.09.2019.
В свою чергу, всі роботи позивач оплатив безготівковими коштами за вказаними рахунками, що підтверджується виписками АТ «Кредобанк» за банківським рахунком позивача від 09.09.2019 та від 27.09.2019.
Крім того, між позивачем (замовник) та ПП «Бріо» (підрядник) було укладено договір підряду №299/18 від 21.03.2018 року.
Згідно цього договору ПП «Бріо» за місцезнаходженням позивача були виконані електромонтажні роботи за двома об`єктами.
Відповідно до специфікації № 35 від 27.06.2019 до цього договору контрагентом виконано роботи з ремонту електроосвітлення виробничих приміщень лінії оцинкування.
На виконання умов цієї специфікації відповідачем було виставлено рахунок № 43 від 05.07.2019, а позивачем в частині було сплачено безготівковими коштами частину договірної передоплати в сумі 300000 грн. з ПДВ, що підтверджено випискою АТ «Універсал Банк» від 19.09.2019 за банківським рахунком позивача. Саме цю суму передоплати позивачем було включено до податкової декларації ПДВ за вересень 2019 р.
Безпосередньо роботи за вказаною специфікацією було виконано контрагентом в подальших періодах, а реальність підтверджується наступними первинними й іншими документами: локальним кошторисом ДЦ, підсумковою відомістю ресурсів ДЦ, довідкою від 16.10.2019 про вартість виконаних будівельних робіт та витрат.
Відповідно до специфікації № 39 від 12.09.2019 до цього договору контрагентом виконано роботи з електропостачання ділянки обміднення дроту.
На виконання умов цієї специфікації відповідачем було спочатку виставлено рахунок № 67 від 13.09.2019, а позивачем було сплачено безготівковими коштами в порядку першої договірної передоплати 900500 грн. з ПДВ, що підтверджено випискою АТ «Кредобанк» від 13.09.2019 за банківським рахунком позивача. Цю суму передоплати позивачем було також включено до податкової декларації ПДВ за вересень 2019 р.
В подальшому в частині цього позову на підставі повідомлення контрагента від 26.09.2019 про готовність закуплених ним для виконання робіт матеріалів та обладнання до відвантаження, було виставлено рахунок № 68 від 26.09.2019, а позивачем було сплачено готівковими коштами в порядку другої договірної передоплати 900500 грн. з ПДВ, що підтверджено випискою АТ «Кредобанк» від 27.09.2019 за банківським рахунком позивача. Цю суму передоплати позивачем було також включено до податкової декларації ПДВ за вересень 2019 р.
Безпосередньо роботи за вказаною специфікацією було виконано контрагентом в подальших періодах, а реальність підтверджується наступними первинними й іншими документами, а саме: локальним кошторисом ДЦ, підсумковою відомістю ресурсів ДЦ, розрахунком ДЦ, довідкою від 24.12.2019 про вартість виконаних будівельних робіт та витрат, підсумковою відомістю ресурсів ПД та ін.
Згідно з ч. 1 статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаним судом недійсним (презумпція правомірності). Єдиною підставою вважати правочин нікчемним є його недійсність, встановлена законом.
Відповідно до ст. 234 ЦК України правочини, які вчинені без наміру створення правових наслідків, що обумовлені ними, визначаються законом як фіктивні.
Жодного судового рішення на підтвердження недійсності правочинів, укладених з контрагентами-покупцями відповідач не надав та не вказав.
У акті перевірки відповідач зазначає про те, що відносно деяких підприємств - контрагентів позивача відкриті кримінальні провадження за фіктивне підприємництво.
Стосовно цього суд має зазначити, що згідно ч. 1 ст. 205 КК України фіктивне підприємництво це створення або придбання суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності або здійснення видів діяльності, щодо яких є заборона.
Суд наголошує на тому, що Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо зменшення тиску на бізнес» № 101-IX від 18.09.2019 року статтю 205 КК України виключено.
Відповідно до ч.1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Оскільки ст. 205 Кримінального кодексу України декриміналізовано, тобто скасування раніше діючої кримінально-правової заборони, якою поведінка певного виду визнавалася як злочин, переведення діянь із категорії злочинних у категорію не злочинів, усі кримінальні провадження за ст. 205 КК України втрачаються свій сенс та наслідки, а тому кримінальні провадження будуть закриті.
У постанові Верховного Суду від 27.03.2018 р. по справі № 816/809/17 зазначено, що сам факт порушення кримінальної справи та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб`єктів в рамках такої кримінальної справи не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій, проведених позивачем та його контрагентами.
В постанові по справі №822/2198/17 від 12.06.2018 р. Верховний Суд звернув увагу на те, що наявність кримінальних проваджень стосовно контрагентів Товариства не є підставою для визнання операцій нереальними. А якщо вже контролюючий орган посилається на відкрите кримінальне провадження як доказ, то повинен надати підтвердження причетності Товариства до злочинів, щодо яких здійснюються кримінальні провадження.
Крім того, відповідно до ст. 61 Конституції України юридична відповідальність носить індивідуальний характер, а тому позивач не повинен зазнавати негативних наслідків від дій інших підприємств.
Відповідно до пункту 44.1. статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Пунктом 138.1 ст.138 Податкового кодексу України передбачено, що витрати, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті; інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом ІІ цього кодексу.
За приписами підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, не включаються до складу валових витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.
Згідно з пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, серед іншого, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
Пунктом 198.3 ст.198 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст.39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст.201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п.201.11 ст.201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.
В силу приписів пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Господарська діяльність - діяльність особи, пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами (пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України).
З аналізу наведених законодавчих приписів вбачається, що необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до податкового кредиту та витрат, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування податком на прибуток, є факт придбання товарів (послуг) з метою їх використання в господарській діяльності, який має бути фактично здійсненим і підтвердженим належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
При цьому, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.
Як встановлено абз. 5 ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХІV(далі - Закон № 996-ХІV) господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Отже, господарська операція повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону № 996-ХІV бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
За змістом ч. 1 ст. 9 вищезазначеного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Частиною 2 ст. 9 Закону № 996-ХІV передбачені обов`язкові реквізити, які мають містити первинні та зведені облікові документи.
Суд зазначає, що відсутність у контрагента позивача необхідної для ведення господарської діяльності кількості працівників, технічних, транспортних, інших виробничих ресурсів, відсутність за юридичною адресою на момент звірки не свідчить про безтоварність угод поставки з позивачем. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.01.2018 року № К/9901/873/18.
З вищевикладеного вбачається, що ПрАТ «Дніпрометиз» діюче підприємство, а висновки відповідача про обрив ланцюга постачання товарів, робіт, послуг та порушення податкового законодавства іншими підприємствами суд не бере до уваги, оскільки, як було зазначено вище, відповідно до ст. 61 Конституції України юридична відповідальність носить індивідуальний характер.
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до вимог ст. 139 КАС України суд також вважає за необхідне присудити на користь приватного акціонерного товариства "Дніпрометиз" за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДПС судові витрати у розмірі 5 336, 6 грн.
Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити.
Присудити на користь приватного акціонерного товариства "Дніпрометиз" за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДПС судові витрати у розмірі 5 336, 6 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.М. Олійник