Справа № 520/3974/2020
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2020-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 травня 2020 р.Справа № 520/3974/2020

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Сіренко О.І.,

Суддів: Кононенко З.О. , Калиновського В.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 про відвід судді Сіренко О.І. по справі № 520/3974/2020

за позовом ОСОБА_1

до Прокуратури Київської області

про скасування наказу та поновлення на посаді,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 01.04.2020 року повернуто адміністративний позов ОСОБА_1 до Прокуратури Київської області про скасування наказу та поновлення на посаді .

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на вказану судову ухвалу.

08.04.2020 року ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду витребувано з Харківського окружного адміністративного суду справу №520/3974/2020.

10.04.2020 року судді Сіренко О.І. передано надіслану на адресу Другого апеляційного адміністративного суду заяву про забезпечення позову, яка містить клопотання про звільнення від сплати судового збору за подачу вказаної заяви.

15 квітня 2020 року ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовлено. Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі №520/3974/2020 за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Київської області про скасування наказу та поновлення на посаді - залишено без руху. Надано ОСОБА_1 строк для усунення недоліків поданої заяви шляхом сплати судового збору в розмірі 630 грн. 60 коп. Роз`яснено ОСОБА_1 , що відповідно до ч. 7 статті 154 КАС України, у разі не усунення зазначених недоліків заяви, остання підлягає поверненню заявнику без розгляду.

12.05.2020 року суддею Сіренко О.І. отримано клопотання ОСОБА_1 від 30.04.2020 року про звільнення від сплати судового збору за подачу заяви про забезпечення позову та апеляційної скарги на ухвалу суду, а також клопотання від 05.05.2020 року про відвід судді Сіренко О.І. з підстав наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, оскільки апелянт вважає, що не зобов`язаний сплачувати судовий збір за подання скарги на ухвалу суду першої інстанції та заяви про забезпечення позову.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Крім зазначеного, статтями 36, 37 Кодексу адміністративного судочинства України наведено вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя не може брати участь у розгляді адміністративної справи і відводиться.

Між тим, у заяві позивача про відвід не викладено обставин, які б свідчили про наявність підстав для задоволення відводу, та не наведено, в чому саме полягає, на його думку, пряма або опосередкована заінтересованість судді у результаті розгляду справи.

Інших обставин, за яких було б необхідно задовольнити вказаний відвід, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що відвід є необґрунтованим.

Відповідно до ст. 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Крім того, суд, який розглядає справу має бути "безстороннім" і "незалежним" (ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод).

Так, поняття незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою.

З суб`єктивної точки зору, суд не повинен виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання.

Об`єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

Слід зазначити, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Колегія суддів зауважує, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. Тобто у кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Що стосується суб`єктивного критерію, то особиста безсторонність судді презумується, поки не надано доказів протилежного.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.10.2010 року, для забезпечення існування неупередженості суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини необхідно виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо безсторонності суду.

Вказане положення узгоджується зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність судді є презумпцією, поки не надано доказів протилежного.

За змістом статті 6 Конвенції суд у межах своїх повноважень має бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення Європейського суду з прав людини "Ветштайн проти Швейцарії").

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

Як вбачається зі змісту заяви про відвід, вона ґрунтується виключно на доводах про те, що у позивача є сумніви у неупередженості судді Другого апеляційного адміністративного суду Сірено О.І., оскільки його не було звільнено від сплати судового збору.

Однак, колегія суддів звертає увагу на те, що ч.4 ст.36 КАС України чітко передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Таким чином, незгода апелянта з ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду про відмову у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судвого збору не може бути підставою для відводу.

Окрім того, не позбавлено позивача права заявити клопотання про звільнення від сплати судового збору з інших підстав, окрім тих, що вже розглянуті судом.

При цьому, в заяві не зазначено в чому полягає неупередженість судді та відсутні обставини, які б це підтвердили, тобто, обставини, які викладені у заяві про відвід, не свідчать про упередженість або певну зацікавленість судді у наслідках розгляду цієї справи і тому не є підставою для задоволення заяви про відвід.

Отже, наведені позивачем у заяві про відвід колегії суддів обставини не можуть слугувати підставами для відведення судді Сірено О.І. як такі, що викликають сумнів у її неупередженості, оскільки заява позивача містить лише припущення про упередженість судді через відмову у звільненні його від сплати судового збору, що не може бути підставою для відводу.

Наявності інших підстав, передбачених ст. 36 та ст. 37 КАС України, для відводу головуючої судді Сірено О.І. позивачем не зазначено.

Будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді Сірено О.І. в результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у її неупередженості при розгляді даної справи, з матеріалів справи та доводів заяви про відвід не вбачається та не надано.

Таким чином, колегія суддів вважає, що заявлений відвід є необґрунтованим.

Керуючись ст. ст. 27, 28, 29, 30, 31, 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати заявлений ОСОБА_1 відвід судді Сіренко О.І. в адміністративній справі № 520/3974/2020 необгрунтованим.

Відповідно до статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України передати заяву про відвід для вирішення іншим складом суду у порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Сіренко О.І.
Судді Кононенко З.О. Калиновський В.А.