Справа № 640/9879/20
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2020-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

12 травня 2020 року м. Київ № 640/9879/20

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючої судді Клочкової Н.В., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

фізичної особи підприємця ОСОБА_1

до Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації

третя особа:

комунальне некомерційне підприємство «Консультативно-діагностичний центр»

Шевченківського району міста Києва

про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (надалі - позивач), адреса: АДРЕСА_1 до Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації (надалі - відповідач), адреса: 01030, місто Київ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 24, третя особа - комунальне некомерційне підприємство «Консультативно-діагностичний центр» Шевченківського району міста Києва (надалі - третя особа), адреса: 01032, місто Київ, вулиця Саксаганського, будинок 100, в якій позивач просить:

- зобов`язати Шевченківську районну в місті Києві адміністрацію вчинити дії, спрямовані на укладення додаткової угоди до Договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду №451/3 від 04.11.2019 про зміну цільового приміщення на «розміщення аптеки, що реалізує готові ліки в приміщенні лікувально-профілактичного закладу, розміщення торгівельних об`єктів з продажу окулярів, лінз, скелець в приміщенні лікувально-профілактичному закладі» шляхом підписання трьох примірників вказаної додаткової угоди, та забезпечити підписання трьох примірників такої додаткової угоди Комунальним некомерційним підприємством "Консультативно-діагностичний центр" Шевченківського району міста Києва.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 04.11.2019 між ФОП ОСОБА_1 (орендар), Шевченківською районною у м. Києві державною адміністрацією (орендодавець) та Комунальним некомерційним підприємством «Консультативний-діагностичний центр» Шевченківського району м. Києва (балансоутримувач) укладено Договір №451/3 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду.

На підставі вказаного договору орендодавець передав, а орендар прийняв у платне строкове користування об`єкт нерухомого майна, що належить до комунальної власності м. Києва та розташоване за адресою: АДРЕСА_2 для розміщення торгівельного об`єкта з продажу окулярів, лінз, скелець в приміщеннях лікувально-профілактичного закладу.

Рішенням постійної комісії Київської міської ради з питань власності (Протокол №44/179 від 05.11.2019) погоджено зміну до істотних умов до Договору в частині зміни цільового призначення, а саме: «розміщення аптеки, що реалізує готові ліки в приміщенні лікувально-профілактичного закладу, розміщення торгівельних об`єктів з продажу окулярів, лінз, скелець в приміщенні лікувально-профілактичному закладі» за умови внесення інформації в програмний комплекс «VlasCom».

Позивач зазначає, що ним були вжиті всі заходи з метою отримання від відповідача примірника підписаної додаткової угоди, а саме неодноразове направлення листів з вимогою надіслати позивачу примірники підписаної відповідної додаткової угоди, однак позивачем відповіді не отримано.

Крім того в позовній заяві зазначено, що з листопада 2019 року позивач позбавлена можливості використовувати орендоване приміщення за погодженим Київською міською радою цільовим призначенням, а з боку орендодавця не вчинено жодних дій на виконання рішення постійної комісії Київської міської ради з питань власності №44/179 від 05.11.2019.

Вказані вище обставини стали підставою для звернення до адміністративного суду з відповідною позовною заявою.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Так, у відповідності до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Абзацом 2 пункту 2 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у цьому Кодексі термін публічно - правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Під суб`єктом владних повноважень розуміється орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно - правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

В той же час, частиною 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу укладення договору про передачу майна, які є учасниками договірних зобов`язань.

Отже, правовідносини, які виникли між сторонами, випливають виключно з правовідносин, що виникають з договірних зобов`язань, зокрема, з приводу виконання умов договору про передачу майна.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що оскільки позивач вбачає у наслідках, які спричинені рішенням відповідача, порушення, пов`язані саме з виконанням договірних зобов`язань, скасування такого рішення є способом захисту саме цивільних прав та інтересів позивача.

Таким чином, з урахуванням положень діючого законодавства України, суд дійшов висновку, що спір у справі між сторонами виник поза межами публічно-правових правовідносин, а отже віднесений до юрисдикції відповідного місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з частиною 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у справі "Занд проти Австрії" від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

З аналізу наведених вище норм слідує, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі і обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від основного принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини 1 статті 6 вищезгаданої Конвенції.

У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Частиною 6 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

За таких підстав та з урахуванням того, що спір між сторонами виник не у зв`язку з виконанням або невиконанням суб`єктом владних повноважень публічно - владних управлінських функцій та не віднесений до юрисдикції Окружного адміністративного суду міста Києва, приходжу висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі.

Крім того, вважаю за необхідне роз`яснити позивачеві, що розгляд такої справи віднесено до юрисдикції відповідного місцевого загального суду.

Керуючись статтями 160-162, частинами 1, 6 статті 170, статтею 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

1. У відкритті провадження за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа комунальне некомерційне підприємство «Консультативно-діагностичний центр» Шевченківського району міста Києва про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

2. Роз`яснити фізичній особі підприємцю ОСОБА_1 , що повторне звернення до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

3. Роз`яснити фізичній особі підприємцю ОСОБА_1 , що розгляд такої справи віднесено до юрисдикції відповідного місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

4. Копію ухвали разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Клочкова