Справа № 520/14119/19
Суддя: Чудних С.О.
Дата ухвалення: 2020-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2020 р. № 520/14119/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чудних С.О., розглянувши в порядку письмового провадження в загальному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 8375-1303 від 30.06.2016.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що податкове повідомлення-рішення № 8375-1303 від 30.06.2016 прийнято з порушенням норм чинного законодавства України, що є підставою для визнання його протиправним та скасування. Так, ОСОБА_1 не належить на праві приватної власності та не перебуває у користуванні земельна ділянка площею 0,0061 га за адресою: АДРЕСА_1 . Позивачу належать лише нежитлові приміщення, які розташовані на вказаній земельній ділянці.

Ухвалою суду від 20.01.2020 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 14.04.2020 закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті.

В судове засідання позивач не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, зазначив, що ОСОБА_1 зареєстрована як платник податку з 09.07.2012 за земельну ділянку загальною площею 0,006121 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Нарахування земельного податку за 2016 рік проведено на підставі додатка 2 до рішення 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 22.02.2017 № 542/17 "Про місцеві податки і збори у місті Харкові" в редакції рішення 23 сесії Харківської місткої ради 7 скликання від 28.11.2018 № 1284/18. Також, надав заяву, відповідно до якої зазначив, що не заперечує проти розгляду справи по суті.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Земельні відносини в Україні регулюються Земельним кодексом України, а справляння плати за землю, зокрема, земельного податку здійснюється відповідно до положень Податкового кодексу України, яким визначено порядок оподаткування земельних ділянок і перелік пільг по земельному податку.

Статтею 206 Земельного кодексу України визначено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

За підпунктами 14.1.72 і 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України земельний податок - це обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XII цього Кодексу), а землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Відповідно до підпунктів 269.1.1 і 269.1.2 пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Згідно із підпунктом 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 Податкового кодексу України об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до пункту 286.1 статті 286 Податкового кодексу України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно у сфері будівництва, щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом 14.1.42. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що дані державного земельного кадастру - це сукупність відомостей і документів про місце розташування та правовий режим земельних ділянок, їх оцінку, класифікацію земель, кількісну та якісну характеристики, розподіл серед власників землі та землекористувачів, підготовлених відповідно до закону.

Відповідно до статті 271 Податкового кодексу України базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено. Рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок розташованих у межах населених пунктів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Згідно із пунктом 274.1 статті 274 Податкового кодексу України ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.

Пунктом 286.5 статті 286 Податкового кодексу України встановлено, що нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу. У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника до іншого протягом календарного року податок сплачується попереднім власником за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому він втратив право власності на зазначену земельну ділянку, а новим власником - починаючи з місяця, в якому у нового власника виникло право власності. У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника до іншого протягом календарного року контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Відповідно до пункту 287.7 статті 287 Податкового кодексу України власник нежилого приміщення (його частини) у багатоквартирному жилому будинку сплачує до бюджету податок за площі під такими приміщеннями (їх частинами) з урахуванням пропорційної частки прибудинкової території з дати державної реєстрації прав власності на нерухоме майно.

Згідно з підпунктом 14.1.205 пункту 14.1 статті 14 Податковий кодекс України прибудинкова територія - встановлена за проектом поділу території мікрорайону (кварталу) за проектом забудови земельна ділянка багатоквартирної несадибної житлової забудови, яка необхідна для розміщення та обслуговування житлового будинку (будинків) і пов`язаних з ними (ними) господарських та технічних будівель і споруд.

За земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у користуванні кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується кожному з них пропорційно тій частині площі будівлі, що знаходиться в їх користуванні, з урахуванням прибудинкової території (п. 286.6 ст. 286 Податкового кодексу України).

Враховуючи вказане, власник нежилого приміщення (його частини) у багатоквартирному будинку сплачує податок за земельну ділянку з дати державної реєстрації прав власності на зазначене нерухоме майно за площі під такими приміщеннями (їх частинами) з урахуванням пропорційної частки прибудинкової території.

Судом встановлено, що відповідно до договору дарування нежитлових приміщень від 25.02.2011, ОСОБА_1 є власником нежитлових приміщень 1-го поверху № 111, № 112 в літ. "А-9" загальною площею 347,5 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, відповідно до договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 25.02.2011, ОСОБА_1 є власником нежитлових приміщень 1-го поверху № 101-:-110 і літ. "А-9" загальною площею 195,0 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України та відповідно до п. 286.5 ст. 286 розділу ХІІІ Податкового кодексу України Східною ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області, правонаступником якої є Головне управління ДПС у Харківській області, прийняте податкове повідомлення-рішення № 8375-1303 від 30.06.2016, яким позивачу нараховано податкове зобов`язання за платежем земельний податок з фізичних осіб в сумі 2280,84 грн.

Листом Головного управління ДПС у Харківській області від 16.12.2019 № 922/20-40-58-06-24 надано роз`яснення позивачу, щодо того, що нарахування земельного податку з фізичних осіб за земельні ділянки проведено на підставі технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013, рішенням Харківської міської ради від 25.09.2013 № 1269/13 визначена по м. Харкову нова базова вартість індексується, а також затверджено відповідні коефіцієнти (зональний (Км2), зон впливу локальних факторів (Км3), функціонального використання земельної ділянки (КФ) та рішення 40 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 2406.2015 № 1894/15, затверджено Положення про плату за землю у місті Харкові, додатку № 2 затвердженого рішенням 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 22.02.2017 № 542/17 "Про місцеві податки і збори у місті Харкові". Розрахунок грошової оцінки земельної ділянки та земельного податку за земельну ділянку проведено по формулі: Цзд = Б*Кі*Км2*Км3_ср.*Кф*PL, де Км2 - зональний коефіцієнт, Км3 - коефіцієнт для зон впливу локальних факторів (1%), Кф - коефіцієнт, що характеризує функціональне використання земельної ділянки.

Сума земельного податку за земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 за 2016 рік становить: (291,18*1,249*1,433*1,06)*2,70*1%*2,5*10000=372624,70 (тариф) * 0,0061 = 228084 грн.

За земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у користуванні кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується кожному з них пропорційно тій частині площі будівлі, що знаходиться в їх користуванні, з урахуванням прибудинкової території.

Тобто, позивач має сплачувати земельний податок за площі під нежитловими приміщеннями, що йому належать, з урахуванням пропорційної частки прибудинкової території.

Суд зазначає, що відповідачем під час розрахунку земельного податку позивачу не здійснено розрахування пропорційної частки прибудинкової території, яка припадає на належні позивачу нежитлові приміщення 1-го поверху № 111, № 112 в літ. «А-9» загальною площею 347,5 кв.м. та № 101-:-110 і літ. "А-9" загальною площею 195,0 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до листа Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 05.09.2016 р. № 5493/Б/26-58-13-05-13 при розрахунку земельного податку було враховано фактичну площу нежитлових приміщень, що належать позивачу, а не частку прибудинкової території, пропорційну його частці у спільній власності на будинок.

Оцінюючи вказані докази суд зазначає, що визначення поняття даних державного земельного кадастру міститься у п.п. 14.1.42 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України.

Ними, зокрема, є сукупність відомостей і документів про місце розташування та правовий режим земельних ділянок, їх оцінку, класифікацію земель, кількісну та якісну характеристики, розподіл серед власників землі та землекористувачів, підготовлених відповідно до закону. При цьому абзац 2 п. 286.1 ст. 286 Податкового кодексу України визначає, що центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно у сфері будівництва, щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення та справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Порядок одержання органами державної влади та місцевого самоврядування відомостей і документів Державного земельного кадастру України для здійснення своїх повноважень встановлено Законом України "Про державний земельний кадастр".

Суд зазначає, що відповідачем не надано до суду документи із законодавчо встановленими критеріями, які можуть вважатися належним обґрунтуванням щодо розміру земельної ділянки, яка є об`єктом справляння земельного податку та, відповідно, розміру такого податку.

Таким чином, суд доходить до висновку, що наведені обставини унеможливлюють визначення позивачу в установленому порядку правильної суми плати за землю з додержанням вимог п. 286.1 ст. 286 Податкового кодексу України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у контролюючого органу відсутні підстави для нарахування грошового зобов`язання з земельного податку ОСОБА_1 , у зв`язку із чим податкове повідомлення-рішення з земельного податку з фізичних осіб № 8375-1303 від 30.06.2016підлягає скасуванню.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності оскаржуваних рішень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, код 43143704) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Східної ОДПІ м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області № 8375-1303 від 30.06.2016.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , код НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, 46, м. Харків, 61057, код 43143704).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.О.Чудних