Справа № 552/863/20
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2020-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2020 р. Справа № 552/863/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ральченка І.М.

суддів: Бершова Г.Є. , Катунова В.В.

за участю секретаря судового засідання Патової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспектора батальйону патрульної поліції в с. Чайки Управління патрульної поліції в Київській області молодшого лейтенанта Гончаренка Євгенія Вікторовича на рішення Київського районного суду м. Полтави від 19.03.2020, суддя Кузіна Жанна Василівна, по справі № 552/863/20

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора батальйону патрульної поліції в с. Чайки Управління патрульної поліції в Київській області молодшого лейтенанта Гончаренка Євгенія Вікторовича

про визнання недійсною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив скасувати постанову поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону патрульної поліції в с. Чайки Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанту поліції Гончаренка Є.В. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2110312 від 15.02.2020.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 19.03.2020 позов задоволено.

Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серія ЕАК № 2110312 від 15.02.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. При цьому, апелянт зазначає, що суд першої інстанції неповністю з`ясував обставини, які мають значення для справи, у зв`язку з чим дійшов помилкових висновків. Крім того, подаючи апеляційну скаргу заявник зазначає про наявність доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, про що надано диск із записом нагрудної камери інспектора. Обґрунтовуючи причини неподання таких доказів до суду першої інстанції відповідач вказував на розгляд справи судом першої інстанції за його відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судовим розглядом, 15.02.2020 поліцейським взводу № 1 роти № 2 батальйону патрульної поліції в с. Чайки Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції молодшим лейтенантом поліції Гончаренком Є.В. винесено постанову серії ЕАК № 2110312 від 15.02.2020 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

За даними оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 15.02.2020 о 04 год. 20 хв. по трасі Київ-Чоп, керуючи транспортним засобом Volkswagen Transporter днз НОМЕР_1 , рухався по крайній лівій смузі при вільних правих смугах та не маючи наміру здійснити поворот чи розворот, чим порушив п.11.5 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності належних доказів підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Колегія суддів погоджується із таким висновком з огляду на наступне.

Відповідно до п. 11.2 ПДР України, на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засобі повинні рухатися як найближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.

Згідно з п. 11.5 ПДР України, на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Частиною 2 ст. 122 КУпАП встановлено, що у разі порушення, у тому числі розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, настає відповідальність за вчинення правопорушення.

В силу п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею ст. 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Із матеріалів справи встановлено, що на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення відповідачем як додаток до відзиву на позовну заяву надано диск із записом з нагрудної камери інспектора.

Однак, дослідивши зазначений відеозапис колегія суддів звертає увагу, що останній містить лише запис процедури розгляду справи про адміністративні правопорушення.

При цьому, будь-яких доказів зафіксованої події адміністративного правопорушення відповідачем під час розгляду справи судом першої інстанції не надано.

Стосовно доводів відповідача щодо наявності такого відеозапису та його надання разом із апеляційною скаргою колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 79 КАС України, учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Частиною 4 ст. 79 КАС України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Згідно з ч. 8 ст. 79 КАС України, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Посилання відповідача на те, що доданий до апеляційної скарги доказ не був наданий до суду першої інстанції з огляду на розгляд справи у судовому засіданні за відсутності відповідача, колегією суддів не приймаються, оскільки останній не був позбавлений можливості надати відповідні матеріали разом із відзивом на позовну заяву.

Більш того, відповідач скориставшись таким правом надав відповідний диск із відеозаписом у якості додатку до відзиву на позову заяву ОСОБА_1 , який містив лише фіксування процедури притягнення особи до відповідальності.

При цьому, у зазначеному відзиві відповідачем заявлено клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності його представника.

Отже, об`єктивних причин, що перешкоджали відповідачу вчасно надати суду відповідні докази, апелянтом не наведено.

Відповідно до ч. 4 ст. 308 КАС України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Таким чином, беручи до уваги відсутність обґрунтувань неможливості подання відеофіксації до суду першої інстанції з причин, що не залежали від відповідача, зазначені докази не можуть вважатися допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності доказів на підтвердження порушення ОСОБА_1 ПДР України, а відтак і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Отже, оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, є незаконною, з огляду на що підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора батальйону патрульної поліції в с. Чайки Управління патрульної поліції в Київській області молодшого лейтенанта Гончаренка Євгенія Вікторовича - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 19.03.2020 по справі № 552/863/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді Г.Є. Бершов В.В. Катунов