Справа № 400/1144/19
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2020-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2020 р.м.ОдесаСправа № 400/1144/19
Головуючий в 1 інстанції: Птичкіна В.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів - Єщенка О. В., Танасогло Т.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26.09.2019 року по справі № 400/1144/19 за позовом Головного управління ДФС у Миколаївській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прамен" про стягнення фінансових санкцій,-

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДФС у Миколаївській області (далі - позивач) звернулось з позовом до суду про стягнення фінансових санкцій в сумі 119 000 грн. з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прамен» (далі - відповідач, Товариство), на підставі статті 17 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (надалі Закон № 481).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ГУ ДФС у Миколаївській області встановлено, що Товариством порушено вимоги частини 3 статті 16 Закону № 481, а саме, несвоєчасно подано Звіт про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв ( форма - 2PC), за період вересень 2017 року, жовтень 2017 року, листопад 2017 року,грудень 2017 року, січень 2018 року, лютий 2018 року, березень 2018 року.

Відповідно до Висновків про неподання чи несвоєчасне подання звіту та подання звіту з недостовірними відомостями про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів (далі - Висновки), ГУ ДФС у Миколаївській області на підставі абзацу 19 частини 2 статті 17 Закону № 481, 26.04.2018 року прийняло рішення № 000069, № 000070, № 000071, № 000072, № 000073, № 000074 та № 000075 (далі - Рішення) про застосування до відповідача фінансових санкцій на загальну суму 119 000 грн. за неподання чи несвоєчасне подання звіту або подання з недостовірними відомостями про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів. Відповідно до довідки ГУ ДФС у Миколаївській області за Товариством з обмеженою відповідальністю «Прамен» є заборгованість у сумі 119 000,00 грн. за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну. Відповідно до ч. 5 статті 17 Закону № 481 та пункту 10 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 № 790, у разі невиконання суб`єктом підприємницької діяльності рішення про застосування фінансових санкцій протягом 30 днів після його отримання, сума штрафних санкцій стягується на підставі рішення суду. У зв`язку з тим, що суб`єктом підприємницької діяльності не виконано рішення про застосування фінансових санкцій, позивач звернувся до суду.

За наслідками розгляду зазначеної справи Миколаївським окружним адміністративним судом 26 вересня 2019 року прийнято рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що ГУ ДФС у Миколаївській області, застосовуючи до Товариства фінансову відповідальність за порушення податкового законодавства у вигляді штрафу, діяло у спосіб, що не передбачений Податковим кодексом України, в зв`язку з чим вважає рішення позивача протиправними.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДФС у Миколаївській області подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В своїй скарзі, апелянт зазначає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції не врахував, що якщо рішення прийняте контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за яке застосовується відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане судом правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми рішення.

У такому разі рішення контролюючого органу про застосування до відповідача фінансових санкцій за порушення вимог законодавства з регулювання обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, прийняте не за формою, передбаченою для податкових повідомлень - рішень, варто розцінювати як податкове повідомлення - рішення з окремими дефектами, які не змінюють суті спірного рішення. У свою чергу незалежно від дефектів форми податкового повідомлення - рішення з визначення грошових зобов`язань за фінансовими санкціями за порушення законодавства з регулювання обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів на такі повідомлення - рішення поширюються дія норм ПК України.

Відповідно до приписів ст. 311 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції, може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд за їх участю, а також у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що одним із видів діяльності Товариство з обмеженою відповідальністю "Прамен" є виробництво пива, відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. (а.с.7)

26.04.2018 року ГУ ДФС в Миколаївській області прийнято рішення № 000069, № 000070, № 000071, № 000072, № 000073, № 000074, № 000075 про застосування до відповідача фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 119 000,00 грн., за порушення вимог ч.3 ст. 16 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів". (а.с. 16, 20, 24, 28, 33, 37, 67).

Підставою для прийняття позивачем рішень про застосування до Товариства фінансових санкцій стали Висновки про неподання чи несвоєчасне подання звіту та подання звіту з недостовірними відомостями про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів прийняті ГУ ДФС в Миколаївській області. (а.с. 14-15, 18-19, 22-23, 26-27, 31-32, 35-36).

При вирішенні даної справи, суд першої інстанції дійшов до висновку, що рішення ГУ ДФС у Миколаївській області про застосування фінансових санкцій не є податковим повідомленням-рішенням. Норми Податкового кодексу України не передбачають права контролюючого органу приймати рішення про стягнення штрафу у будь-якій іншій формі, крім у формі податкового повідомлення-рішення.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що, згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Оскільки на думку суду першої інстанції, розмір штрафних санкцій в сумі 119 000 грн. не є податковим боргом, а норми Податкового кодексу України не передбачають права ГУ ДФС у Миколаївській області звертатися до суду з позовом про стягнення сум, які не є податковим боргом, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. п. 14.1.156, 14.1.175, 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Згідно п. 58.1, п. 58.2, ст. 58 ПКУ, контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов`язання та/або зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, або заниження чи завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов`язань платника податків; суму грошового зобов`язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного (збільшеного) бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення результатів господарської діяльності або від`ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов`язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про наслідки несплати грошового зобов`язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.

До податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов`язання (за наявності) та штрафних (фінансових) санкцій.

Форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення і розрахунку грошового зобов`язання визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

З огляду на наведені положення Податкового кодексу України, податкова вимога має надсилатися у випадку несплати особою податкового зобов`язання визначеного у відповідності до Податкового кодексу України, при цьому, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір.

Як убачається з матеріалів справи, у даному випадку відповідача притягнуто до відповідальності у вигляді застосування фінансових санкцій за порушення норм Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Сума застосованих до відповідача штрафних санкцій за своєю правовою природою не є податковим зобов`язанням платника податків, а є покаранням юридичної особи за вчинене порушення Законодавства.

При цьому, саме порушення визначено не Податковим кодексом України, а окремим Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", порядок стягнення штрафу за вчинення порушення, також, передбачений не Податковим кодексом України, а самим Законом та прийнятим на його виконання Порядком № 790, який чітко передбачає, що у випадку несплати особою штрафу за рішеннями про застосування фінансових санкцій у тридцяти денний строк, сума штрафу стягується на підставі рішення суду.

Отже, в даному випадку стягненню підлягає не податковий борг за Податковим кодексом України, а сума адміністративно-господарських фінансових санкцій за порушення вимог Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", тому колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов до неправильного висновку стосовно форми рішення, яке повинно прийматися контролюючим органом.

Стосовно самого механізму застосування фінансових санкцій, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Механізм застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» безпосередньо встановлений приписами Порядку № 790 та Закону України № 481.

Частинами 1, 3 ст. 16 ЗУ "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", в редакції, чинній станом на час звернення до суду із позовом, встановлено, що контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Суб`єкти господарювання, які отримали передбачені цим Законом ліцензії, подають до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати такі ліцензії, щомісяця до 10 числа наступного місяця звіт про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів за формою , встановленою цим органом.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 3, 4, 5, 6 ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", в редакції, чинній станом на час звернення до суду із позовом, за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Як вже зазначалося вище, спеціальним нормативно-правовим актом у відповідних правовідносинах є Порядок № 790, згідно п.2 якого, фінансові санкції застосовуються за порушення, передбачені статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Так, пунктом 5 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (затв. Постановою КМУ №790) передбачено, що однією з підстав для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

До суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: неподання чи несвоєчасного подання звіту або подання звіту з недостовірними відомостями про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати відповідні ліцензії, - у розмірі 17000 гривень.

Рішення про застосування фінансових санкцій, передбачених пунктом 2 цього Порядку, приймаються керівником, а у разі його відсутності - заступником керівника органу, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами (ДФС та її територіальні органи, Мінекономрозвитку), чи керівником (його заступником) органів МВС, МОЗ, Держстату, Держспоживінспекції відповідно до їх компетенції, визначеної законодавством. (п.6 Порядку № 790).

Форма ж рішення про застосування фінансових санкцій, в свою чергу, передбачена відповідним додатком до Порядку № 790.

Рішення про застосування фінансових санкцій складається у трьох примірниках, один з яких залишається в органі, посадова особа якого прийняла це рішення; другий - надсилається у триденний строк після його прийняття суб`єкту господарювання або видається його уповноваженому представникові; третій - надсилається до територіального органу ДФС за місцем реєстрації суб`єкта господарювання для здійснення контролю за надходженням до державного бюджету суми сплаченого штрафу у разі порушення законодавства у сфері виробництва та обігу спирту або за місцем вчинення порушення для здійснення контролю за надходженням до місцевих бюджетів суми сплаченого штрафу в разі порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв, тютюнових виробів.

У разі невиконання суб`єктом господарювання рішення про застосування фінансових санкцій протягом 30 днів після його отримання сума санкцій стягується на підставі рішення суду.

Як убачається з матеріалів справи, відповідно до рекомендованого повідомлення, на виконання пункту 9 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затвердженого Постановою КМУ від 02 червня 20003 року № 790, ДФС в Миколаївській області направила на адресу відповідача рішення про застосування фінансових санкцій.

Рішення про застосування штрафних санкцій разом із рекомендованим повідомленням отримані представником відповідача 03 травня 2018 року, що підтверджується копією поштового повідомлення, що наявна в матеріалах справи (а.с. 11).

Дослідивши матеріали справи колегією суддів встановлено, що станом на час розгляду справи судом першої та апеляційної інстанцій відповідач не надав доказів на підтвердження сплати суми штрафу або оскарження рішень про застосування фінансових санкцій.

Так, згідно вимог вищевказаних норм законодавства у разі невиконання субєктом господарювання рішення про застосування фінансових санкцій протягом 30 днів після його отримання сума санкцій стягується на підставі рішення суду.

Таким чином, колегія суддів дійшла до висновку, що у позивача наявні підстави для стягнення суми штрафу у судовому порядку.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення з порушенням норм матеріального, а тому наявні підстави для його скасування.

Керуючись ст. ст. 311, 312, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області - задовольнити.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26.09.2019 року по справі № 400/1144/19 - скасувати та прийняти нове рішення суду.

Адміністративний позов Головного управління ДФС у Миколаївській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прамен" про стягнення фінансових санкцій у розмірі 119 000 грн. - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Прамен" (54001, м. Миколаїв, Центральний район, вул. Димитрова, буд. 89, ) до місцевого бюджету (МФО 826013, банк ГУДКСУ в Миколаївській області, одержувач - УК у м. Миколаїв/Централ.р-н/21081500, , р/р 0006 , призначення платежу - "Адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів") фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі на загальну суму 119 000 (сто дев`ятнадцять тисяч) грн., а саме: за рішенням від 26.04.2018 року № 000069, за рішенням від 26.04.2018 року № 000070, за рішенням від 26.04.2018 року № 000071, за рішенням від 26.04.2018 року № 000072, за рішенням від 26.04.2018 року № 000073, за рішенням від 26.04.2018 року № 000074, за рішенням від 26.04.2018 року № 000075.

Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Головуючий суддя Димерлій О.О.
Судді Танасогло Т.М. Єщенко О.В.