Справа № 739/194/20
Суддя: Чепурко В. В.
Дата ухвалення: 2020-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 739/194/20
Провадження № 2-а/739/12/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2020 року м. Новгород-Сіверський

Новгород - Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря Шкурат О.Г.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого сержанта СРПП №4 Новгород-Сіверського ВП ГУНП в Чернігівській області Правосуда Костянтина Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

1. Описова частина

Стислий виклад позицій учасників справи

Пузан І.М. (далі позивач) звернувся до суду з позовом до старшого сержанта СРПП №4 Новгород-Сіверського ВП ГУНП в Чернігівській області Правосуда К.О. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії БПП №401434 від. 13 лютого 2020 року.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що вказаною постановою його було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. При цьому позивач зазначає, що вказана постанова є незаконною оскільки вона не містить посилання на жодні належні та допустимі докази, показання технічних приладів та засобів, посилання на офіційні документи, на підставі яких поліцейський зробив висновок про вчинення вказаного вище правопорушення. Також зазначає, що 13 лютого 2020 року він дійсно керував автомобілем ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , але правил дорожнього руху не порушував, але працівник поліції ОСОБА_2 зробив висновок про те, що його автомобіль знаходився у зоні дії знаку 3.1 «рух заборонено». Позивач вказує, що зазначений знак знаходиться у такому стані, що неможливо розібрати, що який це знак, його розташування не дає можливості розібрати на яку ділянку дороги поширюється його дія, крім того його автомобіль потрапив у зону дії вказаного знаку дозволеним шляхом в об`їзд будівлі автовокзалу, де відсутні будь-які дорожні знаки.

Заяви та клопотання учасників справи

Відповідачем подано відзив на позов, з якого вбачається, що 13 лютого 2020 року він разом з колегами перебував на добовому чергуванні і об 11 год. 12 хв. помітив автомобіль ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився на посадковому майданчику Новгород-Сіверського автовокзалу, до якого рух з обох сторін заборонений дорожніми знаками 3.1. За кермом вказано автомобіля перебував позивач. У водія було перевірено документи та роз`яснено, що відносно нього буде винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за частиною першою статті 122 КУпАП, за порушення пункту 8.4 Правил дорожнього руху України, а також роз`яснено порядок розгляду справи про вчинення адміністративного правопорушення та права згідно статті 268 КУпАП. Після цього було винесено постанову, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. Позивач при цьому пояснював, що заїхав на майданчик не порушуючи жодних знаків, однак йому було роз`яснено, що це неможливо без порушення правил дорожнього руху.

Позивачем подано пояснення з додатками зі змісту яких вбачається, що він заїхав на посадковий майданчик автовокзалу об`їхавши приміщення автовокзалу з тильної сторони де є проїзд до посадочного майданчика та немає жодних дорожніх знаків.

Учасники справи інших заяв та клопотань до суду не подавали.

Процесуальні дії у справі

У зв`язку з розглядом справи у порядку письмового провадження на підставі частини четвертої статті 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

2. Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи

Як встановлено, 13 лютого 2020 року старшим сержантом СРПП №4 Новгород-Сіверського ВП ГУНП в Чернігівській області Правосудом К.О. (далі відповідач), який перебував на добовому чергуванні, було виявлено автомобіль ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , що знаходився на посадковому майданчику автовокзалу, розташованого по вул. Вокзальній у м. Новгороді-Сіверському. За кермом вказаного автомобіля перебував позивач. Дана обставина сторонами у справі визнається та не оспорюється, при цьому підтверджується фотознімком, поданим відповідачем разом з відзивом на позов (а.с. 16).

З фотознімків, наданих як позивачем, так і відповідачем вбачається, що зі сторони двох заїздів на вказаний посадковий майданчик, які здійснюються з боку вул. Вокзальна, встановлено знаки 3.1 Правил дорожнього руху України «Рух заборонено» (а.с. 16-18, 21,25).

У зв`язку з цим відповідачем було винесено оскаржувану постанову серії БАА №401434 від 13 лютого 2020 року, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП, а саме у тому, що 13 лютого 2020 року об. 11 год. 12 хв. він, керуючи автомобілем ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.1 «рух заборонено» та в`їхав у зону дії даного знаку, чим порушив пункт 8.4 Правил дорожнього руху України. Даною постановою на позивача накладено стягнення у виді штрафу, в розмірі 255 грн. (а.с. 5).

Частиною першою статті 122 КУпАП, серед іншого, передбачено відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків.

Пунктом 33.3 Правил дорожнього руху України передбачено, що знак 3.1 «Рух заборонено» забороняє рух усіх транспортних засобів у випадках, коли початок пішохідної зони позначено знаком 5.33; дорога та (або) вулиця перебуває в аварійному стані і непридатна для руху транспортних засобів; у такому випадку обов`язково додатково встановлюється знак 3.43.

З досліджених судом фотознімків автовокзалу м. Новгород-Сіверський, які містяться в матеріалах справи, вбачається, що до посадкового майданчику вказаного автовокзалу є три під`їзди, зокрема два з вул. Вокзальної та третій від приміщення автовокзалу, за яким є проїзд з вул. Вокзальної, що веде як до іншого виїзду на вул. Вокзальну, так і до самого посадкового майданчику.

З пояснень позивача вбачається, що заїзд на посадковий майданчик автовокзалу своїм автомобілем він здійснив об`їхавши приміщення автовокзалу з тильної сторони, а далі через проїзд, який веде як до вул. Вокзальної, так і до самого майданчику, при цьому будь-яких знаків, які б забороняли рух уздовж всього шляху руху позивача відсутні, що підтверджується фото таблицею, додаю ним як додаток до пояснень (а.с. 25).

У матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що позивач заїхав на своєму автомобілі на посадковий майданчик автовокзалу безпосередньо з вул. Вокзальної, а не через проїзд, який проходить з тильної сторони приміщення автовокзалу, що визнається і відповідачем у відзиві на позов, в якому останній зазначив, що на момент виявлення автомобіля позивача той вже стояв на посадковому майданчику. При цьому єдиний доказ, наданий відповідачем на підтвердження законності винесеної ним постанови, а саме фотознімок автомобіля позивача, що стоїть на посадковому майданчику автовокзала, цих висновків не спростовує.

Вказане вище свідчить, що як на час винесення оспорюваної постанови, так і на час розгляд даної справи відсутні докази того, що позивач здійснив заїзд на посадовий майданчик автовокзалу через один з проїздів з вул. Вокзальної, на яких встановлені знаки 3.1 Правил дорожнього руху України, а не через проїзд з тильної сторони приміщення автовокзалу, де будь-які заборонні знаки відсутні. Це у свою чергу свідчить про відсутність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено законності винесеної ним постанови про накладення адміністративного стягнення, натомість позивачем подано докази, які свідчить про відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП та відповідно про незаконність оспорюваної постанови.

Пунктом 3 частини першої статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Частиною першою статті 247 КУпАП передбачено, серед іншого, можливість закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №401434 від 13 лютого 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу, в розмірі 255 гривень, а справу про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП, закрити за відсутністю в його діях складу вказаного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 5, 9, 76, 77, 90, 229, 241-246, 251, 255, 262, 286, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до старшого сержанта СРПП №4 Новгород-Сіверського ВП ГУНП в Чернігівській області Правосуда Костянтина Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №401434 від 13 лютого 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу, в розмірі 255 гривень, а справу про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу вказаного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Даний строк оскарження продовжується на весь період дії на території України карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Старший сержант СРПП №4 Новгород-Сіверського ВП ГУНП в Чернігівській області Правосуд Костянтин Олександрович, місцезнаходження: Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, вул. Губернська, 26

Суддя В.В. Чепурко