Справа № 440/1033/20
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2020-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/1033/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Слободянюк Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Полтавській області про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 /далі - позивач, ФОП ОСОБА_1 / звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Держпраці у Полтавській області /далі - відповідач/ про:

- визнання протиправними дій Управління Держпраці у Полтавській області під час проведення перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та винесення постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ПЛ6004/168/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 31 січня 2020 року;

- визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ПЛ6004/168/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 31 січня 2020 року /а.с. 1-10/.

Позов обґрунтований тим, що відповідачем проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого складено акт №ПЛ6004/168/АВ від 02 січня 2020 року. Вказане інспекційне відвідування проведене за відсутності самого позивача та спілкування із ОСОБА_2 інспектори відповідача проводили під відеозапис до того, як пред`явили йому направлення на проведення інспекційного відвідування та службове посвідчення. Докази, отримані у незаконний спосіб не породжують правових наслідків, та порушення процедури проведення перевірки має наслідком незаконність її результатів. Також інспекційне відвідування могло бути проведене лише за наявності підстав, перелічених у статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», а предметом перевірки могли бути тільки ті питання, які зазначені у направленні на перевірку. Крім того, позивача не було повідомлено про час та місце розгляду справи про накладення на нього штрафу, що унеможливило захист його прав під час винесення оскаржуваної постанови. Законом України "Про внесення змін до Кодексу законів про працю України" № 378-IX від 12 грудня 2019 року внесено зміни до статті 265 КЗпП України, якими пом`якшено відповідальність за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору, а тому відповідно до положень статті 58 Конституції України оскаржувана постанова підлягає скасуванню у тій частині, яка суперечить зміненим нормам статті 265 КЗпП України.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11 березня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, а також витребувано докази.

Відповідач позов не визнав та у відзиві на позовну заяву /а.с. 63-67/ зазначив, що штраф накладено на позивача правомірно, оскільки він допустив порушення вимоги частини третьої статті 24 Кодексу законів про працю України у зв`язку з допуском працівника, ОСОБА_2 , до роботи без укладення з ним трудового договору. Вчинення порушення підтверджується відеозаписом, актом про результати інспекційного відвідування №ПЛ6004/168/АВ від 02 січня 2020 року, поясненнями позивача. Підставою для призначення та проведення інспекційного відвідування позивача було розпорядження Кабінету Міністрів України №649-р від 05 вересня 2018 року, на виконання якого напрацьовано та затверджено план спільних заходів на грудень 2019 року. Норми Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", на які посилається позивач у позовній заяві, на орган Держпраці в частині здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю не поширюються в силу частини п`ятої статті 2 цього Закону, а відтак не порушені відповідачем. Постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 823 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, відповідно до якого і проводилося інспекційне відвідування позивача. Згідно з наказом Управління Держпраці у Полтавській області від 17 грудня 2019 року № 274П головному державному інспектору Черкаській А. доручено провести інспекційне відвідування на предмет додержання вимог законодавства про працю у діяльності ФОП ОСОБА_1 та відповідно видано направлення на проведення заходу державного контролю від 17 грудня 2019 року № 2364. Листом Управління Держпраці в Полтавській області №02-12/154 від 08 січня 2020 року позивачу повідомлено про надходження акту державного інспектора праці №ПЛ6004/168/АВ від 02 січня 2020 року, що дає підстави для розгляду справи про накладення штрафу згідно статті 265 КЗпП України. Вказаний лист вручено позивачу 22 січня 2020 року. Частина перша статті 58 Конституції України не може бути застосована до спірних правовідносин, оскільки згідно приписів рішення Конституційного Суду України №1-рп/99 від 09 лютого 1999 року та Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, ухваленого Генеральною Асамблеєю ООН 16 грудня 1966 року, принцип зворотної дії закону в часі може застосовуватись тільки в кримінальному законодавстві і тільки для фізичних осіб.

09 квітня 2020 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив /а.с.88-90/, в якій представник позивача зазначив, що відповідач не забезпечив дотримання прав позивача, передбачених положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення. Диск із записом інспекційного відвідування не є належним доказом, оскільки його походження неможливо встановити.

24 квітня 2020 року від відповідача до суду надійшли заперечення /а.с.92-93/, в яких представник відповідача зазначила, що оскаржуваною постановою позивача притягнено до фінансової відповідальності за статтею 265 Кодексу законів про працю України та така постанова не виносилась у справі про адміністративне правопорушення, а тому посилання позивача на положення Кодексу України про адміністративні правопорушення є некоректним. Положеннями Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №823 від 21 серпня 2019 року, Управлінню Держпраці надано право здійснювати фіксацію проведення інспекційних відвідувань з використанням аудіо-, фото- та відеофіксації. У зв`язку з обмеженим фінансуванням відеофіксація під час інспекційного відвідування здійснювалася інспектором за допомогою мобільного телефону.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи відповідно до статей 12, 257 та 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі приписів частини четвертої статті 229 КАС України.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) зареєстрований як фізична особа-підприємець 01 лютого 2017 року та здійснює підприємницьку діяльність у м. Полтаві за видом діяльності КВЕД (основний) 47.25: "Роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах", що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань /а.с. 96-99/.

В.о. начальника ГУ ДПС у Полтавській області Рябковою А. та начальником Управління Держпраці у Полтавській області Щербаком С. погоджено Перелік платників податків для проведення спільних заходів контролю ГУ ДПС у Полтавській області з Управлінням Держпраці у Полтавській області з питань дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з найманими особами на грудень 2019 року /а.с.70/, до якого включено ОСОБА_1 .

Пунктом 1.12 наказу Управління Держпраці у Полтавській області №274 від 17 грудня 2019 року "Про проведення заходів державного контролю" /а.с.69/ наказано провести заходи державного контролю щодо відповідності вимогам законодавства про працю ФОП ОСОБА_1 на підставі Плану спільних заходів з ГУ ДФС у Полтавській області щодо перевірки суб`єктів господарювання на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України №649-р від 05 вересня 2018 року на грудень.

На підставі вказаного наказу заступником начальника Управління Держпраці у Полтавській області Великою Н. видано головному державному інспектору Черкаській Анні Михайлівні направлення № 2364 від 17 грудня 2019 року /а.с. 71/ на проведення заходу державного контролю у період з 18 грудня 2019 року по 02 січня 2020 року з питання додержання ФОП ОСОБА_1 законодавства про працю щодо належного оформлення трудових відносин з найманими працівниками.

У період з 18 грудня 2019 року по 02 січня 2020 року інспектором праці Черкаською А.М. проведено інспекційне відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питання додержання ним вимог законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин, за результатами якого складено акт №ПЛ604/168/АВ від 02 січня 2020 року /а.с. 72-74/.

В акті №ПЛ6004/168/АВ від 02 січня 2020 року зафіксовано порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 вимоги частини третьої статті 24 Кодексу законів про працю України внаслідок допущення до роботи без укладення трудового договору фізичної особи ОСОБА_2 .

Так, з опису виявленого порушення слідує, що "з метою здійснення заходу державного контролю на предмет дотримання вимог законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин з працівниками 18 грудня 2019 року об 11 годині 15 хвилин, головним державним інспектором спільно з представниками ГУ ДФС у Полтавській області було здійснено вихід за місцем здійснення діяльності ФОП ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 , де з використанням відеотехніки зафіксовано наступне:

під час візиту державного інспектора на робочому місці продавця знаходилася особа чоловічої статі, яка здійснювала продаж товару магазину та представилась як ОСОБА_2 . Під час спілкування гр. ОСОБА_2 повідомив, що в даному магазині працює продавцем у Шатрового більше, ніж півроку, трудовий договір укладався, проте примірник трудового договору або його копія у нього відсутні. Від надання письмових пояснень ОСОБА_2 відмовився. О 12 годині 15 хвилин до магазину з`явився сам ФОП ОСОБА_1 та надав наступні документи: трудовий договір б/н від 18 грудня 2019 року, укладений між ним та гр ОСОБА_2 , згідно якого працівник ( ОСОБА_2 ) зобов`язується виконувати роботу за посадою продавця торгівельного залу; повідомлення про прийняття працівника на роботу ОСОБА_2 , яке подане до ГУ ДПС у Полтавській області (м. Полтава) 18 грудня 2019 року о 11:35:40 год., про що свідчить квитанція №2 за реєстраційним номером 36199639. Наказ та заява про прийняття на роботу ОСОБА_2 були відсутні (не надано). В ході проведення інспекційного відвідування 18 грудня 2019 року о 15 годині 40 хвилин ФОП ОСОБА_1 було надано заяву гр ОСОБА_2 від 17 грудня 2019 року про прийняття його на роботу продавцем торгівельного залу з 18 грудня 2019 року та наказ №1 від 18 грудня 2019 року про прийняття на роботу ОСОБА_2 з 18 грудня 2019 року. ФОП ОСОБА_1 надано письмові пояснення наступного змісту «Я, ОСОБА_1 , працюю за адресою: АДРЕСА_1 . Мною був прийнятий на роботу ОСОБА_2 18 грудня 2019 року, який приступив до своїх обов`язків в той день». Враховуючи вищевикладене, гр. ОСОБА_2 був допущений ФОП ОСОБА_1 до роботи продавця без належного оформлення трудових відносин" /а.с. 72-74/.

Примірник вказаного акту вручено ФОП ОСОБА_1 02 січня 2020 року, про що свідчить його підпис у примірнику такого акта /а.с. 73-зворот/.

Листом Управління Держпраці у Полтавській області №02-12/154 від 08 січня 2020 року ФОП ОСОБА_1 повідомлено про отримання 08 січня 2020 року акту державного інспектора праці №ПЛ6004/168/АВ від 02 січня 2020 року, що дає підстави для розгляду справи про накладення штрафу згідно статті 265 КЗпП України у термін, визначений пунктом 3 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №509 від 17 липня 2019 року.

Примірник вказаного листа надіслано ФОП ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу, внесену до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та вручено адресату 22 січня 2020 року /а.с.84-зворот/.

31 січня 2020 року начальником Управління Держпраці у Полтавській області Щербаком С.Л. винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ПЛ6004/168/АВ/П/ПТ/ТД-ФС, якою на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 141690,00 грн на підставі абзацу другого частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України за порушення вимоги частини третьої статті 24 КЗпП України в частині допущення працівника до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням керівника /а.с. 85-86/.

Не погодившись з діями Управління Держпраці у Полтавській області під час проведення перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та винесення постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ПЛ6004/168/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 31 січня 2020 року, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та аргументам учасників справи, які мають значення для правильного вирішення справи, суд виходить з такого.

Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначає Кодекс законів про працю України (далі - КЗпП України).

Відповідно до частини першої статті 259 КЗпПУ державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 96 від 11 лютого 2015 року, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Відповідно до Положення про Управління Держпраці у Полтавській області, затвердженого наказом Держпраці №8 від 04 лютого 2016 року, Управління Держпраці у Полтавській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), визначена Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №823 від 21 серпня 2019 року /далі - Порядок № 823 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин)/.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 823 заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Підстави для проведення інспекційного відвідування визначені пунктом 5 Порядку №823.

Так, згідно з пунктом 5 Порядку № 823 інспекційні відвідування проводяться з таких підстав: 1) звернення працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю; 2) звернення фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин; 3) рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4 - 7 цього пункту; 4) рішення суду; 5) повідомлення посадових осіб органів державного нагляду (контролю), правоохоронних органів про виявлені в ході виконання ними повноважень ознак порушення законодавства про працю щодо неоформлення та/або порушення порядку оформлення трудових відносин; 6) інформація: Держстату та її територіальних органів про наявність заборгованості з виплати заробітної плати; ДПС та її територіальних органів про: невідповідність кількості працівників роботодавця обсягам виробництва (виконаних робіт, наданих послуг) до середніх показників за відповідним видом економічної діяльності; факти порушення законодавства про працю, виявлені в ході здійснення повноважень; факти провадження господарської діяльності без державної реєстрації у порядку, встановленому законом, як суб`єкта господарювання; Пенсійного фонду України та його територіальних органів про: роботодавців, які нараховують заробітну плату 30 і більше відсоткам працівників менше мінімальної; роботодавців, в яких стосовно працівників відсутнє повідомлення про прийняття на роботу; роботодавців, в яких протягом місяця кількість працівників, що працюють на умовах неповного робочого часу, збільшилася на 20 і більше відсотків; фізичних осіб, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року; роботодавців, в яких стосовно працівників відсутні нарахування заробітної плати у звітному місяці, що завершився; роботодавців, в яких протягом року не проводилася індексація заробітної плати або сума підвищення заробітної плати становить менше суми нарахованої індексації; роботодавців, в яких 30 і більше відсотків фізичних осіб працюють на умовах цивільно-правових договорів; роботодавців із чисельністю 20 і більше працівників, в яких протягом місяця відбулося скорочення на 10 і більше відсотків працівників; 7) інформація профспілкових органів про порушення прав працівників, які є членами профспілки, виявлені у ході здійснення громадського контролю за додержанням законодавства про працю; 8) доручення Прем`єр-міністра України; 9) звернення Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини; 10) запит народного депутата України; 11) невиконання вимог припису інспектора праці.

Отже, підставою для інспекційного відвідування може бути рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4 - 7 цього пункту.

Матеріалами справи підтверджується, що підставою для інспекційного відвідування став наказ начальника Управління Держпраці у Полтавській області №274П від 17 грудня 2019 року щодо проведення заходу державного контролю стосовно позивача, який прийнятий відповідно до Плану спільних заходів з ГУ ДФС у Полтавській області щодо перевірки суб`єктів господарювання на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України №649-р від 05 вересня 2018 року на грудень.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України №649-р від 05 вересня 2018 року "Про заходи, спрямовані на детінізацію відносин у сфері зайнятості населення" доручено: Державній службі з питань праці, Державній фіскальній службі, Пенсійному фонду України, Національній поліції, іншим центральним органам виконавчої влади за участю органів місцевого самоврядування провести: починаючи з 5 жовтня 2018 р. в установленому порядку комплексні заходи, спрямовані на детінізацію зайнятості та доходів населення; до 5 жовтня 2018 р. інформаційно-роз`яснювальну кампанію про заплановані заходи та неприпустимість допуску до роботи найманих працівників без оформлення з ними трудових відносин; Міністерствам, іншим центральним органам виконавчої влади переглянути власні нормативно-правові акти та внести до них зміни з метою посилення контролю за оформленням трудових відносин з найманими працівниками; Державній фіскальній службі, Пенсійному фонду України, Національній поліції, іншим центральним органам виконавчої влади подавати щомісяця до 10 числа Державній службі з питань праці інформацію про проведену роботу для її узагальнення та подання до 15 числа Міністерством соціальної політики Кабінетові Міністрів України.

На виконання вказаного розпорядження в.о. начальника ГУ ДПС у Полтавській області Рябковою А. та начальником Управління Держпраці у Полтавській області Щербаком С. погоджено Перелік платників податків для проведення спільних заходів контролю ГУ ДПС у Полтавській області з Управлінням Держпраці у Полтавській області з питань дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з найманими особами на грудень 2019 року /а.с.70/, до якого включено ОСОБА_1 . На підставі зазначеного переліку Управлінням Держпраці у Полтавській області винесено наказ №274 від 17 грудня 2019 року "Про проведення заходів державного контролю" про проведення заходів державного контролю щодо відповідності вимогам законодавства про працю ФОП ОСОБА_1 .

Таким чином, довід позивача про відсутність підстав для проведення інспекційного відвідування суд визнає необґрунтованим.

Також суд відхиляє посилання позивача на норми частин першої та другої статті 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", адже ці норми відповідно до частини п`ятої статті 2 вказаного Закону не застосовуються при здійсненні заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, а відтак не встановлюють відповідні підстави для проведення відповідачем заходів державного нагляду (контролю).

Відповідно до пункту 8 Порядку №823 під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення, перед підписанням акта інспекційного відвідування надати копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та внести запис про його проведення до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності).

З огляду на положення наведеної норми, суд відхиляє довід позивача про порушення відповідачем процедури проведення інспекційного відвідування внаслідок непред`явлення інспектором праці направлення на проведення інспекційного відвідування та службового посвідчення перед початком такого відвідування та надання таких документів вже під час самого відвідування, оскільки наведеною нормою не встановлено вимоги надавати відповідні документи до початку інспекційного відвідування.

Пунктами 6 та 11 Порядку №823 передбачено, що під час підготовки до проведення інспекційного відвідування інспектор праці може одержати інформацію та/або документи, що стосуються предмета інспекційного відвідування, зокрема шляхом проведення аналізу наявної (доступної) інформації про стан додержання об`єктом відвідування законодавства про працю.

Документи, одержані під час підготовки до проведення інспекційного відвідування, що містять інформацію про порушення об`єктом відвідування вимог законодавства про працю, долучаються до матеріалів інспекційного відвідування.

Інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно мають право: 1) під час проведення інспекційних відвідувань за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, без попереднього повідомлення о будь-якій годині доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця; 2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги; 3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування, іншим особам, що володіють необхідною інформацією, запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення; 4) за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів; 5) на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування; 6) фіксувати проведення інспекційного відвідування засобами аудіо-, фото- та відеотехніки; 7) отримувати від органів державної влади, об`єктів відвідування інформацію та/або документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування.

Отже, під час підготовки до проведення інспекційного відвідування інспектор праці може одержати інформацію, що стосуються предмета інспекційного відвідування. За наявності службового посвідчення інспектори праці мають право наодинці або у присутності свідків ставити працівникам об`єкта відвідування, іншим особам, що володіють необхідною інформацією, запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення та фіксувати проведення інспекційного відвідування засобами аудіо-, фото- та відеотехніки.

А відтак, суд вважає неспроможним довід позивача про недопустимість здійснення відповідачем відеозапису, зафіксованого на диску, та надання його до суду в якості доказу вчинення позивачем порушення частини третьої статті 24 Кодексу законів про працю України.

Відповідно до пунктів 2-3 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 17 липня 2013 року /далі - Порядок № 509 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)/, штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту), керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами четвертим - шостим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи накладаються на підставі, зокрема акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників.

Справа про накладення штрафу (далі - справа) розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку. Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Судом встановлено, що лист Управління Держпраці у Полтавській області №02-12/154 від 08 січня 2020 року, яким повідомлено ФОП ОСОБА_1 про отримання 08 січня 2020 року акту державного інспектора праці №ПЛ6004/168/АВ від 02 січня 2020 року, надіслано позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу, внесену до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та вручено йому 22 січня 2020 року /а.с.84-зворот/.

Таким чином, твердження позивача про неповідомлення його про розгляд справи про накладення штрафу спростовується наявними у матеріалах справи доказами.

У постановах від 21 грудня 2018 року у справі №814/2156/16 та від 22 квітня 2019 року у справі №806/2143/18 Верховний Суд дійшов висновку, що одночасно положеннями статті 265 КЗпП України та частини третьої статті 41 КУпАП передбачено відповідальність за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) , проте штраф за частиною другою статті 265 КЗпП України є фінансовою санкцією, яка накладається постановою уповноваженої посадової особи Держпраці, а штраф за частиною третьою статті 41 КУпАП є адміністративною відповідальністю і накладається рішенням суду за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Беручи до уваги наведені висновки Верховного Суду та предмет позову у цій справі, суд відхиляє посилання позивача у заявах по суті (позовній заяві та запереченнях) на положення Кодексу України про адміністративні правопорушення, адже положення КУпАП не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Таким чином, суд доходить висновку про правомірність дій відповідача під час проведення інспекційного відвідування позивача, у зв`язку з чим відповідна позовна вимога задоволенню не підлягає.

Надаючи оцінку виявленому інспекційним відвідуванням порушенню вимоги частини третьої статті 24 Кодексу законів про працю України, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 21 КЗпП України /у редакції, чинній на момент проведення інспекційного відвідування/ трудовий договір - угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно з частиною третьою статті 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року №413 "Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу" визначено, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором одним із таких способів: засобами електронного зв`язку з використанням електронного цифрового підпису відповідальних осіб відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу та електронного підпису; на паперових носіях разом з копією в електронній формі; на паперових носіях, якщо трудові договори укладено не більше ніж із п`ятьма особами.

Інформація, що міститься у повідомленні про прийняття працівника на роботу, вноситься до реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

З аналізу цих норм КЗпП України та постанови Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року №413 вбачається, що працівник може бути допущений до роботи за трудовим договором лише після подання до територіального органу Державної фіскальної служби повідомлення про прийняття працівника на роботу за таким трудовим договором.

Судовим розглядом встановлено, що продавця ОСОБА_2 , який здійснював продаж товару, виявлено на робочому місці за місцем здійснення діяльності ФОП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) 18 грудня 2019 року об 11 годині 15 хвилин, тоді як згідно квитанції №2 за реєстраційним номером 36199639 /а.с. 80 зворот/ повідомлення про прийняття працівника на роботу ОСОБА_2 подано до ГУ ДПС у Полтавській області 18 грудня 2019 року об 11:35:40 год.

Вказані обставини зафіксовані в акті інспекційного відвідування №ПЛ6004/168/АВ від 02 січня 2020 року, який підписаний позивачем 02 січня 2020 року без зауважень та заперечень, та позивачем не спростовані ані у письмових поясненнях, наданих ФОП ОСОБА_1 Управлінню Держпраці у Полтавській області від 20 грудня 2019 року та Головному управлінню ДПС у Полтавській області від 18 грудня 2019 року /а.с.75, 83/, ані у ході судового розгляду справи (в позовній заяві та відповіді на відзив).

Більш того, з відеозапису, дослідженого судом, вбачається, що ОСОБА_2 працює у ФОП ОСОБА_1 більше ніж півроку.

Таким чином, суд доходить висновку про доведеність факту порушення позивачем вимоги частини третьої статті 24 КЗпП України та не знаходить ознак протиправності винесеної відповідачем постанови про накладення штрафу №ПЛ6004/168/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 31 січня 2020 року.

Проте, суд не може залишити поза увагою останні законодавчі зміни в частині підходів до відповідальності за порушення правил оформлення трудових відносин, які сталися під час розгляду судом цієї справи.

Так, Законом України "Про внесення змін до Кодексу законів про працю України" від 12 грудня 2019 року №378-IX, який набрав чинності 02 лютого 2020 року, внесено, зокрема, зміни до частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України - абзац другий замінено двома новими абзацами.

Відповідно до абзаців другого та третього частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі:

- фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження;

- вчинення порушення, передбаченого абзацом другим цієї частини, повторно протягом двох років з дня виявлення порушення - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення.

Метою таких змін, на переконання суду, є ліквідація економічно необґрунтованих штрафних санкцій за порушення норм трудового законодавства України та зупинення процесу руйнування малого та середнього бізнесу в Україні у зв`язку із застосуванням нищівних за своїм розміром штрафних санкцій.

Отже, відповідно до чинного на момент розгляду справи законодавства про працю, в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) вперше, в тому числі фізичною особою - підприємцем, яка використовує найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.

Тобто законодавцем прийнято нормативно-правовий акт, який пом`якшує відповідальність особи.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) від 09.02.1999 №1-рп/99 визначено, що "за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Конституція України, закріпивши частиною першою статті 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права. Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього."

Таким чином, до ФОП ОСОБА_1 , який є платником єдиного податку 2 групи відповідно до витягу з електронного кабінету платника податку /а.с. 17/, за вперше вчинене правопорушення у вигляді фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) має бути застосовано попередження.

Враховуючи викладене, постанова Управління Держпраці у Полтавській області №ПЛ6004/186/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 31 січня 2020 року підлягає скасуванню у порядку застосування судом частини першої статті 58 Конституції України та Закону України "Про внесення змін до Кодексу законів про працю України" від 12 грудня 2019 року №378-IX.

Скасування в такому порядку акту індивідуальної дії не передбачає визнання його протиправним.

Відтак, вимога позивача про визнання оскаржуваної постанови №ПЛ6004/186/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 31 січня 2020 року протиправною задоволенню не підлягає, оскільки остання прийнята відповідно до чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства.

Отже, позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, частиною восьмою цієї статті передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Зважаючи на те, що спір у цій справі виник внаслідок неправильних дій позивача, суд вважає за необхідне повністю покласти на позивача понесені ним судові витрати у цій справі.

Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Управління Держпраці у Полтавській області (вул. Пушкіна, буд. 119, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 39777136) про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови №6004/186/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 31 січня 2020 року задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами Управління Держпраці у Полтавській області №6004/186/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 31 січня 2020 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги у порядку, встановленому статтею 297 з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням пункту 3 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.І. Слободянюк