Справа № 640/9627/20
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2020-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

06 травня 2020 року м. Київ № 640/9627/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Шулежко В.П., розглянувши заяву про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни про визнання протиправними та скасування постанов,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - заявник) з позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправними та скасувати: постанову від 23.01.2020 ВП №61052683 про стягнення з боржника основної винагороди; постанову від 14.04.2020 ВП №61052683 про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження.

Одночасно з позовом подано заяву про забезпечення позову, в якій заявник просить зупинити виконання постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. від 23.01.2020 ВП №61052683 про стягнення з боржника основної винагороди та постанови від 14.04.2020 ВП №61052683 про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження.

Заява обґрунтована тим, що постанови не відповідають вимогам законодавства, підстав для стягнення з нього коштів за цими постановами немає, оскільки підставою для стягнення основної винагороди у межах виконавчого провадження здійснюється у разі фактичного виконання рішення. Однак заявник наголошує, що він не сплачував кошти на виконання рішення суду та виконавчих листів. На його думку, відповідно до ч.11 ст.31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» стягнення з боржника додаткових витрат, крім визначених Міністерством юстиції України, не допускається, до того ж, приватним виконавцем не надано розрахунку понесених додаткових витрат. Також, заявник зазначив, що на даний час здійснюється примусове виконання оскаржуваних постанов. На підставі викладеного, заявник вважає, що невжиття заходів забезпечення позову істотно може ускладнити ефективний захист його інтересів та поновлення прав.

Частиною першою статті 154 КАС України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

При вирішенні заяви про забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з частиною другою статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами частин першої, другої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Аналізуючи вказані вище норми у сукупності, суд зазначає, що заходи забезпечення адміністративного позову мають вживатись виключно у двох випадках: 1) якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача (фізичної або юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), яка в майбутньому зробить неможливим їх захист або ускладнить виконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; 2) якщо є очевидні ознаки протиправності рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, що призводить до порушення прав, свобод та інтересів позивача.

Таким чином, процесуальний закон наділяє суд повноваженнями на вжиття заходів забезпечення позову. При цьому, заходи забезпечення позову повинні обиратися судом з урахуванням дотримання балансу між правами та інтересами позивача, за захистом яких він звернувся, та наслідками впливу таких заходів на права та свободи заінтересованих осіб. Однак, передумовою для вжиття таких заходів з урахуванням положень частини другої статті 151 КАС України є існування та встановлення судом обставин, визначених частиною другою статті 150 КАС України.

На думку суду, заявником не доведено очевидної протиправності оскаржуваних постанов приватного виконавця щодо визначення суми основної винагороди та додаткових витрат. Обставини правомірності визначення основної суми винагороди приватного виконавця та визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження підлягають встановленню під час судового розгляду справи по суті.

Також суд вважає необґрунтованими доводи заявника про неможливість відновлення порушеного права в разі стягнення основної суми винагороди та додаткових витрат, оскільки в разі скасування судом відповідних постанов приватного виконавця, стягнута сума підлягатиме поверненню. Доказів того, що стягувата сума призведе до значних наслідків не надано.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено існування обставин, вказаних у частині другій статті 150 КАС України, у зв`язку із чим в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись статтями 150-154, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ст.256 КАС України. Ухвала суду може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції відповідно до ч. 8 ст. 154 КАС України у порядку та строки, встановлені статтями 293-297 КАС України.

Суддя В.П. Шулежко