Справа № 160/13353/19
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2020-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ніколайчук С.В.,
при секретарі судового засідання Федуркіній А.В.,
без участі представників сторін
26 грудня 2019 року головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Павлоградський завод технологічного обладнання», у якій позивач просить:
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що заборгованість товариства з обмеженою відповідальністю «Павлоградський завод технологічного обладнання» перед бюджетом виникла по орендній платі з юридичних осіб та по податку на додану вартість у розмірі, яка по теперішній час не погашена відповідачем у добровільному порядку у встановлений законодавством термін, тому підлягає примусовому стягненню в судовому порядку.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.01.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
Справу призначено до розгляду в підготовчому засіданні на 21.01.2020 року.
В судове засідання, призначене на 21.01.2020 року представники сторін не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
21.01.2020 року відкладено розгляд справи на 20.02.2020 року для виклику представників сторін.
На виконання вимог ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.01.2020 року на адресу суду від відповідача 07.02.2020 року надійшов відзив на позовну заяву.
В наданому до суду відзиві зазначено, що податковий орган не врахував факт постійного зменшення розміру орендованої ТОВ «Павлоградський завод технологічного обладнання» земельної ділянки на протязі 2017-2019 років, чим завищив розмір податкових зобов'язань відповідача. Невірне (завищене) визначення розміру основного боргу стало наслідком неправильного нарахування (завищення) штрафних санкції та пені, які не підляга ють стягненню. У зв'язку з поданням позивачем позовної заяви до суду 26.12.2019 року з відповідача не можуть бути стягнуті будь-які грошові зобов'язання (в тому числі нараховані штрафні санкції, пені), по яким закінчився строк давності, тобто які виникли до 26.12.2016 року.
В судове засідання, призначене на 20.02.2020 року представники сторін не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.02.2020 року продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів. Підготовче засідання призначено на 05.03.2020 року.
05.03.2020 року позивачем надано суду відповідь на відзив, в якій зазначено, що податковим органом були враховані факти постійного зменшення розміру орендованої земельної ділянки ТОВ «Павлоградський завод технологічного обладнання». Зменшення нарахування в ІКПП та погашення податкового боргу відбулось на суму 1904346,86 грн. Сума до стягнення заявлена в межах 1095 днів, є узгодженою та підлягає стягненню судом.
В судовому засіданні 05.03.2020 року вирішено закрити підготовче провадження у справі та призначити справу до розгляду по суті на 02.04.2020 року.
13.03.2020 року від представника відповідача до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідачем зазначено, що позивачем стягується сума, значно більша ніж нарахована відповідачем податковими деклараціями з орендної плати за землю за вересень 2017 року-вересень 2019 року. Сума боргу в податку на додану вартість заявлена поза межами строку давності для звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу.
В судове засідання, призначене на 02.04.2020 року представники сторін не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, розгляд справи вирішено відкласти на 28.04.2020 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.04.2020 року витребувано у сторін справи додаткові докази.
21.04.2020 року від представника відповідача надійшли письмові пояснення з викладенням правової позиції, аналогічній викладеній раніше у відзиві та запереченням на відповідь на відзив.
Представники сторін в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Оскільки у суду достатньо доказів для прийняття рішення у справі, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності представників сторін.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
Відповідно до чинного законодавства відповідач є платником податків, зборів (обов`язкових платежів) і перебуває на податковому обліку у Західно-Донбаському управлінні ГУ ДПС у Дніпропетровській області з 27.10.2004 року.
Згідно з п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній ) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлену цим Кодексом.
Зі змісту п.46.1 ст.46 Податкового кодексу України вбачається, що податкова декларація, розрахунок, - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.
Відповідно до п.п.36.1-36.3 ст.36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та боргу в порядку і строки, визначені цим Кодексом. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
В позовній заяві зазначено, що підставами нарахування податкових зобов'язань ТОВ «Павлоградський завод технологічного обладнання», за якими обліковується податковий борг з орендної плати з юридичних осіб, є наступні обставини:
Таким чином, податковий борг по орендній платі з юридичних осіб за вказаною декларацією складає 516 177,57 грн;
Таким чином, податковий борг по орендній платі з юридичних осіб за вказаною уточнюючою декларацією складає 449 898,60 грн.;
Таким чином, податковий борг по орендній платі з юридичних осіб за вказаною декларацією складає 1 375 661,93 грн.;
Таким чином, податковий борг по орендній платі з юридичних осіб за вказаною декларацією складає 619 938,27 грн.
Крім того, в зв'язку з несвоєчасною сплатою узгоджених грошових зобов'язань орендній платі з юридичних осіб, платнику відповідно до п.п. 129.1.1ст. 129 Податкового кодексу України на пеня у розмірі 537587,58 грн. та 64 256,14грн.
Суд не погоджується з наведеними розрахунками сум зобов'язань за податковими деклараціями з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) з наступних підстав.
Проте, крім звітної декларації за 2017 рік, товариство з обмеженою відповіда льністю "Павлоградський завод технологічного обладнання" подало ще й уточнюючу декларацію за 2017 рік, якою податкові зобов'язання зменшувалися.
Таке зменшення податкових зобов'язань сталося у зв'язку з тим, що у товариства з обмеженою відповідальністю "Павлоградський завод технологічного об ладнання" зменшився розмір орендованої земельної ділянки.
Підставою для цього було рішення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області № 643-21/VII від 04.04.2017 р. «Про затвердження технічної документації із зем леустрою щодо поділу земельної ділянки та передачу земельних ділянок в користу вання». Цим рішенням скасовано чинність діючого договору оренди земельної ділянки.
Позивач в позовній заяві вказує всю цю суму як податковий борг за 2018 рік, але це не відповідає дійсності, оскільки позивачем не взято до уваги той факт, що товариство з обмеженою відповідальністю "Павлоградський завод технологічного обладнання" за 2018 рік подало уточнюючий розрахунок.
Крім звітної декларації за 2018 рік, товариство з обмеженою відповідальні стю "Павлоградський завод технологічного обладнання" подало ще й уточнюючу декларацію за 2018 рік, якою податкові зобов'язання зменшувалися і яку податко вий орган не врахував.
Таке зменшення податкових зобов'язань сталося у зв'язку з тим, що у товариства з обмеженою відповідальністю "Павлоградський завод технологічного об ладнання" зменшився розмір орендованої земельної ділянки.
Підставою для цього було рішення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області № 1247-37/VII від 19.06.2018 р. «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки та передачу земельних ділянок в користу вання». цим рішенням скасовано чинність діючого договору оренди земельної ділянки.
Таким чином, позивач не взяв до уваги зміну у 2018 році розміру орендованої відповідачем земельної ділянки та відповідну зміну розміру орендної плати за землю, що призвело до завищення відповідачу суму податкових зобов'язань та нарахувань пені.
Позивач в позовній заяві вказує всю цю суму як податковий борг за 2019 рік, але це не відповідає дійсності, оскільки позивачем не взято до уваги той факт, що товариство з обмеженою відповідальністю "Павлоградський завод технологічного обладнання" за 2019 рік подало уточнюючий розрахунок.
Крім звітної декларації за 2019 рік, товариство з обмеженою відповідальні стю "Павлоградський завод технологічного обладнання" подало ще й уточнюючу декларацію за 2019 рік, якою податкові зобов'язання зменшувалися і яку податко вий орган не врахував.
Так, 16.10.2019 року товариство з обмеженою відповідальністю "Павлоградський завод технологічного обладнання" подало податкову декларацію з плати за землю за 2019 рік реєстраційний № 29799700 тип декларації - уточнююча декларація. Згідно цієї уточнюючої податкової декларації податкові зобов'язання з оренд ної плати за землю за 2019 рік зменшувалися на суму 255 948,85 грн.
Таке зменшення податкових зобов'язань сталося у зв'язку з тим, що у товариства з обмеженою відповідальністю "Павлоградський завод технологічного обладнання" зменшився розмір орендованої земельної ділянки.
Підставою для цього було рішення Павлоградської міської Ради Дніпропетровської області № 1708-51/VІІ від 21.06.2019 «Про затвердження технічної документації із зем леустрою щодо поділу земельної ділянки та передачу земельних ділянок в користування». Цим Рішенням скасовано чинність діючого договору оренди земельної ділянки.
Таким чином, позивач не взяв до уваги зміну у 2019 році розміру орендованої відповідачем земельної ділянки та відповідну зміну розміру орендної плати за землю, що призвело до завищення відповідачу суму податкових зобов'язань та нарахувань пені.
Сума орендної плати за землю, з урахуванням уточнюючих розрахунків, по періодах складає:
- вересень 2017 року - листопад 2017 року - 114638,50 грн. щомісячно;
- грудень 2017 року - 114643,29 грн.;
- січень 2018 року - травень 2018 року - 114638,49 грн. щомісячно;
- липень 2018 року - вересень 2018 року - 2163,84 грн. щомісячно;
Таким чином, фактично задекларована відповідачем сума орендної плати за землю по податковим деклараціям та уточнюючим розрахункам за період з вересня 2017 року по вересень 2019 року складає 1890237,46 грн., а не 2961676,37 грн., які рахує позивач і з яких, в подальшому, розраховує заборгованість та пеню.
Відповідно до п. 129.1, п. 129.2 ст. 129 Податкового кодексу України нарахування пені розпочинається:
- при нарахуванні суми грошового зобов'язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов'язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);
- при нарахуванні суми податкового зобов'язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов'язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов'язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);
- при нарахуванні суми податкового зобов'язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, - після спливу 90 календарних днів (270 календарних днів у разі здійснення платником податків самостійного коригування відповідно до підпункту 39.5.4 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу), наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов'язання.
У разі скасування нарахованого контролюючим органом грошового зобов'язання (його частини) у порядку адміністративного та/або судового оскарження пеня за період заниження такого грошового зобов'язання (його частини) скасовується.
Отже, на підставі вищевикладеного, суд робить висновок, що оскільки податковим органом не правильно нараховано основну суму боргу з орендної плати за землю по податковим деклараціям, то і сума пені, також, нарахована не вірно, тому суд вважає позовні вимоги в частині стягнення пені по земельному податку в сумі 601843,72 грн. неправомірними і відмовляє в цій частині позову.
Докази оскарження в установленому законом порядку зазначених податкових повідомлень-рішень суду не надано.
Оскільки у встановлений законодавством строк товариство з обмеженою відповідальністю "Павлоградський завод технологічного об ладнання" не сплатило самостійно визначені та узгоджені податкові зобов`язання, вони набули статусу податкового боргу.
Таким чином, з урахуванням здійсненого перерахунку суми орендної плати за землю з юридичних осіб за період з 2017-2019 роки, підтвердженою під час розгляду справи судом, та сум узголджених податкових зобов'язань по вказаним вище податковим повідомленням-рішенням вірною сумою заборгованості з орендної плати за землю є сума у розмірі 181840,33 грн., яка підлягає стягненню судом з відповідача.
Підставами нарахування грошових зобов'язань товариства з обмеженою відповідальністю "Павлоградський завод технологічного об ладнання", за якими рахується податковий борг з податку на додану вартість, є проведення ГУ ДФС у Дніпропетровській області камеральних перевірок податкової звітності, про що складено наступні акти перевірки:
- на підставі п.п. 191. 1.1 п. 19.1 ст.19, п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, у порядку підпункту 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 та ст. 76 кодексу проведено камеральну перевірку з питання своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних складених за грудень 2016 року, про що складено акт від 06.02.2018 №5392/04-36-12-10/33019165.
- на підставі п.п. 191.1.1 п. 19.1 ст.19, п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, у порядку підпункту 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 та ст. 76 кодексу проведено камеральну перевірку з питання своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість за період жовтень 2014 року, про що складено акт від 24.06.2019 №3490 36-54-41/33019165.
Крім того, в зв'язку з несвоєчасною сплатою узгоджених грошових зобов'язань платнику відповідно до п.п.129.1 ст.129 ПК України нарахована пеня у розмірі 6 036,12 грн. та 5000,85 грн.
Відтак, сума до стягнення у розмірі 55 грн. позивачем не обґрунтована та не підтверджена долученими до матеріалів справи доказами, а тому сума до стягнення по податку на додану вартість підлягає частковому задоволенню без врахування 55 грн.
Докази оскарження в установленому законом порядку зазначених вище податкових повідомлень-рішень суду не надано.
Оскільки у встановлений законодавством строк товариство з обмеженою відповідальністю "Павлоградський завод технологічного об ладнання" не сплатило самостійно визначені та узгоджені податкові зобов`язання, вони набули статусу податкового боргу.
Крім того, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи доводи відповідача про пропуск строку звернення з позовом про стягнення сум по таким податковим повідомленням-рішенням, оскільки вони заявлені до стягнення в межах 1095 днів з дня винесення податкових повідомлень-рішень, а доводи відповідача стосуються періодів до 2016р., за які нарахованні зобов'язання у цих податкових повідомленнях-рішення. Такі доводи відповідача матимуть значення лише при оскарженні ним вказаних рішень, а допоки вони не оскаржені у визначеному законом порядку вважаються узгодженими.
Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України визначено обов`язок платника податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом, та п. 57.1 ст. 57 ПК України, згідно якого платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом, підприємством не сплачено суму самостійно визначеного грошового зобов`язання протягом строку, визначеного Податковим кодексом України.
Згідно з вимогами п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У відповідності до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження , але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Згідно з п.87.1 ст.87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також сум надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.
Контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі (п.п.95.1, 95.2 ст.95 Податкового кодексу України).
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.
Відповідно до ст.59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
У відповідності до приписів п.60.6 ст.60 Податкового кодексу України на суму збільшення податкового боргу окрема податкова вимога не надсилається.
Податковий борг виник (не переривається) 30.01.2014 року, у зв'язку з чим Західно-Донбаською ОДПІ в автоматичному режимі сформовано та вручено посадовій особі ТОВ «ПЗТО» податкову вимогу від 30.01.2014 №401-15.
Відповідно до п.59.5 ст.59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі, якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається.
У зв`язку з тим, що відповідач не відреагував на вищезазначені податкові вимоги та не погасив заборгованість, інші вимоги податковим органом не формувались.
Згідно з ст.ст.67, 68 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори у порядку і у розмірах, встановлених законом, неухильно додержуватися Конституції України та законів України.
Підпунктом 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України встановлено обов`язок платника податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.
Докази сплати відповідачем наявної у нього заборгованості по податковим повідомленням-рішенням, які є узгодженими, як і докази оскарження їх у встановленому законом порядку у справі відсутні, тому в цій частині позов підлягає задоволенню.
Частиною 1 п.95.3 ст.95 Податкового кодексу України передбачено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Згідно з ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Статтею 124 Конституції України визначено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а частиною 2 статті 19 Конституції України - що органи державної влади (до яких належать органи державної податкової служби) та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд зазначає, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз (ч. 2. ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).
В даному випадку, такі витрати не мали місце.
Керуючись ст.ст. 241-246, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 08 травня 2020 року.

Суддя С.В. Ніколайчук