Справа № 813/1432/16
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2020-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

30 квітня 2020 рокуЛьвівСправа № 813/1432/16 пров. № 857/13074/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Старунського Д. М.
суддів -Качмара В. Я.
Курильця А. Р.

за участю секретаря судового засідання Кітраль Х.І.

представника позивача Кравця В.Ю.

розглянувши у судовому засіданні в місті Львові заяву представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Львівській області на додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року у справі №813/1432/16 за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішення про анулювання єдиного податку, акта перевірки,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 17.10.2019 звернувся в суд із заявою, в якій просив стягнути з відповідача понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3000 грн. 00 коп.

Додатковим судовим рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року заяву задоволено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (м.Львів, вул.Стрийська, 35, ) на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), 3000 (три тисячі) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

За результатами апеляційного розгляду справи, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2020 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишено без задоволення, а додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року у справі №813/1432/16 - без змін.

29.01.2020 на адресу суду апеляційної інстанції від представника позивача надійшло клопотання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у справі, в розмірі 2000,00 грн.

Відповідач подав відзив на заяву, в якому просив відмовити у її задоволенні.

У судовому засіданні представник позивача просив задовольнити подану ним заяву.

Відповідач в судове засідання не прибув, про дату, час і місце апеляційного розгляду був повідомлений належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України, вважає за можливе розглядати справу за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, проаналізувавши матеріали справи, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для задоволення клопотання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У відповідності до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини другої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до частини четвертої статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Аналогічна правова норма закріплена у ч. 3 ст. 143 КАС України, якою передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу (ч. 5 ст. 143 КАС України).

З матеріалів справи судом апеляційної інстанції встановлено, що представником позивача до закінчення судових дебатів, а саме у відзиві на апеляційну скаргу (а.с. 133) було заявлено клопотання про понесення додаткових судових витрат у вигляді витрат на правову допомогу. 21.01.2020 (згідно поштового штампу на конверті) представник позивача звернуся до суду апеляційної інстанції із клопотанням, яким просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн.

Встановлено, що на підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача були надані наступні докази: копію квитанції №01/01/20 від 16 січня 2020 року, підписаної платником та адвокатом без вказаної суми та яка не є доказом оплати послуг адвоката, а також копію акта №1 від 16.01.2020 надання послуг до Договору про надання правової допомоги №19/04 від 19.04.2019.

Однак, позивачем не надано розрахунку наданих послуг з врахуванням вимог чинного законодавства, звіту з детальним описом робіт, а також належного документа про оплату позивачем вказаних послуг.

Таким чином, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу, відтак суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відсутні підстави для їх відшкодування.

Керуючись статтями 132, 134, 143, 243, 252, 313, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Д. М. Старунський
судді В. Я. Качмар
А. Р. Курилець
Повний текст ухвали складено та підписано 06.05.2020