Справа № 163/1824/19
Суддя: Чишій С. С.
Дата ухвалення: 2020-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 163/1824/19
Провадження № 2-а/163/14/20
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2020 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Чишія С.С.

з участю секретаря Голядинець О.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Махнюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП № 1 Любомльського ВП ГУНП у Волинській області Крата Станіслава Ігоровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

У позовній заяві ОСОБА_1 просить постановити рішення про скасування постанови відповідача серії ДПО18 № 325238 від 07.09.2019 року в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, якою на нього накладено стягнення у вигляді 425 гривень штрафу.

Свої вимоги обґрунтував тим, що з оскаржуваною постановою він не згідний, вважає її незаконною та надуманою. Цією постановою відповідач визнав його винним у порушенні пунктів 9.2, 9.4 Правил дорожнього руху 07.09.2019 року о 00:56 годині по вулиці Незалежності в місті Любомль під час керування автомобілем "Фольксваген", номерний знак НОМЕР_1 . Стверджує, що правопорушення він не скоював, оскаржувана постанова складена з порушеннями його прав, визначених ст.268 КУпАП, в постанові відсутні посилання на належні та допустимі докази. Крім цього, відповідачем його було позбавлено права користуватись юридичною допомогою адвоката, хоча він наполягав на цьому.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали з наведених у ньому підстав та просили його задовольнити.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань з приводу процедури розгляду справи не подав, як і не подав відзиву на позовну заяву у визначений судом строк.

З огляду на викладене суд розглянув справу за наявними у ній доказами в порядку письмового провадження відповідно до ч.9 ст.205 КАС України.

Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини.

Згідно з оскаржуваною постановою серії ДПО18 № 325238 від 07.09.2019 року позивача притягнуто до відповідальності за те, що він 07.09.2019 року о 00:56 годині по вулиці Незалежності в місті Любомль, керуючи автомобілем "Фольксваген", номерний знак НОМЕР_1 , завчасно не подав сигнал покажчиком повороту в населеному пункті при зміні напрямку руху, чим порушив п.п.9.2, 9.4 Правил дорожнього руху.

Як наслідок, позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Частина 2 статті 122 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність, в тому числі, за порушення правил … користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку ...

Пунктом 9.2 в Правил дорожнього руху визначено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: перед початком руху і зупинкою; перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Пунктом 9.4 Правил дорожнього руху встановлено, що подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху.

Свої заперечення винуватості позивач обґрунтовує тим, що правопорушення він не скоював; постанова складена в порушення вимог ст.268 КУпАП; в оскаржуваній постанові відсутні посилання на належні та допустимі докази; був позбавлений в праві користуватись юридичною допомогою адвоката.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Перелік доказів, якими доводиться вина особи у справах про адміністративні правопорушення, визначений ч.1 ст.251 КУпАП.

Будь-яких доказів у відповідності до ст.251 КУпАП на підтвердження винуватості позивача та самих обставин події, зокрема пояснень, матеріалів фото- чи відео-фіксації відповідач суду не подав, прав наданих ст.44 КАС України не реалізував, хоча в оскаржуваній постанові зазначає, що до постанови додається відеозапис.

Власне візуальне спостереження відповідача в розумінні ст.251 КУпАП не є належним доказом на ствердження винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Частиною 1 ст.268 КУпАП встановлено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Отже, доводи позивача належними та допустимими доказами не спростовані.

Згідно із ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За змістом ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів в справі про адміністративні правопорушення покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У зв`язку наведеним фактичні обставини, на які позивач покладається як на підставу своїх вимог, суд під час розгляду справи в силу ч.2 ст.77 КАС України вважає доведеними.

Отже, в силу наведених норм та з огляду на встановлені у справі фактичні обставини вбачаються підстави для висновку про те, що винуватість позивача у вчиненні порушення Правил дорожнього руху не доведена, відтак оскаржувана постанова винесена без законних на те підстав, є протиправною і підлягає скасуванню.

Згідно п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Вищенаведене дає підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Згідно із ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 року у справі № 543/775/17 зазначила, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VI, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України "Про Державний бюджет на 2020 рік" розмір такого прожиткового мінімуму визначено у 2102 гривні.

Отже, у справі за позовом ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 420,40 гривень (2102 х 0,2).

Відповідач ОСОБА_2 виносив оскаржувану постанову в порядку ч.2 ст.222 КУпАП від імені органу Національної поліції. Таким органом відповідно до ст.13 Закону України "Про Національну поліцію" є Головного управління Національної поліції у Волинській області.

Відтак, в користь держави за рахунок бюджетних асигнувань з ГУНП у Волинській області слід стягнути судовий збір в сумі 420,40 гривень.

Керуючись ст.ст.242-247, 286 КАС України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити повністю.

Постанову інспектора СРПП № 1 Любомльського ВП ГУНП у Волинській області Крата Станіслава Ігоровича від 07.09.2019 року серії ДПО18 № 325238 про накладення на ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП стягнення у вигляді 425 гривень штрафу скасувати.

Провадження в справі за постановою про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 325238 закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Волинській області в користь держави 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня складення повного рішення через Любомльський районний суд.

Відповідно до п.3 Прикінцевих положень КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), … строки … апеляційного оскарження … продовжуються на строк дії такого карантину.

Ім`я позивача - ОСОБА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 .

Ім`я відповідача - інспектор СРПП № 1 Любомльського ВП ГУНП у Волинській області Крат Станіслав Ігорович; службова адреса: вулиця Володимирська 3, місто Любомль Волинської області.

Дата складення повного рішення - 12 травня 2020 року.

Головуючий: суддя С.С.Чишій