Справа № 340/31/19
Суддя: Г.М. Момонт
Дата ухвалення: 2020-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2020 року м. Кропивницький Справа №340/31/19

провадження № 2-ап/340/21/19

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Момонт Г.М., розглянув в порядку спрощеного провадження (письмового провадження) в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області

про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про:

- визнання протиправною відмови Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області в наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Ізмайлівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області;

- зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області надати дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Ізмайлівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 20.11.2018 р. ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області із заявою про виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства на території Ізмайлівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області. Листом від 17.12.2018 р. №Г-16284/0-8026/0/17-18 відповідачем повідомлено, що у Головного управління відсутні підстави для задоволення заяви з наведенням, в якості обґрунтування ч.5 ст.116 ЗК України, без зазначення обставин на яких ґрунтується правове обґрунтування. Представник позивача вважає, що відмовляючи йому в задоволенні заяви, відповідач порушив норми Земельного кодексу України та принцип розсудливості, оскільки дії відповідача спрямовані на перешкоджання позивачу в реалізації його права отримати дозвіл на розробку проекту землеустрою.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву у якому він заперечив щодо задоволення позову (а.с.18-21). Представник відповідача вказує, що 17.12.2018 р. листом №Г-16284/0-8026/0/17-18 Головне управління розглянувши заяву позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства на території Ізмайлівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області повідомило, що згідно інформації територіального відділу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області вказана земельна ділянка у зверненні віднесена до земель переданих у постійне користування згідно державного акту на право постійного користування на землю, тож враховуючи вказане Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області вважає за доцільне відмовити у задоволенні заяви позивача. Окрім того, з посиланням на правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 31.01.2018 р. у справі №814/741/16 та від 14.03.2018 р. у справі №804/3703/16, представник відповідача зазначає, що дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не є рішенням, без якого не може бути реалізоване право на отримання земельної ділянки у власність, а тому відмова відповідного органу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, навіть якщо вона, на думку особи, є протиправною, не має наслідком порушення прав та інтересів особи, яка має намір отримати земельну ділянку.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.01.2019 р. відкрито спрощено позовне провадження (без виклику сторін) (а.с.2-3).

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06.02.2019 р. закрито провадження у справі відповідно до п.1 ч.1 ст.238 КАС України (а.с.26-28).

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.04.2019 р. скасовано ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06.02.2019 р., а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с.46-48).

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21.05.2019 р. справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.58-59).

20.06.2019 р. проведено перше судове засідання та розпочато розгляд справи по суті (а.с.88).

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.05.2020 р. відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про заміну неналежного відповідача (а.с.90).

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

20.11.2018 р. ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області із заявою від 20.11.2018 р. про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства на території Ізмайлівської сільської ради Олександрійського району (а.с.13). До заяви додано графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки; копію паспорта, ідентифікаційного номера та копію посвідчення учасника бойових дій (а.с.8-11).

Листом від 17.12.2018 р. №Г-16284/0-8026/0/17-18 Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повідомило ОСОБА_1 про відмову в задоволенні заяви, оскільки відповідно до ч.5 ст.116 Земельного кодексу України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку встановленому законом (а.с.7).

Згідно з ч.2 ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до п.«б» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

При цьому, з огляду на зміст пп.«в» ч.3 ст.116 Земельного кодексу України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

На підставі п.«б» ч.1 ст.121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства не більше 2,0 гектара.

Згідно з ч.4 ст.122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

З огляду на п.1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 р. №15 Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Відповідно до п.7 зазначеного Положення Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно з п.1 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 р. №308 Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане.

Тобто у даному випадку суб`єктом, уповноваженим на розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності є Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області.

На підставі ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч.6, 7 ст.118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, ч.7 ст.118 Земельного кодексу України визначає вичерпний перелік підстав для відмови у надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Як встановлено судом, у листі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 17.12.2018 р. №Г-16284/0-8026/0/17-18 не наведено жодної з підстав для відмови визначених ч.7 ст.118 Земельного кодексу України.

Натомість єдиною підставою для відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у розмірі 2,00 га для ведення особистого селянського господарства вказано ч.5 ст.116 Земельного кодексу України відповідно до якої земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

У відзиві на позовну заяву представником відповідача зазначено, що згідно інформації територіального відділу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області вказана земельна ділянка у зверненні віднесена до земель переданих у постійне користування згідно державного акту на право постійного користування на землю. При цьому до відзиву додано копію державного акта на право постійного користування землею серії КР №00042 від 08.08.1994 р., виданого ОСОБА_2 (а.с.22-23).

Разом з тим, представником позивача надано до суду копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 24.06.2016 р. Ізмайлівською сільською радою Олександрійського району Кіровоградської області, відповідно до якого ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.35).

З огляду на державний акт на право постійного користування землею серії КР №00042 від 08.08.1994 р., зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №42, ОСОБА_2 на підставі рішення V сесії Олександрійської районної ради народних депутатів від 12.04.1991 р. №62, ХІV сесії Олександрійської районної ради народних депутатів Олександрійського району Кіровоградської області від 26.11.1993 р. №189 надано в постійне користування земельну ділянку площею 44,8 га, розташовану на території Ізмайлівської сільської ради (а.с.22-23).

Частиною 1 статті 92 Земельного кодексу України визначено, що право постійного користування земельною ділянкою це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Зі змісту частини 2 статті 92 Земельного кодексу України встановлено, що передача земельної ділянки у постійне користування громадянам не передбачена.

Відповідно до ч.1 ст.125 Земельного кодексу України, в редакції чинній на час прийняття кодексу, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Згідно з ч.1 ст.126 Земельного кодексу України, в редакції чинній на час прийняття кодексу, право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Статтею 131 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Укладення таких угод здійснюється відповідно до Цивільного кодексу України з урахуванням вимог цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.407 Цивільного кодексу України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (далі землекористувач).

Право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) може відчужуватися і передаватися у порядку спадкування, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті.

Згідно з ч.1 ст.1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Таким чином, право користування земельною ділянкою, яке виникло в особи на підставі державного акта на права постійного користування землею без укладення договору про право користування земельною ділянкою із власником землі, припиняється зі смертю особи, якій належало таке право і не входить до складу спадщини.

Викладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, наведеною у постановах від 17.10.2018 р. у справі №376/2038/14-ц та від 14.11.2018 р. у справі №648/829/15-ц.

Отже, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області листом від 17.12.2018 р. №Г-16284/0-8026/0/17-18 відмовило ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою з підстав, які не передбачені ч.7 ст.118 Земельного кодексу України.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що відмовляючи позивачу у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у розмірі 2,00 га для ведення особистого селянського господарства Головне управління Держземагентства у Кіровоградській області вчинило саме дії, а не бездіяльність. При цьому відповідач діяв не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, не обґрунтовано та не пропорційно.

Посилання представника відповідача на правовий висновок Верховного Суду, висловлений в постановах від 31.01.2018 р. у справі №814/741/16 та від 14.03.2018 р. у справі №804/3703/16 суд вважає безпідставним, оскільки Верховний Суд у постанові від 17.12.2018 р. у справі №509/4156/15-а (провадження №К/9901/7504/18) відступив від правового висновку, висловленого у постанові від 14.03.2018 р. у справі №804/3703/16 (провадження №К/9901/1529/17), що рішення суб`єкта владних повноважень на стадії надання дозволу на розробку проекту землеустрою не має правового значення і не порушує прав особи та сформував новий правовий висновок.

Так, з огляду на правовий висновок Верховного Суду, наведений у постанові від 17.12.2018 р. у справі №509/4156/15-а (провадження №К/9901/7504/18), частина десята статті 118 ЗК України у взаємозв`язку із положеннями Кодексу адміністративного судочинства і конституційним правом особи на судовий захист, свідчить про те, що відмова органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою може бути предметом судового оскарження, оскільки, фактично, створює перешкоди для подальшого позитивного вирішення питання на користь особи, яка замовила і розробила проект землеустрою всупереч відмові у наданні такого дозволу. У випадку звернення зацікавленої особи з позовом до суду, адміністративний суд повинен надати правову оцінку діям суб`єкта владних повноважень при прийнятті того чи іншого рішення та перевірити його відповідність критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та які закріплені у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

За таких умов та з урахуванням висновків суду стосовно протиправності саме дій відповідача, суд вважає за доцільне визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області щодо відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Ізмайлівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, викладеної у листі від 17 грудня 2018 року №Г-16284/0-8026/0/17-18.

Вирішуючи позовну вимогу про зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Ізмайлівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, суд враховує наступне.

Пунктом 21 Розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України установлено, що з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності.

Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» від 10.07.2018 р. №2498-VIII набрав чинності з 01 січня 2019 року.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 18.04.2019 р. №11-1343/14-19-СГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» передано Приютівській селищній раді (ОТГ) у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 3897,4920 га, які розташовані на території Приютівської селищної ради, Войнівської, Головківської, Протопопівської, Ізмайлівської, Костянтинівської сільських рад Олександрійського району, Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, (які увійшли до складу Приютівської селищної ради (ОТГ)), згідно з актом приймання-передачі (а.с.73, 74).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено, що 06.05.2019 р. проведено державну реєстрацію права комунальної власності Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:9216 загальною площею 15,9441 га (а.с.70-72).

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-019 від 28.05.2019 р. земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:9216 за формою власності є комунальною формою власності Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, при цьому відображено право постійного користування земельною ділянкою ОСОБА_2 (а.с.75-80).

Частиною 1 статті 83 Земельного кодексу України встановлено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

З огляду на п.«а», «б» ч.1 ст.12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Суд враховує, що земельна ділянка щодо якої позивач звернувся до відповідача за отриманням дозволу на розроблення проекту землеустрою, з травня 2019 року перебуває у комунальній власності Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області. Зазначені обставини унеможливлюють прийняття Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області жодного рішення щодо розпорядження такою земельною ділянкою, у тому числі і щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Зважаючи на викладене, позовна вимога про зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області надати дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Ізмайлівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, задоволенню не підлягає.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. №3674-VI позивач звільнений від сплати судового збору як учасник бойових дій (а.с.11), доказів понесення інших судових витрат до суду не надано.

Відповідачем також не надано до суду доказів понесення судових витрат, які б підлягали розподілу відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297, 382 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (м. Кропивницький, вул. Академіка Корольова, 26, ) щодо відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Ізмайлівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, викладеної у листі від 17 грудня 2018 року №Г-16284/0-8026/0/17-18.

3. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного рішення.

Дата складання повного рішення суду 04 травня 2020 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.М. Момонт