Справа № 540/687/20
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2020-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2020 р.м.ОдесаСправа № 540/687/20
Головуючий в 1 інстанції: Гомельчук С.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів - Танасогло Т.М., Єщенка О.В.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 6 квітня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У квітня 2020 року ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі - ГУ ПФУ в Херсонській області), в якому просив:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ у Херсонській області щодо призначення та виплати ОСОБА_1 пенсії у розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений законом з дати призначення пенсії;

- зобов`язати ГУ ПФУ у Херсонській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 у розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений законом з дати призначення з 06.03.2002 року та виплатити недоплачену частину пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 6 квітня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 разом з доданими документами повернуто позивачу.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення суду не ґрунтується на положеннях норм процесуального права, а тому є незаконною та необґрунтованою, та такою, що підлягає скасуванню.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи викладені в апеляційній скарзі, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 зазначав, що ухвалою від 18 березня 2020 року окружного суд запропонував позивачу протягом десяти днів з дати вручення вказаної ухвали усунути недоліки позовної заяви. Зазначену ухвалу надіслано позивачу разом із супровідним листом від 18 березня 2020 року, вих. № 540/687/20/5609/20 р., за адресою, вказаною позивачем в позовній заяві, а саме: АДРЕСА_1 (а. с. 27).

Однак, як зазначено окружним судом в своєму рішенні та підтверджено матеріалами справи, згідно витягу з офіційного сайту ПАТ "Укрпошта" поштове відправлення, яким позивачу направлено ухвалу, за штрих - кодом № 861 повернулося до суду 25.03.2020 року з позначкою «за закінченням встановленого строку зберігання» (а. с. 28-31).

Приймаючи рішення про повернення позову ОСОБА_1 , що відповідно до приписів ч. 11 ст. 127 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Отже, з огляду на вказану вище норму, ухвала про залишення позовної заяви без руху вважається врученою позивачу належним чином 25 березня 2020 року, у зв`язку із чим, десятиденний строк на усунення недоліків позову сплинув 3 квітня 2020 року, а тому є підстави для повернення позовної заяви позивачу.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції не правильним та таким, що не відповідає вимогам Конституції України та КАС України.

Відповідно до частини 6 статті 251 КАС України днем вручення судового рішення у тому числі є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно із інформацією, зазначеною у повідомленні про вручення поштового відправлення із штриховим ідентифікаторам №861, копію ухвали скаржнику не вручено, а поштове відправлення повернуто до суду з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

Положення КАС України не передбачають повернення рекомендованих листів з відміткою «за закінченням терміну зберігання», така відмітка не передбачена як причина невручення судового рішення. Ця відмітка не розкриває суті причини неможливості вручити адресату відповідний рекомендований лист.

Отже, подібна відмітка не дає суду обґрунтованих процесуальних підстав для визначення факту належного повідомлення сторони у судовій справі, зокрема не визначає чи адресат відмовився від отримання судового повідомлення, чи адресат відсутній, чи особу, якій адресовано судове рішення, не виявлено за місцем проживання.

Відповідно до частини першої статті 131 КАС України учасники судового процесу зобов`язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Дослідивши матеріали справи колегією суддів встановлено, що представник позивача при зверненні до суду з позовом крім поштової адреси позивача, вказав також свою поштову адресу, телефон, а також свою електронну адресу, проте суд першої інстанції отримавши конверт (поштове відправлення) з зазначенням причин не вручення «за закінченням встановленого строку зберігання», не вжив всіх необхідних заходів щодо повідомлення представника позивача про залишення апеляційної скарги без руху, оскільки в матеріалах справи відсутні докази надсилання представнику позивача вказаної ухвали чи то на поштову адресу, чи то на електрону адресу зазначену в позові.

Апеляційний суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), сформульовану в рішенні від 8 листопада 2018 року, у справі «Созонов та інші проти України», в якій ЄСПЛ зазначив, що загальна концепція справедливого судочинства, яка охоплює основний принцип, згідно з яким провадження має бути змагальним, вимагає, щоб особа була поінформована про порушення справи. Принцип рівності вимагає, щоб кожній стороні була надана розумна можливість представити свою справу за умов, які не ставлять її в істотно несприятливе становище у порівнянні з іншою стороною. ЄСПЛ дійшов до висновку, що на національні суди покладено обов`язок з`ясувати, чи були повістки чи інші судові документи завчасно отримані сторонами та, за необхідності, зобов`язані фіксувати таку інформацію у тексті рішення. У разі невручення стороні належним чином судових документів, вона може бути позбавлена можливості захищати себе у провадженні.

Частинами 1 та 2 статті 320 КАС України встановлено, що підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи викладені обставини та докази у їх сукупності, колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставин, що мають значення для справи та неправильно застосовано норм процесуального права, що призвело до обмеження права позивача на судовий захист, регламентованого, зокрема, статтею 55 Конституції України та статтею 5 КАС України, а також неправильного вирішення питання про повернення позовної заяви.

Аналогічна позиція висловлена в рішенні Верховного Суду від 12 серпня 2019 року у справі №1340/5463/18 (провадження К/9901/14336/19).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, беручи до уваги не вжиття судом першої інстанції всіх можливих заходів щодо повідомлення позивача про залишення його позову без руху, необізнаність позивача про судове рішення, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції про повернення позовної заяви, і відповідно до вимог частини 1 статті 320 КАС України, направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 311, 312, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 6 квітня 2020 року скасувати.

Справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії направити до Херсонського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Димерлій О.О.
Судді Єщенко О.В. Танасогло Т.М.