Справа № 160/3113/20
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2020-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 травня 2020 року Справа № 160/3113/20
19 березня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
1. Визнати дії головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні та нарахуванні пенсії на пільгових умовах незалежно від віку з 21.01.2020 року відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 05.11.1991 р. з подальшими змінами та доповненнями, як особі, що має право на пенсію на пільгових умовах, що була зайнята на роботах за списком робіт і професій - за Списком №1, затверджуваним постановою Кабінетом Міністрів України від 31.03.1994 р. № 202 -неправомірними;
2. Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку відповідно до статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 05.11.1991 р. з подальшими змінами та доповненнями періоди:
- «Шахта «Зоря» Торезьке ВО по видобутку вугілля «Торезантрацит» з 30.03.1998 р. по 05.04.1998 р. - учень гірничоробочого підземного; з 06.04.1998 р. по 15.05.1998 р. - навчання за професією гірничоробочого підземного на курсах при філії УКК; з 16.05.1998 р. по 22.10.1998 р. - гірничоробочий підземний 3 розряду.
- «Шахта «Зоря» ВО по видобутку вугілля «Сніжнеантрацит» з 03.11.1999 р. по 24.09.2000 р. - гірничоробочий підземний 3 розряду; з 25.09.2000 р. по 08.12.2000 р. - навчання за професією гірничоробочого очисного забою при філії УКК ДХК «Торезантрацит»; з 09.12.2000 р. по 05.06.2003 р. - гірничоробочий очисного забою 5 розряду.
- АТЗТ «Угольинвест» з 18.06.2003 р. по 03.09.2005 р. - гірничоробочий очисного забою 5 розряду.
- ВП «Шахта «Зоря» ДІЇ «Сніжнеантрацит» з 12.09.2005 р. по 02.11.2008 р. - гірничоробочий очисного забою 5 розряду; з 03.11.2008 р. по 18.02.2009 р. - курси при УКК ДП «Торезантрацит» за професією машиніст гірничих виїмкових машин; з 19.01.2009 р. по 28.10.2014 р. - машиніст гірничих виїмкових машин 6 розряду.
3. Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області/нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах незалежно від віку відповідно до статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 05.11.1991 р. з подальшими змінами та доповненнями, як особі, що має право на пенсію на пільгових умовах, що була зайнята на роботах за списком робіт і професій - за Списком № 1, затверджуваним постановою Кабінетом Міністрів України від 31.03.1994 р. № 202, починаючи - з 21.01.2020 року.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що дії відповідача є неправомірними щодо не зарахування до пільгового стажу період роботи, де позивач працював повний робочий день на роботах за Списком № 1 із шкідливими і важкими умовами праці виробництв, професій, посад і показників, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України та має необхідний стаж для призначення пільгової пенсії незалежно від віку. Вказані обставини підтверджуються копіями документів, проте відповідачем відмовлено у призначені пільгової пенсії незалежно від віку, з чим позивач не погодився та звернувся з даним позовом до суду, позовні вимоги просив задоволити в повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 березня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі №160/3113/20 та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до п.3 ч.6 ст.12 КАС України дана справа є справою незначної складності та згідно з ст. ст. 257, 263 КАС України розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Згідно з п.3 ч.6 ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України дана справа є справою незначної складності та згідно з ст. ст. 257, 263 Кодексу адміністративного судочинства України розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідно до ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Частиною другою статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Враховуючи, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно з приписами ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснювалося.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 березня 2020 року від відповідача було витребувано належним чином завірену копію пенсійної справи та запропоновано у разі невизнання позову протягом 15 днів з моменту отримання ухвали суду надати відзив на позовну заяву, але відповідач правом на надання відзиву не скористався.
04 травня 2020 року на виконання вимог ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 березня 2020 року на адресу суду надійшла належним чином завірена копія пенсійної справи ОСОБА_1 та відзив на позовну заяву.
В наданому до суду відзиві відповідачем зазначено, що відмова в призначенні пенсії на пільгових умовах є обґрунтованою та такою, що відповідає чинному пенсійному законодавству, оскільки у позивача відсутній необхідний пільговий стаж для призначення пенсії за Списком № 1. Зокрема, відділом з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не підтверджено періоди роботи для зарахування до пільгового стажу за списком №1 з 030.03.1998 р. по 28.10.2014 р. з підстав відсутності відомостей про роботи повний робочий день під землею, проведення атестації робочого місця за результатами роботи. За документами, наданими для призначення пенсії, стаж позивача за списком №1 зараховано з 03.12.2014 р. по 31.12.2019 р., що не достатньо для призначення пенсії на пільгових умовах.
З урахуванням наведеного, головне управління пенсійного фонду України у задоволенні позовних вимог просило відмовити.
04 травня 2020 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій підтримано позицію, викладену у позовній заяві.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
ОСОБА_1 21.01.2020 року звернувся до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Листом від 28.01.2020 року № 770/03.05-17 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав у призначенні пенсії на пільгових умовах, з підстав відсутності достатнього пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах.
Зокрема, у даному листі зазначено, що відповідно до п. 20 порядку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.081993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка
У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розмішуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Підставою для зарахування певного періоду роботи до роботи, яка дає право на пенсію на пільгових умовах є насамперед наявність посади (професії) та виробництва у відповідному Списку, а також зайнятість виконанням робіт передбачених Списками №1 і №2, на протязі повного робочого дня, а також підтвердження шкідливих умов праці працівника після 21 серпня 1992 року результатами атестації робочих місць за умовами праці (не менш ніж 80%) установленого для такого виробництва.
В довідці від 28.12.2019 №586, зазначено, що ОСОБА_1 з 03.12.2014 р. по 31.12.2019 р. працював у ВСП "Шахтоуправління Дніпровське" ПрАт "Павлоградвугілля" на посаді підземного машиніста гірничих виїмкових машин з повним робочим днем у шахті, відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України " Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Тобто, для визначення права на пільгову пенсію пільговий стаж роботи складає 5 років 29 днів. Загальний стаж роботи на 20.01.2020 складає 20 років 7 місяців 25 днів.
Позивач, вважаючи, що рішення та дії пенсійного органу щодо відмови йому у призначені пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Пенсійне забезпечення» з урахуванням Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є неправомірними та такими, що порушують гарантовані Конституцією України соціальні права позивача на пенсійне забезпечення, звернувся до суду з даним позовом.
Суд, розглянувши справу по суті, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України передбачено, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та інших випадках, передбачених законом.
Згідно з ч. 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Частиною 2 ст. 24 Закону № 1058-IV передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до п.п. 2 п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ від 25.11.2005 року № 22-1, до заяви для призначення пенсії за віком додаються, зокрема, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 року № 637. За період роботи, починаючи з 01.01.2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку, надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за формою згідно з додатком 1 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління ПФУ від 18.06.2014 року № 10-1, а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 цього Положення.
Частиною 2 ст. 24 Закону № 1058-IV передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до п.п. 2 п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ від 25.11.2005 року № 22-1, до заяви для призначення пенсії за віком додаються, зокрема, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 року № 637. За період роботи, починаючи з 01.01.2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку, надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за формою згідно з додатком 1 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління ПФУ від 18.06.2014 року № 10-1, а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 цього Положення.
Частиною 4 ст. 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до ст. 56 Закону України від 54.11.1991 р. № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Пунктом "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Статтею 100 Закону України „Про пенсійне забезпечення" визначено право на пільгове пенсійне забезпечення особам, які мають на день введення в дію цього Закону (на 1 січня 1992 року) стаж на роботах, що давали право на пенсію на пільгових умовах.
Пунктом 11 Порядку № 18-1 передбачено, що для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, об`єднаних управлінь, за місцем проживання (реєстрації) такі документи: 1) заяву про підтвердження стажу роботи; 2) документи, які підтверджують факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні) - щодо підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01 липня 2004 року та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр); 3) трудову книжку; 4) документи, видані архівними установами, зокрема: довідку про заробітну плату; копії документів про проведення атестації робочих місць; копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності - довідку про їх відсутність). У разі необхідності заявник може подавати інші документи, які можуть підтверджувати виконання робіт, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.
Згідно з п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 року, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
У вищевказані спірні періоди роботи позивача діяли Списки, затверджені Постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956, Постановою Ради Міністрів СРСР № 10 від 26.01.1991 та Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162.
Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Так у п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637, також визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Відповідно до вказаного вище Порядку № 637 за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
За правилами п.3 Порядку №637 в редакції станом на час звернення позивача до управління Пенсійного фонду України, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Пунктом 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 за № 383, визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року.
Отже, основним документом для призначення пенсії на пільгових умовах є трудова книжка.
Разом з тим, для підтвердження пільгового стажу лише на підставі трудової книжки існує певна вимога, визначена в абз.4, 5 п.2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 № 58, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.08.93 за № 110, згідно яких якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Виходячи з наведених правових норм, суд зазначає, що первинні документи вимагаються лише у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах. Необхідними умовами для пільгового стажу є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що належать до списку №1 або списку № 2.
Відповідно до записів трудової книжки ( НОМЕР_2 ) позивач працював:
-з 30.03.1998 року прийнятий учнем гірничого підземного на шахта "Зоря" Торезське ВО, з 06.04.1998 року по 15.05.1998 року навчався по професії гірничий підземний на курсах при УКК;
- з 16.05.1998 року по 22.10.1998 року - гірничий підземний;
- з 03.11.1999 року прийнятий гірничим підземним 3 розряду до шахти "Зоря" ВО по видобутку вугілля "Сніжнеантрацит", з 25.09.2000 року по 08.12.2000 року навчався за професією гірничий очисного вибою;
- з 09.12.2000 року по 05.06.2003 року - працював гірничим очисного вибою 5
-з 18.06.2003 року прийнятий гірничим очисного вибою 5 розряду до ЗАТ "Вугілляінвест" з випробувальним терміном на 1 місяць, з 03.09.2005 року звільнено за власним бажанням;
-з 12.09.2005 року по 18.01.2011 року - працював на посаді гірничого очисного вибою 5 розряду у ВП "шахта Зоря" ДП "Сніжнеантрацит", з 03.11.2008 року по 18l.O2.2009 року закінчив курси машиніста гірничих виймальних машин;
- з 19.01.2011 року по 28.10.2014 року - працював машиністом гірничих виймальних машин 6 розряду на ВП "шахта Зоря" ДП "Сніжнеантрацит";
- з 03.12.2014 року по час звернення до суду (19.03.2020 р.) - працює машиністом гірничих виймальних машин з им днем у шахті на ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" ВСП иіння Дніпровське".
Однак, відповідачем не зараховано до пільгового стажу позивача періоди роботи з 030.03.1998 р. по 28.10.2014 р. з підстав відсутності відомостей про роботи повний робочий день під землею, проведення атестації робочого місця за результатами роботи, а саме:
- "Шахта "Зоря" Торезьке ВО по видобутку вугілля "Торезантрацит" з 30.03.1998 р. по 05.04.1998 р. - учень гірничоробочого підземного; з 06.04.1998 р. по 15.05.1998 р. - навчання за професією гірничоробочого підземного на курсах при філії УКК; з 16.05.1998 р. по 22.10.1998 р. - гірничоробочий підземний 3 розряду;
- "Шахта "Зоря" ВО по видобутку вугілля "Сніжнеантрацит" з 03.11.1999 р. по 24.09.2000 р. - гірничоробочий підземний 3 розряду; з 25.09.2000 р. по 08.12.2000 р. - навчання за професією гірничоробочого очисного забою при філії УКК ДХК "Торезантрацит"; з 09.12.2000 р. по 05.06.2003 р. - гірничоробочий очисного забою 5 розряду;
- АТЗТ "Угольинвест" з 18.06.2003 р. по 03.09.2005 р. - гірничоробочий очисного забою 5 розряду;
- ВП "Шахта "Зоря" ДП "Сніжнеантрацит" з 12.09.2005 р. по 02.11.2008 р. -гірничоробочий очисного забою 5 розряду; з 03.11.2008 р. по 18.02.2009 р. - курси при УКК ДП "Торезантрапит" за професією машиніст гірничих виїмкових машин; з 19.01.2009 р. по 28.10.2014 р. - машиніст гірничих виїмкових машин 6 розряду.
Суд зазначає, що відсутність у відповідача даних про проведення атестації робочого місця позивача, не може бути підставою для невизнання того, що це місце роботи та умови його роботи підпадають під дію Списку № 1 або Списку № 2, тому, що обов`язок про проведення атестації робочих місць покладено саме на керівників підприємств, за бездіяльність яких розивач, як працівник, відповідальності нести не може.
Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Частиною другою пункту 4 зазначеного Порядку, встановлено, що відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. Таким чином законодавцем покладено обов`язок проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому її непроведения не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.
Таким чином суд робить висновок, що відповідачем безпідставно не було зараховано до стажу роботи ОСОБА_1 в шкідливих умовах за Списком № 1 увесь період його роботи, необхідний для призначення пільгової пенсії.
За таких обставин, суд вважає, що відповідачем неправомірно відмовлено позивачу у зарахуванні спірного стажу його роботи, оскільки стаж роботи позивача підтверджено відповідними доказами, наявними в матеріалах справи.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання нарахувати та виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах, то суд зазначає, що не наділений відповідними повноваженнями, зокрема, проводити розрахунок страхового стажу позивача, оскільки це є дискреційні повноваження органів Пенсійного фонду України.
Частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Зі змісту вказаної норми, можна зробити висновок, що при розгляді справи, суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас, суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.
У зв`язку з вищевикладеним, відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за потрібне вийти за межі позовних вимог, оскільки це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача.
Відповідно до ч.4 ст. 245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Оскільки відповідачем не проводився розрахунок страхового стажу позивача з урахуванням періодів, врахованих судом у цьому рішенні, то суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання нарахувати та виплачувати пенсію за віком, проте, вважає за потрібне зобов`язати головне управління Пенсійного фонду у Дніпропетровській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії та проведення розрахунку пільгового стажу позивача для призначення пенсії з урахуванням правової позиції, викладеної в цьому рішенні.
Частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Згідно з частиною 2 статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
З урахуванням наведеного, виходячи із системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в їх сукупності, суд зробив висновок, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до часткового задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України відповідно до задоволених вимог позивача.
Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 840,80 грн, що документально підтверджується квитанцією № 30372127-1 від 12.03.2020 року.
Враховуючи задоволення основної частини позовної заяви ОСОБА_1 суд вважає за можливе присудити всі здійснені позивачем документально підтверджених судових витрат з головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, а саме, судового збору у розмірі 840,80 грн.
Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними дії головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні та нарахуванні пенсії на пільгових умовах незалежно від віку з 21.01.2020 року відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 05.11.1991 р. з подальшими змінами та доповненнями, як особі, що має право на пенсію на пільгових умовах, що була зайнята на роботах за списком робіт і професій - за Списком №1, затверджуваним постановою Кабінетом Міністрів України від 31.03.1994 р. № 202.
Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку відповідно до статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 05.11.1991 р. з подальшими змінами та доповненнями періоди:
- «Шахта «Зоря» Торезьке ВО по видобутку вугілля «Торезантрацит» з 30.03.1998 р. по 05.04.1998 р. - учень гірничоробочого підземного; з 06.04.1998 р. по 15.05.1998 р. - навчання за професією гірничоробочого підземного на курсах при філії УКК; з 16.05.1998 р. по 22.10.1998 р. - гірничоробочий підземний 3 розряду.
- «Шахта «Зоря» ВО по видобутку вугілля «Сніжнеантрацит» з 03.11.1999 р. по 24.09.2000 р. - гірничоробочий підземний 3 розряду; з 25.09.2000 р. по 08.12.2000 р. - навчання за професією гірничоробочого очисного забою при філії УКК ДХК «Торезантрацит»; з 09.12.2000 р. по 05.06.2003 р. - гірничоробочий очисного забою 5 розряду.
- АТЗТ «Угольинвест» з 18.06.2003 р. по 03.09.2005 р. - гірничоробочий очисного забою 5 розряду.
- ВП «Шахта «Зоря» ДІЇ «Сніжнеантрацит» з 12.09.2005 р. по 02.11.2008 р. - гірничоробочий очисного забою 5 розряду; з 03.11.2008 р. по 18.02.2009 р. - курси при УКК ДП «Торезантрацит» за професією машиніст гірничих виїмкових машин; з 19.01.2009 р. по 28.10.2014 р. - машиніст гірничих виїмкових машин 6 розряду.
Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області повторно розглянутиа заяву від 21 січня 2020 року про призначення пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах з урахування правової позиції, викладеної у цьому рішенні.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук