Справа № 160/10029/19
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2019-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Тулянцевої І.В.
розглянувши у місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, третя особа - ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -
16 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Дніпровської міської ради, третя особа - ОСОБА_2 , в якій просить:
- визнання протиправним та скасувати рішення про відмову у розгляді питання про надання поштової адреси №8/21-531 від 05 серпня 2019 року;
- зобов`язати Дніпровську міську раду розглянути питання про надання адреси квартирі, що утворилася шляхом виділення 66/100 часток квартири АДРЕСА_1 , відповідно до Положення щодо адресації об`єктів нерухомого майна у м.Дніпропетровську, затвердженого рішенням Дніпропетровської міської ради №42/35 від 29.05.2013 року.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що 25.07.2019 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 була подана до Дніпровської міської ради заява про присвоєння поштової адреси квартирі по АДРЕСА_1 . Однак, згідно з відповіддю № 8/21-531 від 05 серпня 2019 року їй було відмовлено. Вважає таку відмову протиправною, оскільки позивачем були надані всі необхідні документи для присвоєння об`єкту власності поштової адреси.
Ухвалою суду від 22.10.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Цією ж ухвалою відповідачам надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
18 листопада 2019 року відповідачем - Дніпровською міською радою подано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що у своєму позові позивач посилається на те, що просив надати окрему поштову адресу квартирі, яка утворилася шляхом виділення 66/100 часток квартири АДРЕСА_1 , проте жодних документів на підтвердження вказаного факту надано не було. Оскільки присвоєння нової поштової адреси можливе лише після поділу або виділу частини нерухомого майна в натурі, або новоствореному об`єкту нерухомості і підставою для отримання нової поштової адреси є результат такого поділу, виділу або визнання права власності на новостворене майно, відповідач вважає, що у спірних правовідносинах діяв у межах та у спосіб, визначені законодавством.
Третя особа правом подання пояснень щодо позову або відзиву не скористалась.
За правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності (частина 1 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, далі - КАС України).
Частиною 5 статті 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Згідно зі статтею 258 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
25 липня 2019 року позивач звернулась до Дніпровської міської ради із заявою про присвоєння поштової адреси, у якій, посилаючись на те, що ОСОБА_1 разом із сестрою ОСОБА_2 були придбані 66/100 часток квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 70,5 кв.м., житловою площею 46,2 кв.м. на підставі договору купівлі-продажу від 06.11.2014. Після виділення вказаної частки в натурі, підготовки технічної документації, реконструкції та введення в експлуатацію, позивач із третьою особою отримали приміщення із відокремленим входом та комунікаціями загальною площею 44,7 кв.м., житловою 16,8 кв.м. З огляду на те, що постійно виникають непорозуміння із постачальниками комунальних послуг, позивач просила винести рішення про присвоєння поштової адреси, що утворилася внаслідок виділення 66/100 часток квартири АДРЕСА_1 .
До вказаної заяви позивачем було додані наступні документи: копію паспорту та ІПН ОСОБА_1 ; копію паспорту та ІПН ОСОБА_2 ; посвідчену копію договору купівлі-продажу від 06 листопада 2014 року про придбання 66/100 часток квартири АДРЕСА_1 ; посвідчену копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 19.07.2019; посвідчену копію технічного паспорту на квартиру від 23 жовтня 2017 року; посвідчену копію декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що зареєстрована управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради 22 травня 2017 року.
Суд зауважує, що вищевказаних документів позивачем до суду не надано.
Листом Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 05.09.2019 №8/21-531 «Про надання інформації щодо присвоєння адреси» повідомлено, що відповідно до Положення щодо адресації об`єктів нерухомого майна у м. Дніпрі, затвердженого рішенням Дніпропетровської міської ради №42/35 від 29.05.2013 року, та Тимчасового порядку реалізації експериментального проекту з присвоєння адрес об`єктам будівництва та об`єктам нерухомого майна, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.03.2019 №367, приміщення та квартири у будинках (будівлях) не можуть мати окремої адреси. Однією з підстав для зміни адреси об`єкта нерухомого майна є об`єднання, поділ об`єкта нерухомого майна, виділення частки з об`єкта нерухомого майна, крім квартир, житлових або нежитлових приміщень тощо. На підставі викладеного не вбачається можливість присвоїти окрему адресу квартири у житловому будинку.
Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернулась до суду із даним позовом.
Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість вказаних висновків відповідача і винесених на підставі таких висновків спірного акту індивідуальної дії на відповідність вимогам частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, проаналізувавши положення законодавчих актів, якими врегульовані спірні правовідносини, суд при винесенні рішення виходить з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 356 Цивільного кодексу України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Відповідно до частини першої статті 364 Цивільного кодексу України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Згідно частини першої статті 367 Цивільного кодексу України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.
Згідно з частиною другою статті 367 Цивільного кодексу України, у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.
Згідно з п. 41 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР) визначено, що прийняття рішень адміністративно-територіального устрою в межах і порядку, визначеному цим законом належить до виконавчої компетенції сільських, селищних, міських рад.
Відповідно п.п.10 п.б ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до делегованих повноважень органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема: облік та реєстрація відповідно до закону об`єктів нерухомого майна незалежно від форм власності. При цьому, п.п.2 п.б статті 31 цього Закону передбачено, що до делегованих повноважень виконавчого органу ради віднесено, зокрема: організація роботи, пов`язаної зі створенням і веденням містобудівного кадастру населених пунктів.
Пунктом 2 ч.1 ст.37 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо питань адміністративно-територіального устрою в порядку і межах повноважень, визначених законом.
З аналізу викладених норм можна дійти висновку, що питання організації адміністративно-територіального устрою, включаючи питання присвоєння адреси об`єктам нерухомості, відноситься до повноважень місцевої ради, яка здійснює повноваження на відповідній території.
Правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів встановлює Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI (далі - Закон № 3038-VI).
Відповідно до частини 5 статті 26-3 Закону № 3038-VI адреса присвоюється, змінюється, коригується, анулюється, зокрема, виконавчим органом сільської, селищної, міської ради - у разі, якщо об`єкт знаходиться у межах території, на яку поширюються повноваження сільської, селищної, міської ради. У містах з районним поділом за рішенням міських рад повноваження щодо присвоєння, зміни, коригування, анулювання адрес можуть делегуватися виконавчим органам районних в місті рад.
Згідно із частиною 9 статті 26-3 Закону № 3038-VI адреса вважається зміненою, присвоєною, анульованою з дня внесення до Реєстру будівельної діяльності інформації про її коригування.
Як передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2011 року №559 «Про містобудівний кадастр» на міському рівні в систему містобудівного кадастру вводяться відомості, зокрема, про реєстр назв вулиць та інших поіменованих об`єктів місцевості на підставі топографічних планів, офіційних довідників та рішень органів місцевого самоврядування про найменування (перейменування) вулиць та інших поіменованих об`єктів місцевості; реєстр адрес на території міста на підставі топографічних планів та рішень органів місцевого самоврядування про присвоєння та зміну адрес об`єктів на території міста (п.30).
Відповідно п.2.2. вищезазначеної Інструкції поділ на самостійні об`єкти нерухомого майна проводиться відповідно до законодавства з наданням кожному об`єкту поштової адреси.
Спори щодо поділу об`єктів нерухомого майна вирішуються в судовому порядку (п.2.7. Інструкції).
Аналіз змісту вказаних норм права дає підстави вважати, що присвоєння нової поштової адреси можливе лише після поділу або виділу частини нерухомого майна в натурі, або новоствореному об`єкту нерухомості і підставою для отримання нової поштової адреси є результат такого поділу, виділу або визнання права власності на новостворене майно.
У свою чергу, задля ідентифікації об`єктів нерухомого майна та відокремлення об`єктів нерухомості серед інших, Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868 (далі -Порядок) визначено подання документа, що підтверджує присвоєння новоствореному об`єкту нерухомого майна окремої адреси (пункт 58).
Отже, у разі утворення двох самостійних об`єктів їм має бути присвоєна окрема адреса уповноваженими на те органами.
З аналізу вказаних норм вбачається, що присвоєння окремої поштової адреси можливе, в тому числі, в результаті виділення окремого об`єкта нерухомого майна із складу об`єкта нерухомого майна.
Як зазначає позивачка у позові, на підставі договору купівлі - продажу від 06.11.2014 року нею та її сестрою - ОСОБА_2 було придбано 66/100 частини (по 33/100 частині кожній) квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 70,5 кв. м, житловою площею 46,2 кв. м. У вказаному приміщенні після виділення в натурі була проведена реконструкція та об`єкт був введений в експлуатацію. Приміщення після реконструкції має окремий вхід та обладнано самостійними комунікаціями, що підтверджено декларацією про готовність до експлуатації об`єкта, зареєстрованою Управлінням державного архітектурно - будівельного контролю Дніпропетровської міської ради 22.05.2017 року (копії вказаних документів були надані ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до відповідача разом із заявою від 25.07.2019 року).
Відповідачем вказані обставини не спростовуються.
З наведеного слідує, що виділення окремого об`єкта нерухомого майна (66/100 частини квартири АДРЕСА_1 ) із складу об`єкта нерухомого майна - квартира АДРЕСА_1 відбулось в результаті виникнення права власності у ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на частку нерухомого майна (по 33/100 кожній) на підставі договору купівлі - продажу квартири за вищезазначеною адресою.
Згідно з пунктами 1.1 та 1.2 Положення про Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради, затвердженого Рішенням Дніпровської міської ради від 24.10.2018 року № 50/36 (далі - Положення № 50/36), Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради (далі- Департамент) є виконавчим органом Дніпровської міської ради. Департамент підзвітний і підконтрольний Дніпровській міській раді, підпорядкований виконавчому комітету, міському голові.
Пунктом 3.4.21 Положення № 50/36 визначено, що Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради упорядковує адресацію об`єктів містобудування, у тому числі, готує проекти розпоряджень міського голови про присвоєння адрес будівлям та спорудам на території міста.
З аналізу наведених норм судом зроблено висновок, що саме до повноважень Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради відноситься розгляд питань щодо присвоєння адреси об`єктам нерухомого майна, в тому числі і квартирам (їх часткам, виділеним в натурі) та підготовка проектів розпоряджень міського голови про присвоєння таких адрес.
У відповіді від 05.08.2019 року за вих. №8/21-531 Департамент по роботі з активів Дніпровської міської ради, як на підставу відмови у підготовці проекту розпорядження міського голови про присвоєння поштової адреси виділеного окремого об`єкту нерухомості посилається на те, що відповідно до Положення щодо адресації об`єктів нерухомого майна у м. Дніпрі, затвердженого рішенням Дніпропетровської міської ради від 29.05.2013 року №42/35 та Тимчасового порядку реалізації експериментального проекту з присвоєння адрес об`єктам будівництва та об`єктам нерухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.03.2019 року № 367, приміщення та квартири у будинках (будівлях) не можуть мати окремої адреси. За таких обставин, відповідач вважає, що присвоїти окрему адресу квартири у житловому будинку не вбачається можливим.
Між тим, суд зазначає, що відповідачем у відповіді не зазначено, якими конкретно нормами вищезазначених підзаконних та локальних нормативних актів передбачені обмеження щодо присвоєння окремої адреси частині квартири, яка виділена в натурі та є фактично, самостійним об`єктом нерухомості.
З аналізу норм Положення щодо адресації об`єктів нерухомого майна у м.Дніпропетровську, затвердженого рішенням Дніпропетровської міської ради від 29.05.2013 року № 42/35 судом зроблено висновок, що воно не містить жодних обмежень прав власників об`єктів нерухомого майна у наданні самостійних адрес об`єктам нерухомого майна, що утворилися у випадку виділу частини нерухомого майна.
Щодо посилання відповідача на Тимчасовий порядок реалізації експериментального проекту з присвоєння адрес об`єктам будівництва та об`єктам нерухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.03.2019 року № 367 (далі - Порядок № 367), суд зазначає, що відповідно до пункту 3 вказаного Положення, Основними реквізитами адреси об`єкта будівництва, об`єкта нерухомого майна є: назва держави (Україна); назва адміністративно-територіальної одиниці (Автономна Республіка Крим; область; мм. Київ та Севастополь); назва району - для населених пунктів районного підпорядкування; назва населеного пункту або назва селищної чи сільської ради; назва гідрографічного, соціально-економічного, природно-заповідного або іншого подібного об`єкта (за наявності); назва вулиці (площі, майдану, шосе, проспекту, бульвару, алеї, провулку, узвозу тощо (за наявності) (далі - вулиця); номер об`єкта (групи будівель і споруд підприємства (як єдиного майнового комплексу), будівлі, споруди); номер корпусу - для об`єктів, які складаються з декількох корпусів; номер окремої частини об`єкта - для квартири, приміщення тощо (п. 3).
Порядок визначення реквізитів адреси об`єкта будівництва, об`єкта нерухомого майна встановлюється Мінрегіоном (п. 4 Порядку № 367).
Адреса об`єкта будівництва, об`єкта нерухомого майна не присвоюється тимчасовим спорудам, а також іншим об`єктам будівництва та об`єктам нерухомого майна, перелік яких визначається Мінрегіоном (п. 5 Порядку № 367).
Суд також зазначає, що наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України від 21.06.2019 року № 137 затверджено «Перелік об`єктів будівництва та об`єктів нерухомого майна, яким не присвоюється адреса об`єкта будівництва, об`єкта нерухомого майна», до якого такий об`єкт нерухомого майна, як квартира (в тому числі і її частина, що виділена в натурі) не віднесені.
За таких обставин, суд зазначає, що законодавство не містить жодних обмежень прав власників об`єктів нерухомого майна у наданні самостійних адрес об`єктам нерухомого майна, що утворилися у випадку поділу (виділу в натурі) об`єктів нерухомого майна, в тому числі і щодо квартир, що знаходяться в багатоквартирних будинках.
Перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу Конвенції з прав та основоположних свобод людини від 04.11.1950 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише "на умовах, передбачених законом", а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію "законів".
Легітимною метою вважається національна та громадська безпека, запобігання злочинам або заворушенням, забезпечення економічного добробуту, захист здоров`я і моралі, прав і свобод інших осіб, захист репутації, запобігання розголошення конфіденційної інформації, підтримка авторитету та безсторонності суду, контроль за користування майном відповідно до суспільних інтересів, забезпечення сплати податків, чи інших зборів або штрафів.
Крім того, суд зазначає, що поштова адреса - місцезнаходження житла людини або установи (підприємства) відносно країни, регіону (області), району, міста (села, селища), вулиці (провулку); до поштової адреси включено поштовий індекс та номер будівлі, номер квартири. Отже, складовою поштової адреси є номер квартири, що може бути присвоєний при виділі частки нерухомого майна із складу об`єкта нерухомого майна.
За таких обставин, суд приходить до висновку щодо протиправності рішення відповідача про відмову позивачці у присвоєні поштової адреси виділеній в натурі частині квартири АДРЕСА_1 , яке оформлене листом Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 05.08.2019 року №8/21-531 та з метою ефективного відновлення порушеного права позивачки - зобов`язати вирішити питання щодо присвоєння поштової адреси окремій частині даного житлового приміщення.
При цьому, суд зазначає, що саме такий спосіб захисту порушених прав та законних інтересів позивача є повним, ефективним та доцільним за даних обставин.
Також, суд зазначає, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії не є втручанням у дискреційні повноваження, оскільки відповідно до пункту 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина 2 статті 77 КАС України).
Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З огляду на встановлені обставини, а також приймаючи до уваги те, що відповідачем не було надано до суду доказів правомірності прийняття оскаржуваного рішення, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до положень ч. 1 ст. 139 КАС України.
Керуючись статтями 2, 9, 73-78, 90, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -
Визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради оформлене листом від 05.08.2018 року за вих. № 8/21-531 про відмову ОСОБА_1 у присвоєні поштової адреси квартири, що утворилася шляхом виділення 66/100 часток квартири АДРЕСА_1 за заявою від 25.07.2019 року.
Зобов`язати Дніпровську міську раду вирішити питання щодо присвоєння поштової адреси квартири, що утворилася шляхом виділення 66/100 часток квартири АДРЕСА_1 за заявою ОСОБА_1 від 25.07.2019 року.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева