Справа № 824/123/20-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2020 р. м. Чернівці Справа № 824/123/20-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брезіної Т.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про скасування вимоги,-

У С Т А Н О В И В:

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд винести рішення, яким скасувати податкову вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-35975-56 від 16.05.2019 р. в сумі 21030,90 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач надав пояснення, в яких зазначає, що не погоджується з рішенням відповідача про сплату боргу (недоїмки), оскільки припинив підприємницьку діяльність шляхом ліквідації у 2007-2008 роках і на момент складення податкової вимоги не був фізичною особою підприємцем та не займався підприємницькою діяльністю. Позивач зазначає, що на податковому повідомленні-рішенні не вказано ані дати, ані номера рішення акту документальної перевірки на підставі якої була сформована вимога про сплату боргу. Також зазначає, що рішення є незаконним з огляду на те, що його не було залучено до процесу прийняття рішення, винесено через 10 років з часу зайняття підприємницькою діяльністю та становило втручання у мирне володіння майном.

У зв`язку із вказаним позивач вважає вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-35975-56 від 16.05.2019 протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Відповідач у відзиві на позов та наданих додаткових поясненнях заперечує проти задоволення позову та зазначає про обов`язок позивача сплачувати єдиний внесок за здійснення підприємницької діяльністі незалежно від отриманого доходу. Чинне законодавство не містить положень, які б звільняли позивача від сплати єдиного соціального внеску. Також вказує на те, що згідно відомостей АІС "Податковий блок" позивач перебуває на обліку в ГУ ДПС у Чернівецькій області як фізична особа підприємець з 12.03.2007 року по даний час і не перебуває в процесі припинення.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 11.02.2019 р відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

27.03.2020 р. ухвалою суду витребувано у позивача докази, якими обґрунтовано позовні вимоги.

14.04.2020 р. позивач на виконання даної ухвали суду надав додаткові докази по справі.

Крім того, 14.04.2020 р. до суду надійшло клопотання позивача про витребування від відповідача додаткових доказів по справі.

Ухвалою суду від 05.05.2020 р. суд залишив клопотання позивача про витребування доказів в адміністративній справі без задоволення.

Оцінивши повідомлені учасниками справи обставини, суд вважає, що наявні достатні підстави для прийняття судового рішення і приходить до наступних висновків.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно інформації, яка міститься в Єдиному державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також наданої відповідачем податкової картки платника податків, позивач перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Чернівецькій області, як фізична особа підприємець з 14.03.2007 р. та платником єдиного соціального внеску. При цьому, у вказаних документах відсутні відомості про припинення підприємницької діяльності позивача. (а.с. 36-38).

В матеріалах справи міститься облікова картка платника податку із відомостями щодо нарахованих сум єдиного соціального внеску за період з 09.02.2018 р. по 31.01.2020 року. (39-41).

Податковим органом 16.05.2019 р. прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску №Ф-35975-56 в сумі 21030,90 гривень. (а.с. 6).

На виконання вимог ухвали суду від 27.03.2020 р. позивачем надано суду копію трудової книжки, з якої вбачається, що позивач, зокрема, в період з 01.12.2016 р. по 11.06.2017 р. та з 02.05.2018 р. по 31.07.2019 р. був офіційно працевлаштований в Українській науково - дослідній станції карантину рослин інституту захисту рослин Національної академії аграрних наук України. (а.с. 70-72).

Спірні правовідносини регулюються нормами Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон N 2464), Податковим кодексом України.

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення законодавства.

Згідно положень ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд перевіряє дотримання вказаних критеріїв суб`єктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваного рішення, вчиненні дій чи допущенні бездіяльності.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Згідно пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 1 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 08.07.2010 р. №2464 (далі Закон №2464) єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування

У відповідності до ч. 2 ст. 8 та ст. 12 Закону №2464 визначено, що єдиний внесок не входить до системи оподаткування. Завданнями центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є забезпечення адміністрування єдиного внеску шляхом його збору, ведення обліку надходжень від його сплати та здійснення контролю за сплатою єдиного внеску.

Згідно з п.1 та п.4 ч.2 ст. 6 Закону №2464 платник єдиного внеску зобов`язаний, зокрема: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 7 Закону №2464 для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Згідно з ч. 8 ст. 9 Закону №2464 платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Відповідно до ч. 12 ст. 9 Закону №2464 передбачено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов`язаннями із сплати єдиного внеску зобов`язань із сплати податків, інших обов`язкових платежів, передбачених законом, або зобов`язань перед іншими кредиторами зобов`язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов`язаннями, крім зобов`язань з виплати заробітної плати (доходу).

Особа, яка провадить господарську діяльність, вважається самозайнятою особою і зобов`язана сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не є найманим працівником. В іншому випадку (якщо особа є найманим працівником), така особа є застрахованою і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець, а мета збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем у розмірі не меншому за мінімальний.

Інше тлумачення норм Закону № 2464-VI, на якому наполягає податковий орган, щодо необхідності сплати єдиного внеску фізичними особами-підприємцями, які одночасно перебувають у трудових відносинах, спричиняє подвійну його сплату (безпосередньо особою та роботодавцем), що суперечить меті запровадженого державою консолідованого страхового внеску.

На підставі інформації, яка міститься в Єдиному державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також наданої відповідачем податкової картки платника податків, судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Чернівецькій області, як фізична особа підприємець з 14.03.2007 р. та платником єдиного соціального внеску. При цьому, у вказаних документах відсутні відомості про припинення підприємницької діяльності позивача, а тому твердження ОСОБА_1 про припинення підприємницької діяльності шляхом ліквідації у 2007-2008 роках, не знайшли свого доказового підтвердження.

Водночас, на підставі матеріалів справи встановлено, що нарахована в оскаржуваній вимозі №Ф-35975-56 від 16.05.2019 р. недоїмка з єдиного соціального внеску в сумі 21030,90 грн виникла за період з 09.02.2018 р. по 19.04.2019 року.

Однак, згідно копії трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що позивач, зокрема, в період з 01.12.2016 р. по 11.06.2017 р. та з 02.05.2018 р. по 31.07.2019 р. був офіційно працевлаштований в Українській науково - дослідній станції карантину рослин інституту захисту рослин Національної академії аграрних наук України, як найманий працівник та не здійснював підприємницької діяльності.

Попри вказане, податковим органом надано суду облікову картку платника податку із відомостями щодо нарахованих сум єдиного соціального внеску за період з 09.02.2018 р. по 31.01.2020 р., в тому числі за період роботи в Українській науково - дослідній станції карантину рослин інституту захисту рослин Національної академії аграрних наук України.

Таким чином, судом встановлено, що податковий орган нараховував позивачу недоїмку з єдиного соціального внеску у період офіційного працевлаштування як найманого працівника, однак у вказаному періоді єдиний соціальний внесок за позивача сплачував роботодавець.

Водночас, суд позбавлений можливості самостійно обрахувати суми єдиного соціального внеску за періоди коли позивач не був офіційно працевлаштований та був зобов`язаний сплачувати єдиний внесок, а тому вважає за необхідне скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-35975-56 від 16.05.2019 р. у повному обсязі. При цьому, суд звертає увагу, що податковий орган наділений повноваженнями провести перерахунок зобов`язань з єдиного соціального внеску, за виключенням періодів офіційного працевлаштування ОСОБА_1 , у порядку та на умовах визначених вимогами чинного законодавства.

З вказаних підстав суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено суду правомірність прийняття оскаржуваного рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 9, 14, 72, 73, 77, 90, 139, 241, 250 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати вимогу №Ф-35975-56 від 16.05.2019 р. про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску в сумі 21030,90 гривень.

3. Стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений судовий збір в сумі 840,80 грн, відповідно до квитанції №29886828-1 від 06.02.2020 року.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 .код. НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління ДПС у Чернівецькій області (вул.Героїв Майдану, 200-А, м. Чернівці, 58013, ).

Суддя Т.М. Брезіна