Справа № 428/9274/19
Суддя: Посохов І. С.
Дата ухвалення: 2020-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 428/9274/19
Провадження № 2-а/428/133/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання - Колядінцевої П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку Луганської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ВБДР УПП в Луганській області ДПП Мірошниченка Олександра Сергійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду з позовом до інспектора ВБДР УПП в Луганській області ДПП Мірошниченка Олександра Сергійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 06 серпня 2019 року інспектором ВБДР УПП в Луганській області ДПП лейтенантом поліції Мірошниченком О.С. відносно незадовільного стану автомобільної дороги загального користування місцевого значення Луганської області НОМЕР_1 від перехрестя автодороги Т-13-08 до с. Бондареве Старобільського району Луганської області було винесено Вимогу (припис) № 104, в якій зазначено виконати роботи по відновленню асфальто-бетонного покриття проїзної частини дороги О131704 від перехрестя автодороги Т-13-08 до с. Бондареве Старобільського району Луганської області, згідно з ДСТУ 3587-97. Дану вимогу (припис) було складено на позивача, як на заступника директора з фінансових питань ТОВ «Євро-Буд Компані» та ознайомлено з адміністративною відповідальністю у разі невиконання зазначеної вимоги за ст. 188-28 КУпАП. Однак, не надавши працівникам позивача змоги детально ознайомитись (виїхавши на місце) зі станом зазначеної ділянки автодороги 0131704, а також, не надавши змоги працівникам виконати вимоги виписаного припису № 104 від 06.08.2019 року, відповідачем за тим самим фактом, одразу ж було складено постанову серії НК № 526838 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1020 грн.

Відповідно до змісту зазначеної постанови 06.08.2019 о 13 год. 00 хв. в Луганській області, автодорога О131704 від автодороги Т-13-08 до с. Бондареве, будучи посадовою особою, відповідальною за експлуатаційний стан, а саме заступник директора ТОВ «ЄВРО-БУД КОМПАНІ», не вжив заходів щодо ліквідації ямковості на всій ділянці автодороги, не огородив її та не позначив дорожніми знаками, чим порушив правила норми та стандарти утримання автодоріг, п. 3.1.1 ДСТУ 3587-97, ст. 12 ЗУ «Про дорожній рух», п. 1.5 ПДР України.

На думку позивача, дана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, в оскаржуваній постанові не вказано, якими саме конкретними діями чи бездіяльністю позивачем було порушено правила, норми і стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні зазначеної автомобільної дороги, якими саме доказами встановлено наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення. Також відповідач не надав змоги виконати вимоги складеної Вимоги (припису) № 104 від 06.08.2019.

Позивач зазначила, що вона не є власником будь-якої автомобільної дороги, в тому числі і дороги, вказаної в постанові, а є лише підрядником за відповідним договором підряду, тобто до її обов`язків належить здійснювати послуги з ремонту, технічного обслуговування дорожньої інфраструктури і пов`язаного обладнання та супутні послуги (експлуатаційне утримання та поточний дрібний ремонт автомобільних доріг загального користування місцевого значення у Луганській області), в межах виділених фінансових ресурсів згідно з вимогами діючих нормативно-правових актів на підставі укладеного договору підряду з Управлінням розвитку та утримання мережі автомобільних доріг області Луганської обласної державної адміністрації.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про автомобільні дороги» орган державного управління автомобільними дорогами загального користування відповідає за стан автомобільних доріг загального користування місцевого значення згідно до діючих норм та фінансування. Як вважає позивач для ремонту (відновлення) автодороги О131704 дрібний поточний ремонт (ямковий ремонт) не є актуальним та доцільним, оскільки на цій ділянці потрібен повний капітальний ремонт дорожнього полотна та його основи, а позивач за договором надає послуги лише з поточного дрібного ремонту. Питання щодо повного відновлення (капітального ремонту) автомобільної дороги загального користування місцевого значення О131704, а також претензії щодо стану цієї дороги потрібно адресувати до Управління розвитку та утримання мережі автомобільних доріг області Луганської обласної державної адміністрації. Повноваження позивача щодо поточного ремонту автодоріг місцевого значення почались з 11.03.2019 року, а аварійний стан автодороги О131704 має місце вже не один рік.

Таким чином, з урахуванням відсутності доказів її вини, як і порушення ПДР України, позивач вважає дії відповідача щодо винесення постанови про притягнення її до адміністративної відповідальності протиправними, а оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, а тому на підставі ч. 3 ст. 268 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача.

У судове засідання відповідач інспектор ВБДР УПП в Луганській області ДПП старший лейтенант поліції Мірошниченко О.С. не з`явився, до суду надіслав заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги не визнав, повідомивши суд, що відеозапис правопорушення не зберігся. До суду відзив на позовну заяву не подав.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 526838 від 06.08.2019, складену інспектором ВБДР УПП в Луганській області ДПП старшим лейтенантом поліції Мірошниченком О.С. протиправною, у зв`язку з тим, що: оскаржувана постанова не відповідає дійсності та не ґрунтується на жодному доказі.

Відповідачем суду відеозапис з нагрудної камери інспектора Мірошниченка О.С. від 06.08.2019 не наданий.

Так, у судовому засіданні встановлено, що постановою інспектора ВБДР УПП в Луганській області ДПП старшого лейтенанта поліції Мірошниченка О.С. серії НК № 526838 позивача було визнано винною у порушенні правил, норм та стандартів утримання автодоріг, п. 3.1.1 ДСТУ 3587-97, ст. 12 ЗУ «Про дорожній рух», п. 1.5 Правил дорожнього руху, тобто вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1020 грн. Підставою притягнення до адміністративної відповідальності, згідно з наведеною постановою, було те, що 06.08.2019 о 13 год. 00 хв. в Луганській області, автодорога О131704 від автодороги Т-13-08 до с. Бондареве, будучи посадовою особою, відповідальною за експлуатаційний стан, а саме заступник директора ТОВ «ЄВРО-БУД КОМПАНІ» Малишенко О.В., не вжив заходів щодо ліквідації ямковості на всій ділянці автодороги, не огородив її та не позначив дорожніми знаками, чим порушив правила норми та стандарти утримання автодоріг, п. 3.1.1 ДСТУ 3587-97, ст. 12 ЗУ «Про дорожній рух», п. 1.5 ПДР України.

Прийнято по справі рішення застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1020,00 грн.

В графі 8 постанови «до постанови додаються» зазначено, що додаються матеріали справи.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 1.5 Правил дорожнього руху дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Частиною 1 статті 140 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем суду не надано доказів того, що саме позивач ОСОБА_1 , будучи посадовою особою, яка відповідає за експлуатаційний стан автодороги НОМЕР_1 від автодороги Т-13-08 до с. Бондареве Луганської області, порушила правила, норми та стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху або своїми діями чи бездіяльністю створила такі умови, внаслідок умисних дій якого стан покриття проїзної частини не відповідає вимогам ДСТУ 3587-97. Суду також не надано доказів того, що саме позивачка згідно з її посадовою інструкцією відповідальна за дотримання правил, норм та стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме за відповідність покриття проїзної частини вимогам ДСТУ 3587-97.

Крім того, відповідачем суду не надано фото- або відео доказів неналежного стану певної ділянки автомобільної дороги зазначеної в оскаржуваній постанові.

Відповідачем не було надано суду будь-яких доказів, які могли б спростувати пояснення позивачки, яка стверджувала, що її дії не містять ознак скоєння адміністративного правопорушення.

Отже, з досліджених в судовому засіданні матеріалів справи, суд вбачає, що відповідачем не було надано суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів порушення позивачем Правил дорожнього руху, а саме вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП, у зв`язку з чим суд доходить висновку про те, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності необґрунтовано.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

З постанови Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 337/3389/16-а (2-а/337/154/2016), адміністративне провадження № К/9901/29775/18, вбачаться, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

За таких обставин колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, яка складена з порушенням норм статті 283 КУпАП, не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що відповідачем не надано доказів того, що прийняте ним рішення є правомірним, оскільки, на думку суду, відповідач прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за відсутності належних доказів, з порушенням вимог Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим суд вважає позовні вимоги щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії НК № 526838 від 06.08.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 1020 гривень 00 копійок такими, що підлягають задоволенню.

Водночас, позивачем у позовній заяві заявлено вимоги про визнання дій протиправними та скасування рішення суб`єкта владних повноважень, однак він не ставить питання про закриття справи про адміністративне правопорушення, а, розглядаючи дану справу, суд керується положеннями ст. 286 КАС України, при цьому враховує, що доказів вчинення адміністративного правопорушення відповідачем суду не надано, що свідчить про необхідність виходу за межі позовних вимог та відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 286 КАС України, разом з прийняттям рішення про скасування рішення суб`єкта владних повноважень прийняти рішення про закриття справи про адміністративне правопорушення.

Крім того суд зауважує, що позивачем у позовній заяві заявлено вимогу про визнання протиправною постанови по справі про адміністративне правопорушення серії НК № 526838 від 06.08.2019. Однак керуючись положеннями ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, суд не має права визнавати рішення суб`єкта владних повноважень протиправним, оскільки їх прийняття не входить до компетенції суду, а тому вважає за необхідне у задоволенні позову в цій частині відмовити.

Керуючись ст. 2, 72-90, 99, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ВБДР УПП в Луганській області ДПП Мірошниченка Олександра Сергійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії НК № 526838 від 06.08.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 1020 гривень 00 копійок скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Сєвєродонецький міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

- позивач: ОСОБА_1 , місце роботи: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: інспектор ВБДР Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Мірошниченко Олександр Сергійович, місцезнаходження: 93100, Луганська область, м. Лисичанськ, вулиця Штейгерська, будинок 8.

Суддя І. С. Посохов