Справа № 160/3100/20
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2020-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2020 року Справа № 160/3100/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Царікової О.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження у м. Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Металургтранс» до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Мосейко Анжели Геннадіївни, приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Бурхан - Крутоус Лілії Анатоліївни про визнання протиправними та скасування постанов, -
18 березня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Металургтранс» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Мосейко Анжели Геннадіївни (далі - відповідач -1) та приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Бурхан - Крутоус Лілії Анатоліївни (далі- відповідач-2), в якій просить:
- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Мосейко Анжели Геннадіївни від 06.02.2020 року про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні № 61191292;
- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Бурхан-Крутоус Лілії Анатоліївни від 10.03.2020 року про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні № 61511699;
- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Бурхан-Крутоус Лілії Анатоліївни від 11.03.2020 року про відкриття виконавчого провадження № 61513550 по виконанню постанови ВП № 61191292 від 06.02.2020 року, виданої приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровській області Мосейко Анжелою Геннадіївною.
В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідачами було порушено права позивача при примусовому виконанні наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2020 № 904/1806/19 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Металургтранс» коштів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ютал-Транс» шляхом подвійного стягнення з позивача на підставі одного виконавчого документа основної винагороди приватного виконавця на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Мосейко Анжели Геннадіївни від 06.02.2020 про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні № 61191292 та на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Бурхан-Крутоус Лілії Анатоліївни від 10.03.2020 про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні № 61511699.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 березня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі № 160/3100/20 та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Судове засідання призначено на 06 квітня 2020 року о 10:30 год.. Останнє судове засідання було призначено на 27 квітня 2020 року.
01 квітня 2020 року від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач-1 просив відмовити в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на безпідставність заявлених позовних вимог та законність своїх дій, а саме: правомірність винесення усіх постанов в рамках відкритого виконавчого провадження від 06.02.2020 №61191292, в тому числі і постанови про стягнення основної винагороди приватного виконавця. Також, відповідач-1 вказав, що ВП №61191292 було відкрито після встановлення відсутності підстав для повернення виконавчого документа без прийняття до виконання. Твердження позивача про повернення відповідачем -1 виконавчого документа без виконання 10.03.2020 не відповідає дійсності. Так, ВП № 61191292 було розпочато 06.02.2020 та в ньому, у період з 06.02.2020 по 12.02.2020, винесено ряд постанов, в тому числі і постанова про стягнення з боржника основної винагороди, яка у розумінні вимог ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» є самостійним виконавчим документом. Окрім того, розмір винагороди виконавця визначається від суми, яка підлягає стягненню, а не від фактично стягнутих коштів.
02 квітня 2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов відзив відповідача-2, в якому відповідач-2 просив відмовити у задоволенні адміністративного позову, посилаючись на безпідставність вимог позивача. Мотивуючи законність та правильність своїх рішень, відповідач-2 вказав, що нею було відкрито виконавче провадження № 61513550 та виконавче провадження № 61511699 у відпвоідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (далі - Інструкція). Також, відповідачем -2 в своєму відзиві наведені доводи, які аналогічні доводам відповідача -1.
07 квітня 2020 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій викладені заперечення на доводи відповідачів, що аналогічні доводам позовної заяви.
07 квітня 2020 року від відповідача-1 надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначено, що 12.02.2020 відповідачем-1 було винесено постанову у ВП №61191292 про виправлення даних щодо суми стягнення. Постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 06.02.2020 ВП № 61191292 було пред`явлено до виконання разом із документами, що підтверджують виправлення.
У судове засідання 27 квітня 2020 року сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Від представника позивача надійшло клопотання про здійснення розгляду справи в порядку письмового провадження.
Згідно з ч. 3 ст. 194 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАс України), учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.
У відповідності до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Враховуючи наведені положення процесуального законодавства, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з таких підстав.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 05.09.2019 у справі № 904/1806/19 позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Металургтранс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ютал-Транс» 2437567,58 грн., з яких 1102586,01 грн. - основного боргу, 840940,55 грн. - пені, 423938,68 грн. - інфляційних втрат, 70 102,34 грн. - 3% річних. В решті заявлених позовних вимог відмовлено.
На виконання постанови Центрального апеляційного суду від 20.01.2020 Господарським судом Дніпропетровської області 05.02.2020 року у справі №904/1806/19 виданий наказ про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Металургтранс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ютал-Транс» заборгованості у розмірі 9122589,00 грн., пені - 1711399,00 грн, 3% річних - 166028,53 грн., інфляційних витрат - 670906,73 грн., витрат по сплаті судового збору за розгляд позовної заяви - 176984,85 грн..
06 лютого 2020 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Мосейко Анжелою Геннадіївною на підставі заяви стягувача ТОВ «Компанія «Ютал - Транс» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 61191292 з виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2020 №904/1806/19 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Металургтранс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ютал-Транс» заборгованості у розмірі 9122589,00 грн., пені - 1711399,00 грн., 3% річних - 166028,53 грн., інфляційних витрат - 670909,73 грн., витрат по сплаті судового збору за розгляд позовної заяви 176984,85 грн..
Також, відповідачем -1 06.02.2020 у ВП №61191292 винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди, згідно з якою постановлено стягнути з боржника - ТОВ «Металургтранс» основну винагороду у сумі 243756,75 грн..
Постановою відповідача - 1 від 06.02.2020 року у ВП № 61189812 об`єднано виконавчі провадження №61189812 та №61191292 у зведене виконавче провадження №61191901.
Постановою відповідача -1 від 12.02.2020 у ВП №61191292 про виправлення помилки у процесуальному документі постановлено виправити помилку у постанові про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 12.02.2020 та виправити допущену помилку у розмірі основної винагороди приватного виконавця, вказавши вірну суму у розмірі 1184790,81 грн.
Ухвалою Верховного Суду від 11 лютого 2020 року у справі №904/1806/19 задоволено клопотання товариства з обмеженою відповідальністю «Металургтранс» про зупинення виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.09.2019 у справі № 904/1806/19 та зупинено виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.09.2019 у справі №904/1806/19 до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
12 лютого 2020 року та 17 лютого 2020 року ТОВ «Металургтранс» відповідачу-1 подані заяви про зупинення виконавчих дій за виконавчими провадженнями № 61189812 та № 61191292 на підставі ухвали Верховного Суду від 11 лютого 2020 року у справі № 904/1806/19.
12.02.2020 у ВП №61191292 відповідачем-1 винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій до закінчення перегляду справи №904/1806/19 в касаційному порядку.
10 березня 2020 року від ТОВ «Компанія «Ютал - Транс» до відповідача-1 надійшла заява про повернення виконавчого документа без виконання, в якій стягувач просив повернути йому наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2020 №904/1806/19 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з чим відповідачем-1 10.03.2020 у ВП №61191292 винесена постанова про поновлення вчинення виконавчих дій та постанова про повернення виконавчого документа стягувачу.
11 березня 2020 року відповідач -1 пред`явила приватному виконавцю виконавчого округу Дніпропетровської області Бурхан -Крутоус Л.А. (відповідачу-2) до виконання постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 06.02.2020 у ВП № 61191292 на суму 1148906,69 грн..
11 березня 2020 року відповідачем-2 винесено оскаржену постанову про відкриття виконавчого провадження №61513550 про виконання постанови приватного виконавця Мосейко А.Г. від 06.02.2020 у ВП № 61191292 про стягнення з боржника - ТОВ «Металургтранс» основної винагороди в розмірі 1148906,69 грн..
Окрім того, 10 березня 2020 року стягувач - ТОВ «Компанія «Ютал-Транс» звернувся з заявою про примусове виконання рішення до відповідача -2 та пред`явив до виконання наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2020 у справі №904/1806/19.
На підставі вказаної заяви ТОВ «Компанія «Ютал-Транс» відповідачем-2 10.03.2020 відкрито виконавче провадження ВП № 61511699 з виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2020 у справі №904/1806/19. У вказаному ВП №61511699 відповідачем-2 також 10.03.2020 винесено оскаржену постанову про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 1151559,46 грн..
11.03.2020 відповідачем-2 на підставі заяви позивача та ухвали Верховного Суду від 11 лютого 2020 року № 904/1806/19 винесено постанову у ВП № 61513550 про зупинення вчинення виконавчих дій до закінчення перегляду в касаційному порядку рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.09.2019 № 904/1806/19.
Постановою від 11.03.2020 у ВП №61511699 про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження відповідачем -2 було об`єднано виконавчі провадження № 61511699 та № 61513550.
На підставі заяви ТОВ «Металургтранс» відповідачем -2 11.03.2020 у ВП №61511699 винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій, якою постановлено зупинити вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2020 у справі № 904/1806/19 до перегляду рішення у справі № 904/1806/19 в касаційному порядку.
20.03.2020 відповідачем - 2 у ВП № 61511699 винесені постанови про поновлення вчинення виконавчих дій та про закінчення виконавчого провадження.
Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження відповідачем -2 постановлено, з урахуванням постанови Верховного Суду у справі №904/1806/19, виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2020 № 904/1806/19 закінчити.
Також, відповідачем -2 20.03.2020 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження і у ВП №61513550, якою постановлено закінчити виконавче провадження з виконання постанови ВП № 61191292 від 06.02.2020 приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Мосейко А.Г..
Враховуючи викладене, судом встановлено, що в ході примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2020 №904/1806/19 відповідачем-1 було винесено постанову про стягнення основної винагороди від 06.02.2020 №61191292 та відповідачем-2 було винесено постанову про стягнення основної винагороди від 10.03.2020 №61511699, тобто приватними виконавцями двічі винесені постанови про стягнення основної винагороди з виконання одного і того ж виконавчого документа.
Надаючи оцінку оскарженим постановам приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Мосейко Анжели Геннадіївни від 06.02.2020 року про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні № 61191292 та приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Бурхан-Крутоус Лілії Анатоліївни від 10.03.2020 про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні № 61511699, суд виходить з такого.
За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У силу статтей 1, 5 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами.
Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України від 02 червня 2016 року № 1403-VIII «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (тут і далі - у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 1403-VIII).
Законом №1403-VIII визначено основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус. Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (стаття 3).
Згідно зі статтею 10 Закону № 1404-VIII, заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
Відповідно до частини першої статті 18 Закону №1404-VІІІ, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Частиною п`ятою вказаної статті Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Закону № 1404-VІІІ, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.
Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.
Згідно із частиною п`ятою статті 27 Закону №1404-VIII, виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.
Також, частиною дев`ятою вказаної статті передбачено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.
Статтею 42 Закону № 1404-VІІІ визначено, що кошти виконавчого провадження складаються з виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; авансового внеску стягувача; стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.
Відповідно до ст. 31 Закону №1403-VIII за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода.
Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової.
Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.
Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
Якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
Основна винагорода, що встановлюється у вигляді фіксованої суми, стягується після повного виконання рішення.
Приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
При цьому, в силу положень ч.3 ст.45 Закону України «Про виконавче провадження», основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 37 Закону №1404-VIII, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.
За правилами частини п`ятої вказаної статті Закону №1404-VIII, повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.
За приписами частини третьої статті 40 Закону №1404-VІІІ, у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.
Як вказала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 2540/3203/18 (провадження № 11-445апп19) Закон №1404-VIII є спеціальним законом, що регулює порядок вчинення виконавчих дій, натомість детально дії виконавців під час вчинення виконавчих дій регламентуються Інструкцією, розробленою відповідно до законів № 1403-VIII і № 1404-VIII, яка визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону № 1404-VIII підлягають примусовому виконанню.
Отже, положення цієї Інструкції слід розглядати як такі, що прийняті відповідно до вимог вказаних законів, та такі, що не можуть їм суперечити, у тому числі встановлювати нові вимоги, які прямо не передбачені законами, на виконання яких ця Інструкція затверджена.
Частина друга статті 27 Закону №1404-VIII передбачає, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.
Разом з тим, пункт 21 розділу ІІІ Інструкції встановлює, що у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону №1404-VІІІ, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 вказаного Закону.
При закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця.
Відмітка на виконавчому документі засвідчується підписом виконавця та скріплюється печаткою.
Виходячи зі змісту наведеної вище норми Інструкції, у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу виконавець вказує результати виконання (суму, яку фактично стягнуто), а на виконавчому документі робить відповідну відмітку щодо залишку нестягнутої суми та суми стягнутого виконавчого збору. Відтак, законодавець, передбачивши зазначені дії виконавця, встановив, що виконавчий збір стягується лише з фактично стягнутої на користь стягувача суми за виконавчим листом.
Окрім цього, пунктом 20 розділу ІІІ Інструкції визначено, що повернення виконавчого документа стягувачу здійснюється за наявності підстав та в порядку, визначеному в ст. 37 Закону № 1404-VIII. У постанові про повернення виконавчого документа стягувачу обов`язково роз`яснюється порядок повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання.
За таких обставин, Велика Палата Верховного Суду вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що при стягненні виконавчого збору відповідно до частини третьої статті 40 Закону № 1404-VIII без реального стягнення суми боргу з боржника у разі повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою створюються умови для стягнення з боржника подвійної суми виконавчого збору або ж стягнення його без реального виконання рішення суду.
У зв`язку із наведеним, суд зазначає, що основна винагорода як відповідачем -1, так і відповідачем - 2 могла бути стягнута з ТОВ «Металургтранс» лише у відсотковому співвідношенні від реально стягнутої на користь ТОВ «Компанія «Ютал-Транс» суми на підставі наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2020 у справі №904/1806/19.
Однак, у виконавчому провадженні №61191292 такого стягнення не відбулося, оскільки воно було закінчено відповідачем-1 за заявою стягувача про повернення виконавчого документа. Виконавче провадження № 61511699 закінчено відповідачем -2 на підставі заяви боржника, у зв`язку зі скасуванням в касаційному порідку постанови Центрального апеляційного господарського суду від 20.01.2020 у справі № 904/1806/19.
У той же час, суд зазначає, що сума основної винагороди під час примусового виконання відповідачами наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2020 у справі №904/1806/19 взагалі не підлягає стягненню, з огляду на те, що постановою Верховного Суду від 10 березня 2020 року у справі № 904/1806/19 постанову Центрального апеляційного господарського суду від 20.01.2020 у справі № 904/1806/19 скасовано саме в частині на виконання якої Господарським судом Дніпропетровської області виданий наказ від 05.02.2020, на підставі якого і були розпочаті ВП № 61191292 та ВП № 61511699.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404-VIII, виконавче провадження підлягає закінченню у разі: скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.
За наведених обставин, суд дійшов висновку про необхідність визнання протиправними та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Мосейко Анжели Геннадіївни від 06.02.2020 про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні № 61191292 та постанови приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Бурхан-Крутоус Лілії Анатоліївни від 10.03.2020 про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні № 61511699.
Щодо позовної вимоги про визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Бурхан-Крутоус Лілії Анатоліївни від 11.03.2020 про відкриття виконавчого провадження №61513550 по виконанню постанови ВП № 61191292 від 06.02.2020 року, виданої приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровській області Мосейко Анжелою Геннадіївною, суд виходить з такого.
Згідно з п. 9 розд. ІІІ Інструкції встановлено, що основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.
Так, положення частини третьої статті 40 Закону №1404-VIII зобов`язують державного виконавця у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстави, передбаченої, зокрема, пунктом 1 частини першої статті 37 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа винести постанову про стягнення виконавчого збору, яка виконується в порядку, встановленому цим Законом.
Вказані положення частини третьої статті 40 Закону № 1404-VIII кореспондуються з нормою абзацу четвертого пункту 8 розділу III Інструкції.
У відповідності до п.5 ч.1 ст.3 Закону № 1404-VIII, підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.
Вимоги до виконавчого документа визначені статтею 4 Закону № 1404-VIII.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
З урахуванням вищенаведених норм, суд дійшов висновку, що оскільки станом на 11.03.2020 постанова приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровській області Мосейко Анжели Геннадіївни від 06.02.2020 у ВП № 61191292 про стягнення з боржника основної винагороди була чинною (не була оскаржена ТОВ «Металургтранс» та не була скасована у встановленому законом порядку), а також відповідала вимогам статті 4 Закону №1404-VIII, то у відповідача -2 не було підстав не приймати зазначену постанову від 06.02.2020 до свого виконання.
Окрім того, порядок примусового виконання постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди прямо передбачений Законом № 1404-VIII, таким чином судом не встановлено, а позивачем перед судом не доведено протиправності дій відповідача -2 щодо прийняття до виконання постанови приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровській області Мосейко Анжели Геннадіївни від 06.02.2020 у ВП №61191292, а також не доведено протиправності самої постанови приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Бурхан-Крутоус Лілії Анатоліївни від 11.03.2020 у ВП № 61513550.
Суд також зазначає що відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України, індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.
У даному випадку дія постанови приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Бурхан-Крутоус Лілії Анатоліївни від 11.03.2020 про відкриття виконавчого провадження № 61513550 по виконанню постанови ВП №61191292 від 06.02.2020 вичерпана її виконанням.
Також, суд враховує, що вказане виконавче провадження № 61513550 закінчено на підставі постанови відповідача - 2 від 20.03.2020.
У зв`язку з чим, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовної вимоги про визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Бурхан-Крутоус Лілії Анатоліївни від 11.03.2020 про відкриття виконавчого провадження № 61513550 по виконанню постанови ВП № 61191292 від 06.02.2020, виданої приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровській області Мосейко Анжелою Геннадіївною.
З урахуванням чого, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому, суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (ч. ч. 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).
Керуючись ст. ст. 139, 205, 242 - 246, 247, 250, 255, 262, 272, 287, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Мосейко Анжели Геннадіївни від 06.02.2020 про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні ВП № 61191292.
Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Бурхан-Крутоус Лілії Анатоліївни від 10.03.2020 про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні № 61511699.
В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строк, передбачений частиною 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 27 квітня 2020 року.

Суддя О.В. Царікова