Справа № 520/11045/19
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2020-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2020 р.Справа № 520/11045/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Русанової В.Б. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.,

представників сторін : позивача - Костіна К.В., відповідача - Тризни Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державного науково-виробничого підприємства "Об`єднання Комунар" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.02.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Горшкова О.О., м. Харків, повний текст складено 14.02.20 року по справі № 520/11045/19

за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області

до Державного науково-виробничого підприємства "Об`єднання Комунар"

про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду,

ВСТАНОВИВ

21.10.2019 Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області (далі по тексту - ГУ ДСНС України у Харківській області, позивач) звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державного науково-виробничого підприємства "ОБ`ЄДНАННЯ КОМУНАР" (далі по тексту - ДНВП «Комунар», відповідач), в якому просило суд зупинити повністю експлуатацію будівель бази відпочинку «Срібний Бір» Державного науково-виробничого підприємства "ОБ`ЄДНАННЯ КОМУНАР", за адресою: Харківська область, Вовчанський район, с. Зарічне, вул. Вовчанський шлях, буд. 9, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, шляхом знеструмлення будівель з опечатуванням пристроїв відключення джерел електропостачання, у зв`язку з чим зобов`язати керівництво Державного науково-виробничого підприємства "ОБ`ЄДНАННЯ КОМУНАР" негайно припинити використання цих будівель з метою проведення будь-якої діяльності, не пов`язаної із усуненням порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за наявності 31 порушення вимог законодавства в сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, будівлі бази відпочинку «Срібний Бір» ДНВП "ОБ`ЄДНАННЯ КОМУНАР", розташовані за адресою: Харківська область, Вовчанський район, с. Зарічне, вул. Вовчанський шлях, буд. 9, на думку позивача, не можуть експлуатуватися.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 02.12.2019 по справі № 520/11045/19 за клопотанням представника позивача провадження у справі було зупинено до отримання результатів проведеної ГУ ДСУНС в Харківській області позапланової перевірки ДНВП «Об`єднання Комунар».

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.12.2019 провадження у справі № 520/11045/19 поновлено.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.02.2020 по справі № 520/11045/19 адміністративний позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області до Державного науково-виробничого підприємства "ОБ`ЄДНАННЯ КОМУНАР" про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду - задоволено частково.

Застосовано заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до Державного науково-виробничого підприємства "ОБ`ЄДНАННЯ КОМУНАР" (вул. Григорія Рудика, буд. 8, м. Харків,61070) до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей шляхом:

- заборонення експлуатації приміщень елінгу, підвального приміщення спального корпусу та підвального приміщення бази відпочинку "Срібний бір" Державного науково-виробничого підприємства "ОБ`ЄДНАННЯ КОМУНАР" до моменту обладнання СПЗ відповідно до вимог ДБН В.2.5-56:2014 "Системи протипожежного захисту" та усунення порушень пункту 1.2 розділу V ППБУ;

- заборонення експлуатації дерев`яних елементів горищних покриттів (крокви, лати) будівлі водіїв, будівлі сторожки та будівлі спального корпусу бази відпочинку "Срібний бір" Державного науково-виробничого підприємства "ОБ`ЄДНАННЯ КОМУНАР" до моменту оброблення засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності на усунення порушень пункту 2.5 глави 2 розділу ІІІ ППБУ;

- заборонення експлуатації сходових кліток, внутрішніх відкритих коридорів, проходів та інших шляхів евакуації бази відпочинку "Срібний бір" Державного науково-виробничого підприємства "ОБ`ЄДНАННЯ КОМУНАР" до моменту забезпечення евакуаційним освітленням на усунення порушень пункту 2.31 глави 2 розділу ІІІ ППБУ;

- заборонення експлуатації житлових номерів крила "А", крила "Б", крила "В" та на 5-му поверсі спального корпусу бази відпочинку "Срібний бір" Державного науково-виробничого підприємства "ОБ`ЄДНАННЯ КОМУНАР" до моменту приведення системи протипожежного захисту в постійній готовності до виконання роботи на усунення порушень пункту 1.1 глави 1 розділу V ППБУ;

- заборонення експлуатації комор 1-го та 5-го поверхів, які розташовані біля сходової клітини крила "А" та зберігання білизни крила "Б" спального корпусу бази відпочинку "Срібний бір" Державного науково-виробничого підприємства "ОБ`ЄДНАННЯ КОМУНАР" до моменту заповнення прорізів у протипожежних перешкодах на усунення порушень пункту 2.3 глави 2 розділу ІІІ ППБУ;

- заборонення експлуатації водонапірної башти бази відпочинку "Срібний бір" Державного науково-виробничого підприємства "ОБ`ЄДНАННЯ КОМУНАР" до моменту забезпечення під`їздом з твердим покриттям та пристосування для відбору води пожежно - рятувальною технікою будь-якої пори року на усунення порушень пункту 2.1 глави 2 розділу V ППБУ, у зв`язку з чим зобов`язано керівництво Державного науково-виробничого підприємства "ОБ`ЄДНАННЯ КОМУНАР" негайно припинити використання вказаних будівель, приміщень (об`єктів) з метою проведення будь-якої діяльності, не пов`язаної з усуненням порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.02.2020 по справі № 520/11045/19 скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що з 31 порушення, виявленого під час перевірки 02.09.2019-03.09.2019, було усунуто 25 порушень, не усунутими залишились лише 6 порушень. Вважає, що порушення, які залишились неусунутими, самі по собі безпосередньо не створюють загрози для життя та здоров`я людей, а тому у суду були відсутні підстави для застосування крайнього заходу реагування у вигляді зупинення експлуатації будівель і споруд. На думку відповідача, позивачем не надано доказів існування такої загрози та не обґрунтовано, чим саме порушення вказаних пунктів акту спричиняє загрозу життю та здоров`ю людей. Вказує, що обов`язковою умовою для застосування заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації будівлі є наявність саме загрози життю та здоров`ю людей, а не загрози виникнення пожежі. Пояснив, що після закінчення літнього оздоровчого сезону 2019 року діяльність бази відпочинку зупинена з 30.08.2019, а спальний та адміністративний корпуси, літні будиночки, будівля водія, рятувальний пост та інші споруди відключені від мереж електропостачання, за винятком пультів пожежної та охоронної сигналізації у спальному та адміністративному корпусах. Отже, можливість створення загрози життю та здоров`ю людей не є об`єктивно підтвердженою обставиною. Оскільки ризик пожежі має вірогідний характер і не виникає безпосередньо внаслідок виявлених порушень, позивач вправі на підставі ст.ст.68, 69 Кодексу цивільного захисту України самостійно вжити заходів реагування шляхом видачі приписів, постанов і розпоряджень, не звертаючись до суду.

З приводу виявлених порушень, які залишились неусунутими, пояснив, що в силу пп. пп. «в», «г» п.7.2.23 ДБН В.2.5-56:2014 підвальне приміщення спального корпусу, де розташовані комунікації систем води та каналізації, а також бак з водою в бойлерній, не підлягають обладнанню системами протипожежного захисту (далі по тексту - СПЗ). Приміщення їдальні обладнане СПЗ, а приміщення елінгу не є капітальною спорудою та не потребує обладнання СПЗ. З огляду на викладене, заперечує факт порушення п.1.2 розділу V Правил пожежної безпеки України (далі по тексту - ППБУ) (порушення № 1), зафіксованого актом перевірки.

Вважає недоцільним оброблення засобами вогнезахисту дерев`яних елементів спального корпусу, та стверджує, що з метою дотримання ППБУ ці елементи будуть демонтовані. Зазначив, що будівля водіїв та будівля сторожки не мають горищ, оброблення їх даху засобами вогнезахисту неможливе без демонтажу покрівлі, в зв`язку з чим проведення цих робіт, відповідно до Плану заходів по усуненню порушень вимог законодавства у сферах техногенної безпеки, цивільного захисту, розробленого відповідно до припису № 297 від 30.09.2019, заплановано у строк до 01.06.2020. Крім того, будівля водіїв потребує капітального ремонту, люди в ній не працюють. У зв`язку з чим, вважає, що виявлене порушення п.2.5 глави 2 розділу ІІІ ППБУ не викликає необхідності застосування судом крайнього заходу реагування у вигляді заборони експлуатації зазначених будівель відповідача.

Вказав, що приміщення спального корпусу обладнані евакуаційними світильниками, однак, вмикаються у разі перебування у будівлі людей, тобто, у літній сезон. Враховуючи, що перевірка була проведена після закінчення літнього оздоровчого сезону, а також беручи до уваги, що у приміщеннях спального корпусу всю ніч горить світло, вважає необґрунтованим встановлення відповідачем порушення п.2.31 глави 2 розділу ІІІ ППБУ.

Заперечує порушення п.1.1 глави 1 розділу V ППБУ щодо непрацездатності СПЗ, оскільки відповідачем було укладено договір від 01.04.2014 № Е-836 на обслуговування системи протипожежного захисту із ДП «Харківспецустановка», яке має ліцензію на проведення відповідних робіт. Згідно з цим договором, технічне обслуговування включає в себе заходи здійснення технічного нагляду за додержанням правил технічної експлуатації автоматичної пожежної сигналізації, здійснення планових регламентованих робіт, необхідних для утримання засобів протипожежної сигналізації у робочому стані. Вказує, що відповідно до актів технічного обстеження установки пожежної безпеки від 31.12.2019, 31.01.2020 та 28.02.2020, проведеного ДП «Харківспецустановка», установка пожежної сигналізації бази відпочинку «Срібний бір», в тому числі в приміщеннях спального корпусу, знаходиться у працездатному стані, що спростовує висновки відповідача та суду першої інстанції.

З приводу констатованого позивачем порушення п.2.1 глави 2 розділу V ППБУ зазначив, що на території бази відпочинку розташовані два джерела зовнішнього протипожежного водопостачання (пожежний гідрант та пожежний резервуар), крім того, наявна можливість користування у будь-яку пору року резервуарами води, належними ТОВ фірмі «Ордана», а тому вимога позивача про влаштування під`їзду з твердим покриттям до водонапірної башти є безпідставною. Крім того така вимога позивача не може бути виконана відповідачем, оскільки вказана башта знаходиться на території ДП «Вовчанське лісове господарство» - у лісосмузі, яка не належить ДНВП «Об`єднання Комунар». Забезпечення під`їзду з твердим покриттям до водонапірної башти потребує вирубки зелених насаджень, що заборонено законодавством, а також дозволу землекористувача. Наразі відповідач проходить процедуру відведення земельної ділянки, однак, Державне агентство лісових ресурсів України не надало згоду на вилучення вказаної земельної ділянки з постійного користування ДП «Вовчанське лісове господарство».

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав з підстав, викладених в останній, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.02.2020 по справі № 520/11045/19, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю. Пояснив, що ДНВП «Об`єднання Комунар» не визнає 2 порушення - щодо неналежного облаштування водонапірної башти, а також щодо несправності та неутримання у постійній готовності системи протипожежного захисту в приміщенні елінгу та підвальному приміщенні спального корпусу. Інші 4 порушення відповідачем були усунуті, або усунуті частково, про що повідомлено відповідача.

Представник позивача в надісланому до суду письмовому відзиві та в судовому засіданні просив суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін. Вказує, що в силу п.8.1 ДБН В.2.5-56:2014 усі приміщення закладів охорони здоров`я та туризму висотою до 26, 5 м. необхідно обладнувати системою протипожежного захисту, зокрема, системою протипожежної сигналізації (СПС) та системою оповіщення (СО), а отже, приміщення елінгу та підвальне приміщення спального корпусу потребують обладнання СПС та СО. Вказує, що підвальне приміщення спального корпусу не є ані виробничим, ані складським приміщенням, та в цілому не є приміщенням бойлерної, а тому є хибними твердження відповідача про відсутність потреби в обладнанні підвального приміщення спального корпусу системою протипожежного захисту з посиланням на пп. «в», «г» п.7.2.23 ДБН В.2.5-56:2014. Вказує, що відповідачем була проведена певна робота по усуненню порушень шляхом оброблення частини приміщень засобами вогнезахисту (будівлі сторожки, будівлі водіїв, та частини спального корпусу (310 кв.м.)). Разом з тим, ці заходи були вжиті вже після проведення останньої позапланової перевірки (17.04.2020) та лише щодо частини приміщень, в яких було виявлене порушення, оскільки площа таких приміщень є значно більшою, ніж 310 кв.м. Зазначив, що влаштування на території бази відпочинку «Срібний бір» пожежного гідранту та пожежного резервуару обсягом 100 куб.м., якого не вистачає для нормованого 3-годинного запасу води для потреб гасіння 1 пожежі, не є компенсацією виконання вимог ППБУ щодо забезпечення безперешкодного доступу до водонапірної башти шляхом належного облаштування під`їзду до неї, оскільки така компенсація не передбачена чинним законодавством. Вважає, що надані відповідачем до суду апеляційної інстанції акти наданих послуг не спростовують виявленого порушення у вигляді несправності системи протипожежного захисту, оскільки роботи проведені та акти складені вже після прийняття рішення судом першої інстанції. Вказує, що відповідачем не було надано позивачу жодних доказів усунення порушення у вигляді незаповнення прорізів у протипожежних перешкодах комор 1-5 поверхів крила «А» та зберігання білизни крила «Б» спального корпусу. Надані відповідачем до суду апеляційної інстанції відомості про встановлення протипожежних дверей на одному з поверхів не є підставою вважати порушення усунутим, оскільки для усунення порушення необхідне встановлення протипожежних дверей у всіх приміщеннях, вказаних в акті перевірки. Вважає, що наявність евакуаційного освітлення у приміщеннях спального корпусу не повинна ставитись у залежність від наявності або відсутності на об`єкті людей, у зв`язку із закриттям оздоровчого сезону, оскільки при невиконанні цих заходів при виникненні пожежі відсутність такого освітлення може стати причиною загибелі людей. При цьому, заходи щодо встановлення такого освітлення можливо здійснити і до початку оздоровчого сезону. Відмітив, що роботи щодо оброблення дерев`яних елементів засобами вознезахисту та встановлення протипожежних дверей були проведені відповідачем вже після останньої позапланової перевірки, у прийманні в експлуатацію цих робіт позивач участі не брав, а тому надані відповідачем документи (договір на виконання робіт, акти виконаних робіт, акт прийняття в експлуатацію) не є підставою вважати відповідні порушення усунутими.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що в період з 02.09.2019 по 03.09.2019 Вовчанським районним відділом ГУ ДСУНС у Харківській області була проведена позапланова перевірка на об`єкті бази відпочинку «Срібний бір» Державного науково-виробничого підприємства "ОБ`ЄДНАННЯ КОМУНАР", за адресою: Харківська область. Вовчанський район, с. Зарічне, вул. Вовчанський шлях, 9.

За результатами перевірки складено акт від 03.09.2019 № 300, яким зафіксовано 38 порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Примірник вказаного акту 03.09.2019 направлено на адресу відповідача.

Також, 03.09.2019 позивачем прийнято припис № 297, яким зобов`язано ДНВП «Об`єднання Комунар» усунути порушення, вказані в акті перевірки від 03.09.2019 у строк до 03.10.2019.

21.10.2019 ГУ ДСУНС в Харківській області звернулось до суду з цим позовом.

В подальшому, в період з 10.12.2019 по 11.12.2019 Вовчанським районним відділом ГУ ДСУНС у Харківській області була проведена позапланова перевірка на об`єкті бази відпочинку «Срібний бір» ДНВП "ОБ`ЄДНАННЯ КОМУНАР", за адресою: Харківська область. Вовчанський район, с. Зарічне, вул. Вовчанський шлях, 9.

За результатами перевірки складено акт від 11.12.2019 № 352, яким встановлено, що залишились неусунутими 6 порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, з тих, що були підставами звернення позивача 21.10.2019 з цим позовом.

Зокрема, актом від 11.12.2019 № 352 зафіксовано порушення :

1) п. 1.2 розділу V Правил пожежної безпеки України (далі по тексту - ППБУ) - приміщення елінгу, підвальне приміщення спального корпусу не обладнані СПЗ відповідно до вимог ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту»;

2) п. 2.5 глави 2 розділу ІІІ ППБУ - дерев`яні елементи горищних покриттів (крокви, лати) будівлі водіїв, будівлі сторожки та будівлі спального корпусу не оброблено засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності;

3) п. 2.31 глави 2 розділу ІІІ ППБУ - сходові клітки, внутрішні відкриті коридори, проходи та інші шляхи евакуації не забезпечені евакуаційним освітленням;

4) п. 1.1 глави 1 розділу V ППБУ - системи протипожежного захисту не справні і не утримуються в постійній готовності до виконання роботи;

5) п. 2.3 глави 2 розділу ІІІ ППБУ - не заповнено прорізи у протипожежних перешкодах комор 3-го - 5-го поверхів та зберігання білизни крила «Б» спального корпусу;

6) п. 2.1 глави 2 розділу V ППБУ - водонапірна башта не забезпечена під`їздом з твердим покриттям і не пристосована для відбору води пожежно-рятувальною технікою будь-якої пори року.

Копію акту направлено відповідачу 11.12.2019.

Неусунення всіх зафіксованих в акті перевірки № 300 від 03.09.2019 порушень слугувало підставою для звернення ГУ ДСУНС в Харківській області до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано доказів вжиття заходів для усунення шести порушень у сфері пожежної та техногенної безпеки, вказаних в акті перевірки від 03.09.2019 № 300, та зафіксованих також актом перевірки від 11.12.2019 № 352, які становлять реальну небезпеку, створюють загрозу життю та здоров`ю людей, у зв`язку з чим наявні підстави для застосування заходів реагування у вигляді заборони експлуатації приміщень елінгу, підвального приміщення спального корпусу, дерев`яних елементів горищних покриттів (крокви, лати) будівлі водіїв, будівлі сторожки та будівлі спального корпусу, сходових кліток, внутрішніх відкритих коридорів, проходів та інших шляхів евакуації бази відпочинку «Срібний бір» ДНВП «Об`єднання Комунар», житлових номерів крила "А", крила "Б", крила "В" та 5-го поверху спального корпусу, комор 1-го та 5-го поверхів, які розташовані біля сходової клітини крила "А" та зберігання білизни крила "Б" спального корпусу, водонапірної башти бази відпочинку "Срібний бір" ДНВП "ОБ`ЄДНАННЯ КОМУНАР" - до моменту усунення порушень, виявлених у цих приміщеннях та спорудах.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в іншій частині, суд першої інстанції виходив з того, що зафіксовані позивачем допущені суб`єктом господарювання порушення у сфері пожежної та техногенної безпеки стосуються не в цілому ДНВП «Об`єднання Комунар», а лише окремих приміщень/об`єктів бази відпочинку "Срібний Бір" ДНВП "ОБ`ЄДНАННЯ КОМУНАР", тому належним способом застосування заходів реагування є саме заборона експлуатації відповідних будівель, приміщень і споруд, зазначених вище, а не всієї бази відпочинку «Срібний бір» ДНВП «Об`єднання Комунар».

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, отже, перегляду підлягає рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до абз. 2 ст. 1 Закону України від 05.04.2007 року № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі по тексту - Закон № 877-V) державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Як встановлено частиною 1 статті 3 Закону № 877-V, державний нагляд (контроль) серед іншого здійснюється за принципами пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров`я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності; гарантування прав та законних інтересів кожного суб`єкта господарювання; презумпції правомірності діяльності суб`єкта господарювання у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків суб`єкта господарювання та/або повноважень органу державного нагляду (контролю); недопущення встановлення планових показників чи будь-якого іншого планування щодо притягнення суб`єктів господарювання до відповідальності та застосування до них санкцій; здійснення державного нагляду (контролю) на основі принципу оцінки ризиків та доцільності.

Частиною 1 статті 4 Закону № 877-V передбачено, що державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого Указом Президента України від 16.12.2015 року № 1052 (подалі - Положення № 1052) визначено, що Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.

За визначенням пп. 2 п. 3 Положення № 1052, основним завданням ДСНС України є здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, за діяльністю аварійно-рятувальних служб.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 січня 2013 року № 33 «Про утворення територіальних органів Державної служби з надзвичайних ситуацій та визнання такими, що втратили чинність, деяких Постанов Кабінету Міністрів України», утворені як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з надзвичайних ситуацій, яким є Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області.

Головне управління є територіальним органом виконавчої влади з питань забезпечення реалізації державної політики у сферах цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, рятувальних справах та гасіннях пожеж, профілактики травматизму невиробничого характеру, та діє на підставі Положення про Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області.

Головне управління, згідно з покладеними на нього завданнями на відповідній території, здійснює безпосередньо та через підпорядковані підрозділи нагляд (контроль) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки і цивільного захисту місцевими органами виконавчої влади органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, іншими суб`єктами господарювання, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства; здійснює інші повноваження, визначені законами України та покладені на ДСНС України Президентом України.

Пунктом 3 Типового положення про територіальні органи міністерства та іншого центрального органу виконавчої влади, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2011 року № 563, визначено, що завданням територіальних органів є реалізація повноважень міністерства та іншого центрального органу виконавчої влади на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту урегульовано Кодексом цивільного захисту України від 02.10.2012 №5403-VI (далі Кодекс цивільного захисту України).

Статтею 64 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб. Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення. До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи.

Згідно зі статтею 66 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Відповідно до п.п. 11, 12 ч. 1 ст. 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом. (ч. 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України).

Згідно ч. 1 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, серед іншого, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду (ч. 2 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України).

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що встановлення факту порушення вимог законодавства у сфері пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, та у подальшому може призвести до тяжких наслідків у цій сфері, є достатньою підставою для застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожеже-небезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України 30.12.2014 за №1417 затверджені Правила пожежної безпеки України (далі по тексту ППБУ), які встановлюють загальні вимоги з пожежної безпеки до будівель, споруд різного призначення та прилеглих до них територій, іншого нерухомого майна, обладнання, устаткування, що експлуатуються, будівельних майданчиків, а також під час проведення робіт з будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, технічного переоснащення будівель та споруд (п.1 Розділу І). Ці Правила є обов`язковими для виконання суб`єктами господарювання, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах (п.2 Розділу І). Центральні органи виконавчої влади з урахуванням специфічних умов та особливостей щодо забезпечення пожежної безпеки об`єктів, віднесених до їх сфери управління, за необхідності видають галузеві правила пожежної безпеки, які не повинні суперечити цим Правилам та знижувати їх вимоги (п.3 Розділу 1).

Відповідно до пункт 4 розділу I ППБУ пожежна безпека повинна забезпечуватися шляхом проведення організаційних заходів та технічних засобів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж.

Відповідно до п. 1.1 глави 1 розділу V ППБУ усі системи протипожежного захисту (далі - СПЗ) мають бути справними і утримуватися в постійній готовності до виконання роботи. Несправності, які впливають на їх працездатність, повинні усуватися негайно, інші несправності усуваються в передбачені регламентом терміни, при цьому необхідно робити записи у відповідних журналах.

Будинки, приміщення та споруди повинні обладнуватися системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту» (п.1.2 глави 1 розділу V ППБУ).

Як вбачається з матеріалів справи, як під час проведення позапланової перевірки, проведеної з 02.09.2019 по 03.09.2019, так і під час позапланової перевірки, що проводилась з 10.12.2019 по 11.12.2019, фахівцями ГУ ДСНС України у Харківській області було встановлено порушення, зокрема, п. 1.2 глави 1 розділу V ППБУ (порушення № 1).

В акті перевірки від 03.09.2019 № 300 зафіксовано, що вказане вище порушення позивач вбачав у тому, що приміщення елінгу, підвальне приміщення спального корпусу та підвальне приміщення їдальні не обладнані СПЗ відповідно до вимог ДБН В.2.5- 56:2014 «Системи протипожежного захисту».

Виходячи зі змісту акту від 11.12.2019, позивачем констатовано відсутність системи протипожежного захисту лише у приміщенні елінгу та підвальному приміщенні спального корпусу.

Тобто, станом на час проведення перевірки 10.12.2019-11.12.2019 залишилось неусунутим порушення щодо необладнання системою протипожежного захисту приміщення елінгу та підвального приміщення спального корпусу.

Відповідач заперечує вказане порушення, стверджуючи, що підвальне приміщення їдальні обладнане системою протипожежного захисту; приміщення елінгу не є капітальною спорудою та не потребує обладнання СПЗ, а підвальне приміщення спального корпусу не підлягає обладнанню СПЗ з огляду на норми пп. «в» та «г» п.7.2.23 ДБН В.2.5-56:2014.

З цього приводу колегія суддів зауважує, що відсутність СПЗ, влаштованої у відповідності до вимог п.7.2.23 ДБН В.2.5-56:2014, щодо підвального приміщення їдальні не була констатована актом перевірки від 11.12.2019, та не була підставою для задоволення позовних вимог, оскільки в резолютивній частині рішення суду взагалі відсутнє слово «їдальня».

Враховуючи викладене, колегія суддів відхиляє посилання відповідача на наявність СПЗ у підвальному приміщенні їдальні як на підставу для задоволення апеляційної скарги.

З огляду на зміст акту перевірки від 11.12.2019 № 352, колегія суддів вважає, що підлягає забороні експлуатація приміщень елінгу та підвального приміщення спального корпусу бази відпочинку "Срібний бір" ДНВП "ОБ`ЄДНАННЯ КОМУНАР", а не експлуатація приміщень елінгу, підвального приміщення спального корпусу та підвального приміщення бази відпочинку " Срібний бір", як помилково зазначив суд першої інстанції.

Відповідно до п.7.2.23 ДБН В.2.5-56:2014 у будинках і спорудах не підлягають обладнанню СПС приміщення : в) припливних венткамер, що не обслуговують виробничі та складські приміщення категорії А, Б та В, насосних станцій водопостачання та бойлерних; г) виробничих та складських приміщень категорії Д за пожежною небезпекою.

В силу п.3.23 ДСТУ Б В.1.1-36:2016 «Визначення категорій приміщень, будинків та зовнішніх установок за вибухопожежною та пожежною небезпекою» приміщенням є простір, обмежений з усіх сторін захисними конструкціями : стінами (у тому числі з вікнами і дверима), стелею (перекриттям) та підлогою.

За визначенням п.3.9 ДСТУ Б В.1.1-36:2016 виробничим приміщенням є приміщення, де розташовується основне та допоміжне обладнання, задіяне у виробничому процесі.

Складським приміщенням є спеціально обладнане приміщення для зберігання речовин, матеріалів, виробів, обладнання тощо та надання складських послуг (п.3.26 ДСТУ Б В.1.1-36:2016).

Колегія суддів зауважує, що підвальне приміщення спального корпусу не є ані виробничим приміщенням, оскільки жодної виробничої діяльності у ньому не ведеться, ані складським приміщенням, а тому посилання відповідача на вказані положення пп. «г» п.7.2.23 ДБН В.2.5-56:2014 є безпідставним.

В силу п.3.23 вказаного ДСТУ підвальне приміщення в цілому не може також вважатися і приміщенням бойлерної, оскільки у ньому знаходиться, разом із бойлером, інше інженерне обладнання (комунікації).

Крім того, колегія суддів зауважує, що положення пп. «в», пп. «г» п. 7.2.23 ДБН В.2.5-56:2014 стосуються виключно відсутності у цих приміщеннях систем пожежної сигналізації (СПС), а не систем протипожежного захисту (СПЗ).

Відповідно до п.6.1 ДБН В.2.5-56:2014 системи протипожежного захисту поділяються на а) системи пожежної сигналізації; б) автоматичні системи пожежогасіння; в) автономні системи пожежогасіння локального застосування; д) системи оповіщування про пожежу та управління евакуюванням людей; д) системи протидимного захисту; е) системи централізованого протипожежного спостерігання; ж) системи диспетчеризації СПЗ. Також до СПЗ належать : и) блискавкозахист; к) ліфти пожежні; л) пожежні кран-комплекти; м) протипожежні двері, клапани,ворота, завіси (екрани) тощо.

Таким чином, наведені вище положення пп. «в», «г» п.7.2.23 ДБН В.2.5-56:2014 не звільняють відповідача від обладнання вказаних приміщень системами протипожежного захисту, які не вичерпуються системою пожежної сигналізації.

Зокрема, позивач вказує, що крім системи протипожежної сигналізації, спірне приміщення потребує також обладнання системою оповіщування про пожежу та управління евакуюванням людей.

Як встановлено пунктом 7.1 В.2.5-56:2014, системи протипожежної сигналізації призначені для раннього виявлення пожежі та подавання сигналу тривоги для вжиття необхідних заходів (евакуювання людей, виклик пожежно-рятувальних підрозділів, запуск протидимних систем пожежогасіння, здійснення управління протидимними клапанами, дверима, воротами, завісами (екранами), відключенням або блокуванням (розблокуванням) інших інженерних систем та устаткування при сигналі «пожежа»).

Відповідно до п.9.1 ДБН В.2.5-56:2014 система оповіщення про пожежу та управління евакуюванням людей призначена для оповіщення людей, що перебувають в будинку (споруді), про виникнення пожежі з метою створення умов для їх своєчасного евакуювання.

За приписами п.8.1 таблиці А.1 додатку А ДБН В.2.5-56:2014 усі приміщення будинків закладів охорони здоров`я та туризму умовною висотою до 26,5 м включно необхідно обладнувати системою протипожежної сигналізації із застосуванням димових або комбінованих сповіщувачів у приміщеннях для сну.

Відповідно до п.15 таблиці Б.1 додатку Б ДБН В.2.5-56:2014 будівлі готелів, гуртожитків та кемпінгів підлягають обладнанню системою оповіщення типу 2 (розраховані на кількість місць до 50 осіб) або типу 3 (понад 50 осіб).

Доказів того, що підвальне приміщення спального корпусу обладнане всіма необхідними видами системи протипожежного захисту, зокрема, системою протипожежної сигналізації та системою оповіщення, відповідачем не надано ані до суду першої, ані до суду апеляційної інстанції та не спростовано в ході позапланової перевірки від 11.12.2019.

Твердження відповідача про те, що приміщення елінгу не є капітальною спорудою, не використовується для ремонту плавальних засобів та зберігання горючих матеріалів, а є допоміжною спорудою, не звільняють відповідача від обов`язку обладнання цієї споруди засобами протипожежного захисту.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, норми розділу V ППБУ позбавлені ознак вибіркового (дозвільного) характеру для об`єктів перевірки, що виключає можливість вільного обрання об`єктом перевірки вибору поведінки у спірних правовідносин, довільного тлумачення нормативно правових актів та обрання тих норм права, яких бажає дотримуватись суб`єкт господарювання у певних ситуаціях, враховуючи те, що недодержання суб`єктами господарювання вимог у сфері техногенної та пожежної безпеки призводить до невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.02.2020 по справі № 160/1739/19.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що наведеними відповідачем доводами та наданими доказами не спростовується факт виявленого порушення п.1.2 глави 1 розділу V ППБУ, як під час перевірки від 03.09.2019, так і за наслідками контрольної - від 11.12.2019.

Крім того, слід відмітити, що 17.04.2020 Вовчанським відділом ГУ ДСНС у Харківській області було проведено позапланову перевірку бази відпочинку « Срібний бір », якою знову зафіксовано порушення норм п.1.2 глави 1 розділу V ППБУ (необладнання приміщення елінгу та підвального приміщення спального корпусу СПЗ відповідно до ДБН В.2.5-56:2014).

З приводу тверджень відповідача про відсутність факту порушення п. 1.1 глави 1 розділу V ППБУ (несправність та неутримання у постійній готовності до роботи систем протипожежного захисту в усіх житлових номерах крила «А», крила «Б», крила «В» та на 5-му поверсі спального корпусу (порушення № 4)), колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, відповідач заперечує вказане порушення, посилаючись на те, що Дочірнім підприємством «Харківспецустановка» здійснюється систематичне технічне обслуговування систем протипожежного захисту бази відпочинку «Срібний бір» на підставі укладеного з відповідачем договору від 01.04.2014 № Е 836, та зазначає, що відповідно до актів технічного огляду установок пожежної сигналізації від 31.12.2019, 31.01.2020 та 28.02.2020 остання перебуває у працездатному стані.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що вказані акти складені після звернення ГУ ДСНС у Харківській області до суду з даним позовом (21.10.2019) та проведення позапланової перевірки бази відпочинку « Срібний бір » з 10.12.2019 по 11.12.2019, а тому не є доказом відсутності порушення станом на час проведення перевірки.

Крім того, як вірно зазначено судом першої інстанції, факт технічної справності системи протипожежного захисту та її постійної готовності підтверджується та оцінюється лише спеціально уповноваженими суб`єктами владних повноважень, до яких суд не відноситься.

Відповідно до ч.2 ст.74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, підтвердити справність, працездатність та готовність до роботи систем протипожежного захисту приміщень спального корпусу можливо лише за результатами перевірки фахівцями ГУ ДСНС у Харківській області.

Разом з тим, як зазначив представник позивача у судовому засіданні, вищезазначені акти здачі-прийняття робіт щодо ремонту системи протипожежного захисту до ГУ ДСНС України в Харківській області не надходили, участі в прийнятті цих робіт фахівці позивача не брали.

Колегія суддів відмічає, що відповідно до акту позапланової перевірки бази відпочинку « Срібний бір» від 17.04.2020 № 67, системи протипожежного захисту не в усіх номерах спального корпусу утримуються в справному стані.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що надані відповідачем акти виконаних робіт від 31.12.2019, 31.01.2020 та 28.02.2020 не є беззаперечним доказом усунення позивачем порушень п.1.1 глави 1 розділу V ППБУ та не є підставою для скасування заходів державного реагування, вжитих судом першої інстанції.

Слід відмітити, що в актах-передачі наданих послуг до договору № Е 836 від 01.04.2014, які надавались до суду першої інстанції (т.1, а.с. 141-145), зафіксовано факт отримання послуги з обслуговування системи протипожежного захисту без конкретизації, на які саме об`єкти розповсюджується така послуга, а в журналі Е - 836 обліку технічного обслуговування і ремонту (планового та позапланового) установки пожежної автоматики (т.1 а.с. 146) в графі «опис виконаних робіт» вказано систему АПС та тип установки РС-5020 ТК 2, у той час як порушення щодо працездатності СПЗ були виявлені та зафіксовані актом перевірки від 03.09.2019 та від 11.12.2019 в усіх житлових номерах крила «А», крила «Б», крила «В» та на 5-му поверсі спального корпусу.

Інших доказів на підтвердження справності системи протипожежного захисту та її постійної готовності саме в усіх житлових номерах крила «А», крила «Б», крила «В» та на 5-му поверсі спального корпусу відповідачем не надано ані до суду першої, ані до суду апеляційної інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що відповідачем не спростовано факту порушення п. 1.1 глави 1 розділу V ППБУ.

В обґрунтування позовних вимог ГУ ДСНС у Харківській області в позовній заяві зазначило, що відсутність системи протипожежного захисту, у разі виникнення пожежі, перешкоджає її швидкому виявленню та ліквідації, повідомленню про неї, а також оперативній евакуації людей на ранній стадії її виникнення.

З приводу виявленого позивачем порушення п. 2.5 глави 2 розділу ІІІ ППБУ (дерев`яні елементи горищних покриттів (крокви, лати) будівлі водіїв, будівлі сторожки та будівлі спального корпусу не оброблено засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності (порушення № 2), колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з п.2.5 глави 2 розділу ІІІ ППБУ у будинках, крім будинків V ступеня вогнестійкості, дерев`яні елементи горищних покриттів (крокви, лати) повинні оброблятися засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності.

Необхідність обробляння засобами вогнезахисту дерев`яних елементів інших конструкцій будинків визначається відповідними нормативними документами за видами будинків.

За твердженням відповідача, викладеним в апеляційній скарзі, у спальному корпусі дерев`яними елементами є лише слухові вікна, оброблення яких засобами вогнезахисту є недоцільним та які будуть демонтовані, а виконання робіт по обробленню даху будівель водіїв та сторожки заплановане до 01.06.2020, оскільки виконання цих робіт неможливе без демонтажу покрівлі. Крім того, відповідачем зазначено, що будівля водіїв потребує капітального ремонту та люди в ній не працюють.

У суді першої інстанції представник відповідача також стверджував, що експлуатація будівлі водіїв припинена та будівля відключена від мереж електропостачання, що підтверджується актом від 18 вересня 2019 року, який затверджений головним інженером ДНВП «Об`єднання Комунар». Виконання робіт на інших будівлях заплановано на 01.06.2020, у зв`язку з чим направлено лист до КП «Харківспецпром» від 14.11.2019 № 132/290 (т.1 а.с. 75).

Разом з тим, жодних доказів виконання робіт щодо оброблення засобами вогнезахисту будівлі сторожки, будівлі водіїв та будівлі спального корпусу відповідачем не було надано ані до суду першої інстанції, ані до апеляційної скарги.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідача погодився з виявленим порушенням та вказав, що наразі це порушення усунуте, на підтвердження чого надав копії договору підряду № 8/06 від 06.04.2020 із КП «Харківспецпром», акту приймання виконаних робіт від 22.04.2020, акту прийняття в експлуатацію та перевірку відповідності вогнезахисту від 24.04.2020, відповідно до яких оброблено засобами вогнезахисту загальну площу 464 кв.м., у т.ч. на об`єктах : вогнезахисне обробляння дерев`яних конструкцій сторожки (38,5 кв.м.), майстерні (38,5 кв.м.), будинку № 1 (38,5 кв.м.), спального корпусу (310 кв.м.).

Разом з тим, роботи щодо оброблення засобами вогнезахисту вказаних об`єктів, зафіксовані у зазначених вище документах, проведені вже після прийняття оскаржуваного рішення судом першої інстанції (04.02.2020), що підтверджує наявність їх на дату ухвалення рішення.

Крім того, документи, надані відповідачем - акт виконаних робіт від 22.04.2020, акт прийняття в експлуатацію від 24.04.2020 - складені після проведення позапланової перевірки, проведеної 17.04.2020, після цього інших перевірок відповідача фахівцями ГУ ДСНС у Харківській області не проводилось, а отже, усунення виявлених порушень не було перевірено фахівцями позивача.

Крім того, слід відмітити, що загальна площа будівлі спального корпусу, де необхідно було проведення робіт із оброблення дерев`яних конструкцій засобами вогнезахисту, згідно з технічним паспортом становить 1083,1 кв.м., що перевищує 310 кв.м., на яких проведено такі роботи.

Причин непроведення таких робіт на дерев`яних конструкціях решти площі спального корпусу представник відповідача вказати не зміг, зазначивши лише, що площа робіт визначалась самостійно підрядником КП «Харківспецпром».

Враховуючи викладене вище, документи, надані відповідачем до суду апеляційної інстанції (договір, акт виконаних робіт та акт прийняття в експлуатацію) не спростовують факт виявлених позивачем порушень у сфері техногенної та пожежної безпеки щодо вказаних приміщень, зафіксованих актами перевірок від 03.09.2019, 11.12.2019 та 17.04.2020, та лише підтверджують, що наразі ці порушення усунуто не повністю.

Як пояснив позивач в обґрунтування позовних вимог, невідповідність конструктивних елементів протипожежним вимогам, відсутність їх вогнезахисної обробки створює перешкоди під час евакуації людей та при гасінні пожежі, а також сприяє інтенсивному розповсюдженню полум`я.

Враховуючи, що забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності від невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій має пріоритетне значення, а відповідачем не надано до суду доказів повного фактичного усунення виявлених суб`єктом перевірки порушень пункту 2.5 глави 2 розділу ІІІ ППБУ, обґрунтованим є застосування заходів реагування у вказаній частині.

За приписами п.2.31 глави 2 розділу ІІІ ППБУ сходові клітки, внутрішні відкриті та зовнішні сходи, коридори, проходи та інші шляхи евакуації мають бути забезпечені евакуаційним освітленням. Світильники евакуаційного освітлення повинні вмикатися з настанням сутінків у разі перебування в будинку людей.

Як зафіксовано в актах перевірок від 03.09.2019 № 300 (п.13), від 11.12.2019 № 352 (п.3) та від 17.04.2020 № 67 (п.3 опису виявлених порушень), сходові клітки, внутрішні відкриті коридори, проходи та інші шляхи евакуації не забезпечені евакуаційним освітленням, чим порушено пункт 2.31 глави 2 розділу ІІІ ППБУ.

Виходячи зі змісту вищенаведеної норми, законодавцем чітко закріплено обов`язок суб`єкта господарювання обладнати сходові клітки, внутрішні відкриті та зовнішні сходи, коридори, проходи та інші шляхи евакуації евакуаційним освітленням, та забезпечити використання такого освітлення з настанням сутінків у разі перебування в будинку людей.

Враховуючи викладене, припинення ОЗК «Срібний бір» своєї діяльності у літній період з 30.08.2019 в силу п.2.31 глави 2 розділу ІІІ ППБУ не звільняє суб`єкта господарювання від обов`язку обладнати евакуаційним освітленням сходові клітки, внутрішні відкриті та зовнішні сходи, коридори, проходи та інші шляхи евакуації протягом всього часу, а не лише у певний період, як зазначає відповідач.

Посилання відповідача на те, що у зв`язку із закінченням літнього оздоровчого періоду з 30.08.2019 відповідно до наказу № 323 від 29.08.2019 світильники евакуаційного освітлення знаходяться на території головного підприємства, не спростовує виявленого порушення.

Як вказує позивач в обґрунтування позовних вимог, невідповідність евакуаційних шляхів (їх конструктивні та планувальні рішення) перешкоджає вільній евакуації людей з приміщень під час виникнення пожежі.

Відповідно до п. 2.3. глави 2 розділу ІІІ ППБУ під час експлуатації об`єкта не допускається знижувати клас вогнестійкості елементів заповнення прорізів у протипожежних перешкодах.

Протипожежні двері, ворота, вікна, люки, клапани, завіси (екрани) у протипожежних перешкодах повинні утримуватися у справному стані. Не допускається встановлювати будь-які пристрої, предмети тощо, що перешкоджають їх зачиненню.

Разом з тим, актом перевірки від 03.09.2019 № 300 (п.17 опису виявлених порушень) зафіксовано порушення п. 2.3 глави 2 розділу ІІІ ППБУ, а саме - не заповнено прорізи у протипожежних перешкодах комор 1-го-5-го поверхів, які розташовані біля сходової клітини крила «А» та зберігання білизни крила «Б» спального корпусу.

Відповідно до акту перевірки від 11.12.2019 № 352, порушення п. 2.3 глави 2 розділу ІІІ ППБУ полягає в тому, що не заповнено прорізи у протипожежних перешкодах комор 3-го - 5-го поверхів та зберігання білизни крила «Б» спального корпусу.

Таким чином, станом на час проведення повторної позапланової перевірки порушення п. 2.3 глави 2 розділу ІІІ ППБУ (незаповнення прорізів у протипожежних перешкодах) мало місце у коморах 3-го-5-го поверхів крила «А» та зберігання білизни крила «Б» спального корпусу, а тому саме ці приміщення підлягають забороні експлуатації.

В судовому засіданні представник відповідача визнав допущене порушення, однак, вказав, що це порушення частково усунуто, а саме, встановлено протипожежні двері на одному з поверхів.

Проте, доказів усунення вказаних вище порушень на інших поверхах крила «А» та у коморі зберігання білизни крила «Б» відповідачем не надано ані до суду першої, ані до суду апеляційної інстанції.

Крім того, колегія суддів зауважує, що відповідно до акту здачі-прийняття робіт № ОУ-000007, копія якого надана представником відповідача до суду апеляційної інстанції, встановлення протипожежних дверей відбулося 27.04.2020, тобто, після прийняття оскаржуваного рішення судом першої інстанції та після проведення останньої позапланової перевірки бази відпочинку « Срібний бір» від 17.04.2020, якою було зафіксовано порушення п. 2.3 глави 2 розділу ІІІ ППБУ.

Після цього перевірки усунення відповідачем порушення цієї норми позивачем не проводилось, відповідність встановлених дверей вимогам протипожежного захисту не перевірялась.

Як пояснив позивач у позовній заяві, відсутність протипожежних перешкод не дозволить обмежити розповсюдження полум`я та токсичних продуктів горіння до інших приміщень, чим створюється загроза безпеці людей, які в них перебувають, а також створюються перешкоди під час гасіння пожежі працівниками об`єкту та підрозділами ДСНС.

Враховуючи викладене, надані відповідачем копія акту здачі-прийняття робіт від 27.04.2020 та фотографія не спростовують факту наявності порушення п. 2.3 глави 2 розділу ІІІ ППБУ, та не є підставою для скасування вжитого судом першої інстанції заходу державного реагування у вигляді заборони експлуатації приміщень комор, розташованих біля сходової клітини крила «А» та зберігання білизни крила «Б».

Виходячи зі змісту актів перевірки від 03.09.2019 № 300 та від 11.12.2019 № 352, фахівцями ГУ ДСНС України у Харківській області було виявлено також порушення п. 2.1 глави 2 розділу V ППБУ - водонапірна башта не забезпечена під`їздом з твердим покриттям і не пристосована для відбору води пожежно-рятувальною технікою будь-якої пори року.

З приводу наведеного висновку позивача відповідач зазначив, що водонапірна вежа, яка належить ДНВП "ОБ`ЄДНАННЯ КОМУНАР", забезпечує водою об`єкти бази відпочинку тільки в період її роботи, тобто у літній оздоровчий сезон. В інший час вода злита з усіх систем обладнання, у тому числі з водонапірної вежі, з метою недопущення розморожування і виходу з ладу всіх систем. Однак, на території бази відпочинку є пожежний гідрант і пожежний резервуар для заповнення рятувальних машин у випадку виникнення пожежі, які дозволяють оперативно загасити або обмежити розповсюдження полум`я на ранній стадії виникнення пожежі. Пожежний резервуар заповнений водою цілий рік, з безперешкодним доступом до нього у будь-яку пору року.

Також відповідач вказує, що вимога позивача щодо улаштування під`їзду з твердим покриттям до водонапірної башти є безпідставною та неможливою для виконання без необхідного погодження відповідного користувача на вирубку зелених насаджень у лісі, оскільки водонапірна вежа знаходиться на лісосмузі, яка не належить підприємству.

Як встановлено пунктом 2.1 глави 2 розділу V ППБУ зовнішній протипожежний водопровід повинен відповідати таким вимогам:

1) відповідальними за технічний стан пожежних гідрантів, установлених на мережі водопроводу населених пунктів, є відповідні служби (організації, установи), які утримують ці мережі водопроводу, а на території підприємств - їх власники або орендарі;

2) пожежні гідранти та пожежні резервуари повинні бути справними і утримуватися таким чином, щоб забезпечити безперешкодний забір води пожежними автомобілями;

3) у разі відключення ділянок водопровідної мережі та гідрантів або зменшення тиску мережі нижче за потрібний необхідно сповіщати про це пожежно-рятувальні підрозділи;

4) для контролю працездатності мережі систем зовнішнього протипожежного водопроводу власнику мережі водопостачання або іншій відповідальній особі, визначеній у відповідному договорі згідно з вимогами чинного законодавства необхідно 1 раз на рік проводити випробування на тиск та витрату води з оформленням акта. Випробування водопроводу повинно проводитися також після кожного ремонту, реконструкції або підключення нових споживачів до мережі водопроводу;

5) пожежні гідранти і водойми повинні мати під`їзди з твердим покриттям. У разі наявності на території об`єкта або поблизу нього (у радіусі до 200 м) природних або штучних вододжерел до них повинні бути влаштовані під`їзди з майданчиками (пірсами) розміром не менше 12 x 12 м для встановлення пожежних автомобілів і забирання води будь-якої пори року;

6) витрачений під час гасіння пожежі протипожежний запас води з резервуарів має бути відновлений у строк не більше ніж: 24 год. - у населених пунктах і на промислових підприємствах з будівлями за вибухопожежною та пожежною небезпекою категорій А, Б та В; 36 год. - на промислових підприємствах з будівлями за пожежною небезпекою категорій Г та Д; 72 год. - у сільських населених пунктах і на сільськогосподарських підприємствах.

Для промислових підприємств із витратами води на зовнішнє пожежогасіння до 20 л/с включно допускається збільшувати час відновлення пожежного об`єму води: до 48 год. - для будівель категорій Г та Д; до 36 год. - для будівель категорії В;

7) пожежні резервуари (водойми) та їх обладнання повинні бути захищені від замерзання води. Узимку для забирання води з відкритих вододжерел слід встановлювати утеплені ополонки розміром не менше 0,6 x 0,6 м, які мають утримуватись у зручному для використання стані;

8) підтримання у постійній готовності штучних водойм, водозабірних пристроїв, під`їздів до вододжерел покладається: на підприємстві - на його власника (орендаря); у населених пунктах - на органи місцевого самоврядування;

9) біля місць розташування пожежних гідрантів і водойм повинні бути встановлені (відповідальні за встановлення - згідно з підпунктом 8 цього пункту) покажчики (об`ємні зі світильником або плоскі із застосуванням світловідбивних покриттів) з нанесеними на них: для пожежного гідранта - літерним індексом ПГ, цифровими значеннями відстані в метрах від покажчика до гідранта, внутрішнього діаметра трубопроводу в міліметрах, зазначенням виду водопровідної мережі (тупикова чи кільцева); для пожежної водойми - літерним індексом ПВ, цифровими значеннями запасу води в кубічних метрах та кількості пожежних автомобілів, котрі можуть одночасно встановлюватися на майданчику біля водойми;

10) водонапірні башти повинні бути забезпечені під`їздом з твердим покриттям і пристосовані для відбору води пожежно-рятувальною технікою будь-якої пори року. На корпус водонапірної башти слід наносити позначення, яке вказує на місце розташування пристрою для забирання води пожежно-рятувальною технікою;

11) не допускається використовувати для побутових, виробничих та інших господарських потреб протипожежний запас води, що зберігається в резервуарах, водонапірних баштах, водоймах та інших ємнісних спорудах.

Отже, вищезазначеним переліком чітко унормовано вимоги до зовнішнього протипожежного водопроводу без жодних виключень дозвільного характеру (як-то сезонність, період роботи, період простою тощо) чи можливістю виконання суб`єктом господарювання вказаних вимог у самостійно обраний зручний спосіб за певних обставин (у тому числі, лише в період роботи /сезон роботи об`єктів перевірки).

Наведеними вище нормами пункту 2.1 глави 2 розділу V ППБУ передбачено обов`язок утримання у належному стані та забезпечення безперешкодного доступу як до пожежних резервуарів та гідрантів, так і водонапірних башт, тобто, наявність у відповідача справного пожежного гідранту та пожежного резервуару не звільняє його від обов`язку належного утримання водонапірної башти.

Правилами пожежної безпеки України не передбачено, що за наявності справних пожежного гідранту та пожежного резервуару, прийнятним є невиконання обов`язку щодо забезпечення безперешкодного доступу до водонапірної башти.

Крім того, відповідачем по справі не спростовано, що ємність пожежного резервуару (100 куб.м.) не забезпечує нормативно встановленого мінімального обсягу води для гасіння пожежі протягом 3-х годин (108 куб.м.).

З приводу доводів відповідача про незнаходження водонапірної башти на території підприємства та неможливість влаштувати під`їзд до неї з огляду на неможливість відведення земельної ділянки, колегія суддів зауважує, що в силу пп. 8 пункту 2.1 глави 2 розділу V ППБУ обов`язок підтримання у постійній готовності штучних водойм, водозабірних пристроїв, під`їздів до вододжерел покладено на власника підприємства.

Доказів того, що ДНВП «Об`єднання Комунар» зверталось до ДП «Вовчанський лісгосп» з приводу надання дозволу на влаштування під`їзду з твердим покриттям до водонапірної башти, не надано ані до суду першої, ані до суду апеляційної інстанції.

При цьому, доводів про неможливість влаштування під`їзду з твердим покриттям до водонапірної башти відповідач не наводив ані під час перевірки, проведеної у вересні 2019 року, ані під час перевірки, проведеної у грудні 2019 року, про що свідчить відсутність зауважень під час проведення перевірок, неподання заперечень на акти перевірки від 03.09.2019 № 300 та від 11.12.2019 № 352, а також неоскарження припису від 03.09.2019 № 297, яким було зобов`язано відповідача усунути це порушення до 03.10.2019.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що наведеними відповідачем доводами не спростовується факт порушення п. 2.1 глави 2 розділу V ППБУ.

Як вказує позивач, відсутність та неготовність до роботи зовнішнього протипожежного водопостачання, а також первинних засобів пожежогасіння не дозволить оперативно загасити або обмежити розповсюдження полум`я на ранній стадії виникнення пожежі, чим створюється загроза безпеці людей.

Колегією суддів не беруться до уваги посилання відповідача на те, що позивачем проведено перевірки бази відпочинку "Срібний бір" ДНВП «Об`єднання Комунар» після припинення літнього періоду експлуатації бази відпочинку, оскільки такі доводи відповідача не спростовують наявності порушень і та не вказують про відсутність загрози вчиненню пожежі.

Як зазначалось вище, акти перевірок від 03.09.2019 та від 11.12.2019 було підписано представниками ДНВП «Об`єднання Комунар» без зауважень за заперечень.

Крім того, відповідач, отримавши припис ГУ ДСНС України в Харківській області № 297 від 03.09.2019 про усунення виявлених порушень, вказаних в акті перевірки від 03.09.2019, не оскаржив його, і тим самим погодився з фактом наявності порушень, вказаних у приписі.

На запитання суду апеляційної інстанції щодо причин неподання заперечень на акти перевірок від 03.09.2019 та 11.12.2019, а також неоскарження припису від 03.09.2019, представник відповідача надати відповідь не зміг.

З огляду на викладене, незгода відповідача з двома порушеннями з шести, які залишились неусунутими за результатами перевірки, проведеної 03.09.2019, та були зафіксовані актом перевірки від 11.12.2019, а також посилання на несуттєвість решти порушень, їх виключно сезонний характер, не є підставою для задоволення вимог апеляційної скарги.

Слід відмітити, що актом перевірки від 17.04.2020 № 67 зафіксовані ті ж самі порушення, що й актом від 11.12.2019 № 352.

Подання відповідачем заперечень на акт від 17.04.2020, а також документів, що на думку апелянта свідчать про часткове усунення виявлених порушень вже після подачі апеляційної скарги, не зумовлюють відмови у вжитті заходів державного реагування у вигляді заборони експлуатації приміщень.

Такі заходи були вжиті відповідачем після прийняття рішення судом першої інстанції, що є предметом апеляційного перегляду, та проведення останньої перевірки бази відпочинку «Срібний бір» фахівцями ДСНС, у зв`язку з чим якість та повнота усунення виявлених порушень позивачем перевірена не була, що унеможливлює прийняття судом апеляційної інстанції наданих відповідачем документів в якості доказів належного усунення виявлених порушень.

Доводи відповідача про те, що наразі діяльність бази відпочинку зупинена, приміщення спального та адміністративного корпусів не експлуатуються та відключені від електропостачання, не є підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки в разі невжиття заходів державного нагляду відповідач не позбавлений можливості у будь-який час відновити електропостачання та експлуатацію цих приміщень.

Отже, обставини, що зумовили звернення позивача до суду з даним позовом, не перестали існувати та надалі створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Як зазначило ГУ ДСНС у Харківській області у позовній заяві, відсутність системи протипожежного захисту (порушення п.1.1, п.1.2 розділу V Правил пожежної безпеки України), у разі виникнення пожежі, перешкоджає її швидкому виявленню та ліквідації, повідомленню про неї, а також оперативній евакуації людей на ранній стадії її виникнення.

Невідповідність конструктивних елементів протипожежним вимогам, відсутність їх вогнезахисної обробки (порушення п. 2.5 глави 2 розділу ІІІ ППБУ) створює перешкоди під час евакуації людей та при гасінні пожежі, а також сприяє інтенсивному розповсюдженню полум`я.

Невідповідність евакуаційних шляхів (порушення п. 2.31 глави 2 розділу ІІІ ППБУ) перешкоджає вільній евакуації людей з приміщень під час виникнення пожежі.

Відсутність протипожежних перешкод (порушення п. 2.3 глави 2 розділу ІІІ ППБУ) не дозволить обмежити розповсюдження полум`я та токсичних продуктів горіння до інших приміщень, чим створюється загроза безпеці людей, які в них перебувають, а також створюються перешкоди під час гасіння пожежі працівниками об`єкту та підрозділами ДСНС.

Відсутність та неготовність до роботи зовнішнього протипожежного водопостачання, а також первинних засобів пожежогасіння (порушення п.2.1 глави 2 розділу V ППБУ) не дозволить оперативно загасити або обмежити розповсюдження полум`я на ранній стадії виникнення пожежі.

З огляду на викладене, колегія суддів вказує, що позивач, звертаючись до суду, чітко вказав, у чому саме полягає загроза для життя та здоров`я людей, які знаходяться у будівлях належної відповідачеві бази відпочинку « Срібний бір», та до яких наслідків може призвести подальше існування тих порушень, які зафіксовані актом перевірки.

Частиною 3 статті 55 КЦЗ України передбачено, що забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.

Однак, власником будівель - ДНВП «Об`єднання Комунар» не було вжито належних та своєчасних заходів для забезпечення пожежної безпеки у приміщеннях, будівлях та спорудах бази відпочинку « Срібний бір » за адресою : Харківська область, Вовчанський район, с. Зарічне, вул. Вовчанський шлях, буд. 9 , що є підставою для зупинення експлуатації будівель, приміщень і споруд, вказаних в акті перевірки від 11.12.2019.

Доказів повного усунення вищенаведених порушень відповідачем не надано ані до суду першої, ані до суду апеляційної інстанції.

Враховуючи вищенаведене, слід дійти висновку, що порушення, виявлені під час перевірки бази відпочинку «Срібний бір», належної ДНВП «Об`єднання Комунар», у своїй сукупності становлять загрозу життю людей, які перебувають у цих приміщеннях, оскільки у разі виникнення пожежі призведуть до швидкого розповсюдження вогню та продуктів горіння, створять перешкоди евакуації людей, ускладнять роботу фахівців ДСНС та працівників бази відпочинку та уповільнять роботу щодо гасіння пожежі, що в свою чергу вимагає вжиття заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації будівель, споруд, та окремих приміщень.

Доводи відповідача про те, що виявлені перевіркою порушення не створюють явної та очевидної небезпеки для життя та здоров`я людей, тому не є підставою для зупинення експлуатації будівель бази відпочинку, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки в силу п.1 ч.1 ст.70 КЦЗ України недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами, є беззаперечною підставою для звернення позивача до адміністративного суду з позовом про застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи об`єкта.

Твердження відповідача про неспівмірність обраного позивачем та застосованого судом заходу реагування з характером допущеного порушення та ступенем його небезпеки, непропорційність цього заходу меті його застосування, колегія суддів вважає неприйнятними, з наступних підстав.

За визначенням першого речення статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходяться під її юрисдикцією. Слід зазначити, що це зобов`язання повинно тлумачитися як таке, що застосовується в контексті будь-якої діяльності, публічної чи ні, в якій право на життя може бути поставлене під сумнів.

Відповідно до ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

В силу ст.3 Закону №877-V державний нагляд (контроль) здійснюється, зокрема, за принципом пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров`я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності.

Згідно з п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.7 КЦЗ України цивільний захист здійснюється за такими основними принципами: гарантування та забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності; пріоритетності завдань, спрямованих на рятування життя та збереження здоров`я громадян; максимально можливого, економічно обґрунтованого зменшення ризику виникнення надзвичайних ситуацій.

За визначенням п.п.25, 32, 33 ст.1 КЦЗ України небезпечна подія - подія, у тому числі катастрофа, аварія, пожежа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, епіфітотія, яка за своїми наслідками становить загрозу життю або здоров`ю населення чи призводить до завдання матеріальних збитків; пожежа - неконтрольований процес знищування або пошкодження вогнем майна, під час якого виникають чинники, небезпечні для істот та навколишнього природного середовища; пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю.

Враховуючи викладене, пожежа є небезпечною подією, а загроза виникнення пожежі, проти якої не заперечує відповідач, у разі перебування людей на об`єкті, і є тим чинником, що призводить до загрози їх життю та здоров`ю. В свою чергу забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності від невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій має пріоритетне значення.

Недодержання суб`єктами господарювання вимог у сфері техногенної та пожежної безпеки призводить до невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

Колегія суддів зазначає, що такий захід реагування, як повне або часткове зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

Крім того, застосування до відповідача заходу реагування має також спонукаючий характер, направлений на забезпечення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

При цьому, колегія суддів зауважує, що застосування заходу реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення ДНВП «Об`єднання Комунар» виявлених порушень, а тому посилання відповідача на недотримання принципу пропорційності під час застосування такого заходу, як повне зупинення експлуатації об`єкту є необґрунтованим.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 28.02.2019 по справі № 810/2400/18, від 16.05.2019 по справі № 812/1296/18, від 07.08.2019 по справі № 810/1820/18, від 26.02.2020 по справі № 826/7073/18, від 27.02.2020 по справі № 560/2619/19, від 19.02.2020 по справі № 804/5713/16.

Також, щодо критеріїв пропорційності застосування заходів реагування, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що зверненню ГУ ДСНС України в Харківській області до суду з цим позовом про зупинення експлуатації об`єкта, передувало винесення позивачем припису № 297 від 03.09.2019, який не був виконаний відповідачем.

У відповідь на вказаний припис керівництвом бази відпочинку « Срібний бір» було надіслано лист на адресу Вовчанського відділу ГУ ДСНС України в Харківській області, яким відповідач просив перенести строк виконання припису до 01.06.2020.

З огляду на наведене, колегія суддів відхиляє посилання відповідача на те, що за фактом виявлення вказаних вище порушень, які відповідач вважає незначними, позивач мав повноваження самостійно вжити заходів реагування у вигляді винесення приписів, розпоряджень про усунення виявлених порушень вимог техногенної та пожежної безпеки, не вдаючись до крайнього заходу - звернення до суду з вимогами про зупинення експлуатації будівель. Як зазначалось вище, такі повноваження були реалізовані позивачем, однак, винесення ГУ ДСНС України у Харківській області припису не призвело до повного усунення відповідачем порушень законодавства у сфері пожежної безпеки.

Колегія суддів зауважує, що судом першої інстанції враховано принцип співмірності виявлених порушень тій загрозі, яку вони створюють для життя та здоров`я людей, а також проаналізовано стан виконання відповідачем вказівок ГУ ДСНС у Харківській області щодо усунення порушень, вказаних в акті перевірки від 03.09.2019, та взято до уваги, що порушення виявлені не у всіх об`єктах, спорудах і приміщеннях бази відпочинку « Срібний бір», а лише в окремих, і саме у зв`язку з цим задоволено позовні вимоги частково, заборонивши експлуатацію лише тих приміщень і будівель, в яких порушення залишились неусунутими. При цьому, судом першої інстанції чітко вказано, до усунення якого саме порушення, зафіксованого актом перевірки від 11.12.2019, слід заборонити використання кожної будівлі, споруди чи приміщення.

Отже, беручи до уваги викладене, колегія суддів вважає, що заходи, про вжиття яких просить позивач, та які було застосовано судом першої інстанції, - заборона експлуатації окремих будівель, приміщень і споруд бази відпочинку « Срібний бір» - не є неспівмірними з тяжкістю виявлених порушень та непропорційними меті їх застосування.

Обставин, які б могли свідчити про безпідставність вимог або спростування доводів позивача, відповідач не повідомив, як і не спростував доводи позивача, що пункти 1, 2, 13, 16, 17, 21 акту № 300 від 03.09.2019 (пункти 1-6 акту від 11.12.2019) створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Підставами для зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (частина перша статті 317 КАС України). Зміна судового рішення може полягати, зокрема, у доповненні або зміні його мотивувальної частини (частина четверта статті 317 КАС України).

Оскільки суд першої інстанції дійшов вірного висновку в частині задоволення позовних вимог, однак, з урахуванням неточного найменування приміщень, експлуатацію яких слід заборонити до усунення порушення п.1.2 розділу V ППБУ та п. 2.3 глави 2 розділу ІІІ ППБУ, колегія суддів вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.02.2020 по справі № 520/11045/19 слід змінити, виключивши з абзацу 3 резолютивної частини рішення суду слова «підвального приміщення» перед словами «бази відпочинку « Срібний бір», та виклавши абзац 7 резолютивної частини рішення в наступній редакції : «заборони експлуатації комор 3-го-5-го поверхів, які розташовані біля сходової клітини крила «А» та зберігання білизни крила «Б» спального корпусу бази відпочинку «Срібний бір» Державного науково-виробничого підприємства "ОБ`ЄДНАННЯ КОМУНАР" до моменту заповнення прорізів у протипожежних перешкодах на усунення порушень вимог пункту 2.3 глави 2 розділу ІІІ Правил пожежної безпеки України».

Керуючись ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Державного науково-виробниче підприємство "Об`єднання Комунар" задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.02.2020 року по справі № 520/11045/19 в частині задоволення позову змінити.

Виключити з абзацу 3 резолютивної частини рішення суду слова «підвального приміщення» перед словами «бази відпочинку « Срібний бір».

Викласти абзац 7 резолютивної частини рішення в наступній редакції : «заборони експлуатації комор 3-го-5-го поверхів, які розташовані біля сходової клітини крила «А» та зберігання білизни крила «Б» спального корпусу бази відпочинку «Срібний бір» Державного науково-виробничого підприємства "ОБ`ЄДНАННЯ КОМУНАР" до моменту заповнення прорізів у протипожежних перешкодах на усунення порушень вимог пункту 2.3 глави 2 розділу ІІІ Правил пожежної безпеки України».

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.02.2020 по справі № 520/11045/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Роз`яснити, що відповідно до п. 3 Розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України, cтрок на оскарження постанови продовжується на строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Головуючий суддя (підпис)Т.С. Перцова
Судді(підпис) (підпис) В.Б. Русанова С.П. Жигилій
Повний текст постанови складено 12.05.2020 року