Справа № 520/3157/2020
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2020-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2020 р. № 520/3157/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Тітова О.М.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Слобожанської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Слобожанської митниці Держмитслужби, в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів від 06.02.2020 року № UA807000/2020/000442/2.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що при здійсненні митного оформлення ФОП ОСОБА_1 для підтвердження митної вартості конкретної поставки товару та її визначення за основним методом - ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) було надано усі документи, які передбачені чинним законодавством, зокрема, ч. 2 ст. 53 МК України. Однак, незважаючи на надані документи та пояснення, відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови. Рішенням про коригування митної вартості товарів від 06.02.2020 року № UA807000/2020/000442/2 визначено митну вартість товару за резервним методом та за основу взято наявну в митниці цінову інформацію, що міститься в ціновій базі ЄАІС про митне оформлення подібного товару за рівнем митної вартості 30,75 дол. США за 1 шт. товару. Позивач вважає що вказане рішення про коригування митної вартості товарів а також картка відмови в прийняття митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 06.02.2020 №UA807000/2020/000442/2 є незаконними та підлягають скасуванню.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2020 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

01.04.2020 представником митного органу надано до канцелярії суду відзив на позов, в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог зазначивши, що документи, подані декларантом до Слобожанської митниці Держмитслужби разом з ЕМД містили розбіжності, не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Також, позивачем при подачі митних декларацій надано не всі необхідні документи для визначення митної вартості товару за основним методом (за ціною договору), надані до митниці додаткові документи не спростували сумніви в об`єктивності заявленої митної вартості товарів. Таким чином, Слобожанською митницею Держмитслужби відкориговано митну вартість товару відповідно до ст. ст. 52 - 64 Митного кодексу України та Методичних рекомендацій №689 за другорядним (резервним) методом.

Відповідно до ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розгляд справи було призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно з п.10 ч.1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Частиною 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

03.10.2017 року між ОСОБА_1 (далі за текстом - Позивач), як Покупцем, та ТОВ «Бриджстоун СНГ», як Продавцем, було укладено Контракт DLR/0066-PSR (даті за текстом - Договір).

Відповідно до п. 1 наведеного Договору. Продавець продає, а Покупець купує шини Bridgestone, Firestone, які іменовані в подальшому Товар, в кількості, асортименті, по цінам та в строки, що зазначені в Додаткових угодах (Додатках), які є невід`ємною частиною даного Договору.

12.07.2019 року позивач уклав Додаткову угоду з ТОВ «Бриджстоун СНГ» на наступну поставку.

02.03.2020 вантажний транспортний засіб днз. НОМЕР_1 НОМЕР_2 з придбаним майном позивача заїхав на митний пост «Харків-Центральний» з метою розмитнення майна. Даний товар надійшов на адресу ФОП ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ - НОМЕР_3 ) за прямою зовнішньо економічною угодою №DLR/0066-PSR від 03.10.2017, укладеним з контрагентом ООО "БРИДЖСТОУН СНГ" Росія.

Особою, уповноваженою на декларування ОСОБА_2 була подана електрона митна декларація (далі - ЕМД) №UA807170/2020/005565 на 7 товарів, у тому числі на товар №5 із наступним описом: « 1. Шини пневматичні, гумові , безкамерні, літні, нові, призначені для легкових та вантажопасажирських автомобілів: 195/65 R15 ЕСОРІА ЕР150 91Н TL; арт. 1147 8-80 шт. Торгівельна марка - Bridgestone Со. Див. «електроний інвойс»; 2. Місць 80 NG; 3.0».

У вказаній ЕМД митна вартість товару №5 позивача була визначена за основним методом на підставі рахунку-фактури від 29.01.2020 №740026855 та заявлена у розмірі 133040 російських рублів.

Разом з митною декларацією особою, уповноваженою на декларування товарів - ОСОБА_2 були надані, зокрема, наступні документи, зазначені в графі 44 вказаної ЕМД:

- за кодом « 0380» - рахунок-фактура від 29.01.20 №740026855;

- за кодом « 0271» - пакувальний лист від 29.01.2020 №740026855 ;

- за кодом « 0730» - автотранспортна накладна від 29.01.2020 №;

- за кодом « 0862» - декларація про походження товару від 29.01.2020 №740026855;

- за кодом « 3001» - банківський платіжний документ, що стосується товару від 23.01.2020 №+00122/000198268;

- за кодом « 3008» - документ, що підтверджує вартість страхування від 29.01.2020 №740026855;

- за кодом « 3014» - прейскурант виробника товару від 25.10.2019 Лето-2020;

- за кодом « 4103» - доповнення до зовнішньо-економічного договору від 01.11.2018;

- за кодом « 4103» - доповнення до зовнішньо-економічного договору від 12.07.2019;

- за кодом « 4104» - зовнішньо-економічний договір купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларується, та подання якого для митного оформлення від 03.10.2017 №DLR/0066-PSR;

- за кодом « 4207» - договір про надання послуг митного брокера від 28.01.2018 №20190128;

- за кодом « 9610» - копія митної декларації країни відправника від 30.01.2020 №10210200/300120/0022472.

Під час здійснення співробітником підрозділу митного оформлення митного контролю ЕМД №UА807170/2020/005565 від 03.02.2020 спрацювали ризики, згенеровані АСАУР за кодами:

105-2 - контроль правильності визначення митної вартості товарів

106-2 - витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів.

За результатами вивчення поданих до митного оформлення документів, порівняння фактурної вартості з рівнем митної вартості подібних товарів, оформлених митними органами раніше, посадовою особою митного поста «Харків-центральний» був направлений запит щодо вирішення складного випадку визначення митної вартості товарів до спеціалізованого підрозділу - відділу контролю митної вартості управління адміністрування митних платежів Слобожанської митниці Держмитслужби.

Співробітником відділу контролю митної вартості за результатами вивчення запиту були встановлені наступні обставини:

- задекларований рівень митної вартості товару нижче, ніж рівень митної вартості на подібні товари, оформлені в митному відношенні іншими митницями Держмитслужби раніше;

- подані до митного оформлення документи (зовнішньоекономічна угода, інвойс, специфікація) не підтверджують в повній мірі задекларований найменший рівень митної вартості.

У відповідності до приписів ч.3 ст. 53 МКУ відповідач направив письмову вимогу позивачу та зобов`язав протягом 10 календарних днів надати додаткові документи.

04.02.2020 позивачем було надіслано до відповідача лист роз`яснення від продавця (ТОВ «Бриджстоун СНГ») про підтвердження того, що автошина арт. 11478 195/65 R15 ЕСОРІА 91Н TL має по факту на шині маркування 195/65 R15 ЕСОРІА ЕР150А 91Н .

05.02.2020 позивачем додано додаткові документи, а саме: дві митні декларації та рахунки-фактури (інвойси) до них, оформлені Київською митницею Державної митної служби України за цінами, які заявлялися до митною оформлення уСлобожанській митниці.

Розглянувши подані документи відповідач прийшов до висновку, що в зв`язку з тим, що заявлений декларантом рівень митної вартості значно менший рівня на подібні товари, що оформлювалися у найближчий час до часу митного оформлення оцінюваного товару, митницею було прийняте рішення про неможливість визначення митної вартості за першим методом (за ціною угоди), та керуючись частиною 6 статті 54, статтями 57-64 Митного кодексу України митницею було прийняте рішення про коригування митної вартості оцінюваних товарів від 06.02.2020 №UА807000/2020/000442/2 на підставі митної вартості за резервним методом. При прийнятті митницею рішення про коригування митної вартості товару за основу взято наявну в митниці цінову інформацію, що міститься ціновій базі ЄАІС про митне оформлення подібного товару за рівнем митної вартості 30,75 дол. США за 1 шт. товару (ЕМД №UА100100/2020/570888).

Підставою для прийняття Відповідачем вказаних рішень стали висновки митного органу про те, що: 1) надані декларантом до митного оформлення товару документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що фактично була сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також в зв`язку з неподанням декларантом витребовуваних документів, передбачених ч. 3 cm. 53 Митного кодексу України, та вимогою декларанта надати рішення про коригування митної вартості: 2) не надана декларантом інформація щодо угод на ідентичні товари: 3) не надано декларантом інформацію щодо угод на подібні товари; 4) не надана декларантом інформація: - щодо ідентичних та подібних товарів, які продаються на митній території України у незмінному стані; 5) не надана декларантом інформація та документи, які мали вплив на процес формування ціни товару: - на матеріал та витрати, понесених виробником у зв 'язку з виробництвом товарів; - витрати на завантаження, вивантаження, страхування, транспортування до місця перетинання митного кордону України; прибутку, що одержує експортер у результаті поставки в Україну.

Не погоджуючись із вказаним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Щодо вирішення справи по суті, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст. 246 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

У відповідності до ч.1 ст. 248 МК України, митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Частиною першою статті 257 МК України встановлено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Положеннями статті 49 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частинами першою та другою статті 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

У відповідності до частини четвертої статті 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Згідно з частиною п`ятою статті 52 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

За змістом частини другої статті 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Стаття 53 МК України визначає перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

Відповідно до частини першої статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно з частиною другою статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

На підтвердження заявленої митної вартості товарів, що поставлялися позивачу відповідно до умов контракту контракту DLR/0066-PSR від 03.10.2017 уповноваженою особою декларанта разом із митною декларацією UA807170/2020/005565 від 03.02.2020 подано до Слобожанської митниці Держмитслужби: рахунок-фактуру від 29.01.20 №740026855; пакувальний лист від 29.01.2020 №740026855; автотранспортну накладну від 29.01.2020 №; декларацію про походження товару від 29.01.2020 №740026855; банківський платіжний документ, що стосується товару від 23.01.2020 №+00122/000198268; документ, що підтверджує вартість страхування від 29.01.2020 №740026855; прейскурант виробника товару від 25.10.2019 Лето-2020; доповнення до зовнішньо-економічного договору від 01.11.2018; доповнення до зовнішньо-економічного договору від 12.07.2019; зовнішньо-економічний договір купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларується, та подання якого для митного оформлення від 03.10.2017 №DLR/0066-PSR; договір про надання послуг митного брокера від 28.01.2018 №20190128; копія митної декларації країни відправника від 30.01.2020 №10210200/300120/0022472.

Факт подачі уповноваженою особою декларанта до митного органу вказаних вище документів представником відповідача не заперечувався.

У силу положень ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь - які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Дана норма кореспондується з положеннями ч. 3 ст. 318 МК України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 № 3018-VI "Про внесення змін до Закону України "Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур", якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Особою, уповноваженою на декларування ОСОБА_2 була подана електрона митна декларація (далі - ЕМД) №UA807170/2020/005565 на 7 товарів, у тому числі на товар №5 із наступним описом: « 1.Шини пневматичні, гумові, безкамерні, літні, нові, призначені для легкових та вантажопасажирських автомобілів: 195/65 R15 ЕСОРІА ЕР150 91Н TL; арт. 1147 8-80 шт. Торгівельна марка - Bridgestone Со. див. «електроний інвойс»; 2. Місць 80 NG; 3.0».

Відповідно до Рахунку (інвойс) №740026855 від 29.01.2020 року на замовлення № , вартість шин 195/65 R15 ЕСОРІА ЕР150А 91Н у кількості 80 одиниць становить 1663 руб./од., а загалом 133040 руб.

Відповідно до Декларації UA807170/2020/006504 загальна вартість шин 195/65 R15 ЕСОРІА ЕР150А 91Н у кількості 80 одиниць становить 133040 руб.

У ЕМД №UA807170/2020/005565 на 7 товарів митна вартість товару №5 позивача була визначена за основним методом на підставі доданих документів до неї, які досліджені судом.

Разом з цим, якщо документи, зазначені у ч. 2 ст. 53 МК України, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (ч. 3 ст. 53 МК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 58 МК України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у п. 2 ч. 1 ст. 57 МК України.

Згідно з ч. 1 - 3 ст. 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у ст.ст. 58 - 63 МК України, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі: ціни товарів українського походження на внутрішньому ринку України; системи, яка передбачає прийняття для митних цілей вищої з двох альтернативних вартостей; ціни товарів на внутрішньому ринку країни-експортера; вартості виробництва, іншої, ніж обчислена вартість, визначена для ідентичних або подібних (аналогічних) товарів відповідно до положень ст. 63 МК України; ціни товарів, що поставляються з країни-експортера до третіх країн; мінімальної митної вартості; довільної чи фіктивної вартості.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених ч. 6 ст. 54 МК України, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Частиною 2 ст. 55 МК України передбачено, що прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених ч. 3 ст. 53 МК України, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х МК України в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до ч. 7 цієї статті; право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 МК України або до суду.

З аналізу ч. 1 та 2 ст. 53 МК України слідує, що законом визначений вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Частиною першою статті 54 МК України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно з частиною шостою статті 54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави вважати, що є обов`язковим наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості товару, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, тощо.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Згідно положень частини 6 статті 54 Митного кодексу України, підставами для відмови у митному оформленні, серед іншого, є неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу.

Відповідно до частини одинадцятої статті 264 Митного кодексу України, орган доходів і зборів відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав: 1) митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу; 2) електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов`язкових реквізитів; 3) митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом.

Співробітником відділу контролю митної вартості за результатами вивчення запиту були встановлені наступні обставини:

- задекларований рівень митної вартості товару нижче, ніж рівень митної вартості на подібні товари, оформлені в митному відношенні іншими митницями Держмитслужби раніше;

- подані до митного оформлення документи (зовнішньоекономічна угода, інвойс, специфікація) не підтверджують в повній мірі задекларований найменший рівень митної вартості.

Також відповідач звертає увагу суду на те, що товар №5 був задекларований як, « 195/65 R15 ЕСОРІА ЕР150 91Н TL» (що вбачається із митної декларації №UA807170/2020/005565), але фактично товар №5 мав маркування « 195/65 R15 ЕСОРІА ЕР150А 91Н », що також підтверджує сумніви митниці у правильності обчислення декларантом митної вартості товару.

Відповідач зазначає, що наступними стандартами визначені вимоги до маркування автомобільних шин: "ДСТУ 2219-93 Шини пневматичні. Конструкція. Терміни та визначення.", а також "ТОСТ 4754-97 Шини пневматичні для легкових автомобілів. Причепів до них, легких вантажних автомобілів і автобусів малої місткості. Технічні вимоги."

Відповідно до вищевказаних стандартів маркування "TL (Tubeless)" означає, що даний тип шин є безкамерним.

Для прикладу наводить такі маркування як: "ТТ (Tube Туре)" - шина, яка встановлюється разом із камерою, або "Extra Load (XL)" - шина, яка має підвищений рівень навантаження.

Враховуючи викладене відповідач робить висновок, що маркування на шині відображає її технічні характеристики, які в подальшому впливають на остаточну вартість товару.

Вказані розбіжності стали підставою для запиту у декларанта додаткових документів відповідно до ч.3 ст. 53 МКУ у зв`язку з тим, що заявлені неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів у відповідності до ст.54 МКУ.

У запиті відповідач просить декларанта надати:

1) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

2) виписку з бухгалтерської документації;

3) ліцензійний чи авторський договір, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

4) каталоги, специфікації, загальні прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

5) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціальними експертними організаціями.

У зв`язку із спрацюванням профілю ризику АСАУР пропонується надання інформації про митне оформлення ідентичних або товарів.

Роз`яснено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Представником декларанта було надіслано лист з проханням прийняття рішення про визначення митної вартості товару до якого додано дві митні декларації та рахунки-фактури (інвойси) до них, оформлені Київською митницею Державної митної служби України за цінами, які заявлялися до митною оформлення уСлобожанській митниці, відкоригований прайс-лист від виробника/відправника. Повідомив, що можливість надати інші документи відсутня.

Також, 04.02.2020 позивачем було надіслано до відповідача лист роз`яснення від продавця (ТОВ «Бриджстоун СНГ») про підтвердження того, що автошина арт. 11478 195/65 R15 ЕСОРІА 91Н TL має по факту на шині маркування 195/65 R15 ЕСОРІА ЕР150А 91Н .

У дослідженому судом прайс-листі від 25.10.2019, який наданий митному органу та суду міститься назва автошини з маркуванням "195/65 R15 ЕСОРІА ЕР150 " без будь-яких інших позначень та має єдиний тип: TL, про який зазначає відповідач.

Тому, ототожнення постачальником маркувань "195/65 R15 ЕСОРІА ЕР150 91Н TL" та "195/65 R15 ЕСОРІА ЕР150А 91Н" є логічним, оскільки визначальними характеристиками автошини за прайсом є маркування "195/65 R15 ЕСОРІА ЕР150" і ціна такої автошини становить - 1663 російські рублі, та відповідає заявленій у митній декларації вартості такої одиниці імпортованого товару.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що декларант надав всі необхідні документи, які давали змогу митному органу визначити митну вартість товару, надані документи підтверджують числове значення митної вартості товару та не містять розбіжностей, зокрема, в специфікації до контракту, інвойсі, експортній декларації зазначена ціна товару, його кількість, умови поставки, які збігаються з заявленими декларантом при розмитненні цього товару, ціна товару відповідає даним прейскуранту цін продавця, транспортні витрати підтверджуються договорами, рахунком-фактурою, умови поставки зазначені в інвойсі не суперечать положенням контракту, враховуючи додаткову угоду до цього контракту.

Таким чином, суд не вбачає будь-яких розбіжностей в поданих до митного оформлення товару позивачем документах та з цих документів можливо визначити митну вартість товару та умови її поставки, в тому числі щодо пакування та тари.

Митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05 грудня 2019 року по справі №826/3102/16 і в постановах Верховного Суду України від 31.03.2015 року по справі № 21-127а15, від 30.06.2015 року по справі № 21-591а15) та відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, підлягає врахуванню судом при розгляді цієї справи.

Що стосується посилань відповідача на те, що митним органом було здійснено порівняння митної вартості товару з рівнем митної вартості подібних товарів, що імпортуються в Україну, що міститься в ЄАІС та встановлено, що рівень вартості товару значно нижчий від рівня митної вартості подібних товарів, що імпортуються в Україну, суд зазначає, що сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого позивачем та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів. Та обставина, що подібний товар розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначення за резервним методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору.

Таким чином, митний орган зобов`язаний зазначити у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості у т.ч. за резервним методом визначення митної вартості, що не було зроблено митницею у спірному рішенні, в порушення норм законодавства з державної митної справи.

З огляду на те, що до митного оформлення декларантом були надані документи, перелік яких визначений митним законодавством, та, як встановлено під час розгляду справи, вказані документи давали митному органу змогу визначити заявлену митну вартість товару, суд зазначає, що витребування у декларанта додаткових документів є безпідставним, а не доведеність відповідачем неможливості застосувати під час митного оформлення товару митну вартість за основним методом та необґрунтованість застосування резервного методу, свідчить про неправомірність рішення органу щодо її коригування.

Відповідач посилається на неподання декларантом інформації та документів, які мали вплив на процес формування ціни товару: на матеріал та витрати, понесених виробником у зв`язку з виробництвом товарів; витрати на завантаження, вивантаження, страхування, транспортування до місця перетинання митного кордону України.

Відповідно до п. 1.2 Контракту №DLR/0066-PSR та автотранспортної накладної від 29.01.2020 поставка товару здійснювалась на умовах CIP-Харків (Інкотермс-2000).

Відповідно до Інкотермс (офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (редакція 2000 року), що регулюють питання, яка зі сторін договору купівлі-продажу повинна здійснити необхідні для перевезення і страхування дії, коли продавець передає товар покупцю, і які витрати несе кожна із сторін, термін CIP (CARRIAGE AND INSURANCE PAID TО (...named place of destination) ФРАХТ/ПЕРЕВЕЗЕННЯ ТА СТРАХУВАННЯ ОПЛАЧЕНО ДО) означає, що продавець здійснює поставку товару шляхом його передання перевізнику, призначеному ним самим.

Згідно зі статею А.6 Інкотермс Продавець зобов`язаний, з урахуванням положень статті Б.6: нести усі витрати, пов`язані з товаром, до моменту здійснення його поставки у відповідності зі статтею А.4, а також сплатити ціну фрахту та всі інші витрати, що випливають із статті А.3 "а", включаючи витрати щодо завантаження товару та будь-які платежі за розвантаження його в місці призначення, покладені на продавця відповідно до договору перевезення; - оплатити витрати щодо страхування, що випливають із статті А.3 "б"; - сплатити, коли це належить, витрати експортних митних процедур, а також усі мита, податки та інші збори, що підлягають сплаті при експорті товару та які потребуються для його транзитного перевезення через будь-яку країну, у випадках, коли вони відповідно до договору перевезення покладаються на продавця.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи страхувальником наведеного товару є ТОВ «Бриджстоун СНГ» (Постачальник) відповідно до Страхового сертифікату №740026855 від 29.01.2020 року; пакування товару вчиняв безпосередньо ТОВ «Бриджстоун СНГ» (Постачальник) відповідно до Пакувального листа від 29.01.2020 року; поставка товару здійснювалась "ООО "Эм Си Лоджистикс Си-Ай-Эс" за рахунок ТОВ «Бриджстоун СНГ», що за умовами СІР-поставки, включається до вартості товару продавцем. Проте, приймаючи оскаржуване рішення відповідач не дослідив належним чином зазначені документи.

Враховуючи викладене, оскільки відповідачем необґрунтовано не враховано документи, за якими декларантом заявляється митна вартість, коригування митної вартості проведено не у відповідності до норм митного законодавства, суд вважає, що рішення про коригування митної вартості товарів від 06.02.2020 року №UA807000/2020/000442/2 є протиправним та підлягає скасуванню.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИ Р І Ш И В:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Слобожанської митниці Держмитслужби (вул. Короленка, буд. 16-Б,м. Харків, 61003, ) про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Слобожанської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 06.02.2020 року № UA807000/2020/000442/2.

Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Слобожанської митниці Держмитслужби.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Тітов