Справа № 826/16621/18
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2020-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

05 травня 2020 року м. Київ № 826/16621/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Чудак О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

установив:

11 жовтня 2018 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі - ГУ ПФУ), в якій, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить:

- визнати протиправними та незаконними дії відповідача;

- зобов`язати відповідача нарахувати пенсію (основну та додаткову) за період з 01 січня по 02 серпня 2014 року відповідно до вимог чинного законодавства та виплатити їй заборгованість з державної пенсії в мінімальному обсязі у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та з додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком з відрахуванням фактично виплачених сум.

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що в період з 01 січня по 02 серпня 2014 року ГУ ПФУ повинно було нараховувати та виплачувати пенсію у розмірі, визначеному статтями 50, 54 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон №796-ХІІ), а не Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Порядок №1021). Також позивач вказала, що строк звернення до суду нею не пропущено, оскільки стаття 46 Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) передбачає, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер має право, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 листопада 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та у справі відкрито провадження. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відзиву на позовну заяву відповідач надав, але надіслав копію матеріалів пенсійної справи позивача.

Отже суд, дослідивши матеріали справи й докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, встановив наступне.

ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, що підтверджується довідкою МСЕК серії НОМЕР_1 , та віднесена до категорії 1 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 .

Позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію по інвалідності й щомісячну додаткову пенсію відповідно до Закону №796-ХІІ з 12 липня 2011 року (а.с. 40).

Позивач вважаючи, що їй невірно нараховано пенсію, 17 травня 2018 року звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії та виплату в розмірі не нижчому 8 (6) мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 75 (50) відсотків від мінімальної пенсії за віком, на що отримала відмову, оформлену листом ГУ ПФУ від 01 червня 2018 року №11997/02/К-1161, яка мотивована тим, що умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань. Порядком №1021 передбачено, що мінімальний розмір пенсії для інших інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, зокрема ІІ групи інвалідності становить 125 відсотків (%) прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. З 01 жовтня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1452 грн і сума пенсії становить 2042,76 грн в тому числі: 1815 грн - основний розмір пенсії (125% х 1452 грн); 227,76 грн - додаткова пенсія інваліду ІІ групи, яка встановлена у фіксованій сумі.

Позивач не погодився із такою відмовою та звернувся з даним позовом до суду.

Суд, визначаючись щодо дотримання позивачем строків звернення до суду, виходить з наступного.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Так, відповідно до частин першої-третьої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України №17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Суд звертає увагу на те, що позивач просить суд зобов`язати відповідача нарахувати пенсію (основну та додаткову) за період з 01 січня по 02 серпня 2014 року та виплатити заборгованість з урахуванням фактично виплачених сум.

Необхідно зауважити, що пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа. Пенсія є періодичним платежем, виплата якої, за загальним правилом, не обмежена у часі.

Суд вважає, що будь-які об`єктивні чи суб`єктивні обставини не позбавляли позивача можливості звернутися до суду, у визначені законом строки, з відповідним позовом до відповідача, якщо позивач вважала, що діями чи бездіяльністю відповідача порушуються її права та законні інтереси. Пенсія є періодичним платежем, у разі не згоди з її розміром, позивач мала право звернутися до суду у строк визначений законодавством.

Разом з цим, за захистом своїх прав позивач звернулася 11 жовтня 2018 року. При цьому правовий висновок щодо права на нарахування пенсії по інвалідності у розмірах передбачених Законом №796-ХІІ, а не Порядком №1021 в період з 01 січня по 02 серпня 2014 року, тобто в таких самих правовідносинах, як і у цій справі, Верховний Суд України висловив 26 квітня 2016 року у справі № 285/4300/14-а.

Таким чином, строк звернення до суду позивачем пропущено.

Доводи позивача щодо необхідності застосування до спірних правовідносин положень частин другої статті 46 Закону №1058-IV, відповідно до якої нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, суд не бере до уваги, оскільки відповідачем не нараховувались позивачу суми пенсії у розмірах, передбачених Законом №796-ХІІ та щодо яких виник спір у період з 01 січня по 02 серпня 2014 року, а нараховувалась у розмірах визначених Кабінетом Міністрів України у Порядку №1021.

Необхідно зауважити, що після закінчення строку звернення до суду особа не втрачає права звернутися із адміністративним позовом, але до такого позову застосовуються положення статті 123 КАС України.

Згідно частини третьої статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, для поновлення встановленого законом строку звернення до адміністративного суду необхідно встановити поважність причин його пропуску.

Поважними причинами пропуску строку звернення до адміністративного суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до адміністративного суду та підтверджені належними доказами.

Позивачем не обґрунтовано, а судом не встановлено поважних причин пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду із вказаним позовом, а тому позовні вимоги слід залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 122, 123, 240, 248, 256 КАС України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені статтями 293, 295-297 256 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» цього ж Кодексу.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.М. Чудак