Справа № 420/1299/20
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2020-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1299/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2020 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бжассо Н.В.,

за участі секретаря судового засідання Музики І.О.,

розглянув в порядку письмового провадження у м. Одеса за правилами спрощеного позовного провадження клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Військово-Морських Сил Збройних Сил України про визнання протиправними дій, бездіяльності, стягнення середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку

ВСТАНОВИВ:

17.02.2020 року засобами поштового зв`язку до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Військово-Морських Сил Збройних Сил України, який прийнятий до відправлення відділенням пошти 12.02.2020 року, за результатом розгляду якого позивач просить суд:

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 відносно ОСОБА_1 , стосовно несвоєчасного остаточного розрахунку при звільненні;

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у виплаті середнього заробітку ОСОБА_1 за період затримки (з 25.07.2017 року по 10.05.2018 року) остаточного розрахунку при звільненні;

Стягнути з військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку з 25.07.2017 року по 10.05.2018 року в сумі 106579,75 грн.

В обґрунтування адміністративного позову позивач вказує, що він проходив військову службу у Військово-Морських Силах Збройних Сил України та наказом командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України (по особовому складу) від 22.06.2017 року № 95 був звільнений з військової служби у запас. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.07.2017 року № 141, позивача виключено зі списків особового складу, знято з усіх видів забезпечення. Під час розрахунку при звільненні, військова частина НОМЕР_1 не виплатила позивачу індексацію грошового забезпечення у сумі 16319,13 грн. за період з січня 2016 року по червень 2017 року, що стало предметом судового оскарження у справі № 815/5547/17.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 04.04.2018 року суд частково задовольнив позовні вимоги позивача та зобов`язав військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з січня 2016 року по червень 2017 року.

Позивач зазначає, що кошти було перераховано на його картковий рахунок 10.05.2018 року. Суд відмовив у задоволенні позовних вимог позивача стосовно виплати йому вихідної допомоги при звільненні з урахуванням щомісячної додаткової винагороди. Зазначена постанова суду була оскаржена до суду касаційної інстанції. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21.11.2019 року по справі № 815/5547/17 касаційну скаргу позивача залишено без задоволення.

Позивач зазначає, що дата остаточного розрахунку з ним, йому стала відома після отримання постанови Верховного Суду від 21.11.2019 року. 23.12.2019 року позивач звернувся до відповідача з проханням про виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 25.07.2017 року по 10.05.2018 року, але листом від 04.02.2020 року відповідач відмовив у задоволенні вказаної заяви.

Ухвалою суду від 17.03.2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 13.04.2020 року.

06.04.2020 року від представника відповідача надійшло клопотання про залишення позову без розгляду. Представник відповідача зазначає, що позивачем пропущено тримісячний строк для звернення до суду із вказаним позовом, оскільки датою остаточного розрахунку з позивачем є 11.05.2018 року, а позивач звернувся до суду лише у лютому 2020 року. Постанова Верховного Суду, на думку представника відповідача, жодним чином не може впливати на початок перебігу строку звернення до суду із вказаним позовом, оскільки постанова Одеського апеляційного адміністративного суду у справі № 815/5547/17 набрала законної сили 04.04.2018 року та 11.05.2018 року виконана відповідачем. Формальне ж звернення з листом до відповідача 23.12.2019 року не є підставою для відліку початку перебігу строку звернення до суду з дати отримання відповіді.

13.04.2020 року від позивача засобами електронного зв`язку надійшло клопотання про розгляду справи без його участі, в якому ОСОБА_1 вказав, що пояснення щодо термінів подання позову ним були викладені у позовній заяві.

06.05.2020 року від представника відповідача засобами електронного зв`язку надійшло клопотання про розгляд клопотання про залишення позову без розгляду в порядку письмового провадження.

Суд, дослідив матеріали справи в частині заявленого клопотання та робить наступні висновки.

Відповідно до постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 04.04.2018 року у справі № 815/5547/17 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанову Одеського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2017 року скасовано в частині відмови у позові про визнання протиправною відмови військової частини НОМЕР_1 у виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення та стягнення невиплаченої суми індексації грошового забезпечення.

В цій частині прийнято нову постанову про часткове задоволення позову та визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 ВМС ЗСУ щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з січня 2016 року по червень 2017 року, стягнуто з військової частини НОМЕР_1 ВМС на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення з січня 2016 року по червень 2017 року в розмірі 16 319,13 (шістнадцять тисяч триста дев`ятнадцять) грн.

Згідно з ч. 1 ст. 325. КАС України, постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

У постанові Одеського апеляційного адміністративного суду від 04.04.2018 року у справі № 815/5547/17 зазначено, що постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Таким чином, постанова Одеського апеляційного адміністративного суду у справі № 815/5547/17 набрала законної сили 04.04.2018 року, а отже, і спір, що виник між сторонами був вирішений судом 04.04.2018 року.

Оскарження позивачем зазначеної постанови у касаційному порядку не зупиняє дії рішення суду та не було підставою для невиконання відповідачем рішення суду апеляційної інстанції.

Суд встановив, що індексація грошового забезпечення з січня 2016 року по червень 2017 року в розмірі 16 319,13грн. виплачена ОСОБА_1 10.05.2018 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи платіжною відомістю № 05 та платіжним дорученням № 467 від 10.05.2018 року.

З огляду на зміст адміністративного позову, позивачу стало відомо про дату отримання вказаної суми коштів в день такого отримання.

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21 листопада 2019 року у справі №815/5547/17, постанову Одеського окружного адміністративного суду від 14.12.2017 та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 04.04.2018 у справі № 815/5547/17 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Військово-Морських Сил Збройних Сил України, третя особа - Департамент фінансів Міністерства оборони України, про визнання протиправними відмов у виплаті індексації грошового забезпечення та виплаті грошової допомоги залишено без змін.

Суд зазначає, що нормами спеціального законодавства не передбачено порядку виплати військовослужбовцям середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, у зв`язку із чим до спірних правовідносин застосовуються положення Кодексу законів про працю України (КЗпП України).

Згідно з положення ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Суд наголошує, що саме ст. 117 КЗпП України, врегульовано питання виплати працівникові середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Суд зазначає, що Конституційний Суд України у 2012 році розглянув справу № 1-5/2012 за зверненням громадянина ОСОБА_2 з клопотанням дати офіційне тлумачення положень статті 233 Кодексу законів про працю України (далі - Кодекс) у взаємозв`язку з положеннями статей 117, 237-1 Кодексу щодо визначення строку для звернення працівника до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди, завданої несвоєчасною виплатою працівникові належних йому при звільненні сум, та початку його перебігу.

За результатом розгляду вказаної справи, Конституційним Судом України 22 лютого 2012 року прийнято рішення № 4-рп/2012, відповідно до якого, положення частини першої статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв`язку з положеннями статей 116, 117, 237-1 цього кодексу слід розуміти так, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався.

В мотивувальній частині вказаного рішення зазначено, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку (п.2.2).

Відповідно до ст. ст. 1,2 Закону України «Про Конституційний Суд України», Конституційний Суд України (далі - Конституційний Суд або Суд) є органом конституційної юрисдикції, який забезпечує верховенство Конституції України, вирішує питання про відповідність Конституції України законів України та у передбачених Конституцією України випадках інших актів, здійснює офіційне тлумачення Конституції України, а також інші повноваження відповідно до Конституції України.

Конституційний Суд здійснює свою діяльність на засадах верховенства права, незалежності, колегіальності, гласності, відкритості, повного і всебічного розгляду справ, обґрунтованості та обов`язковості ухвалених ним рішень і висновків.

Суд встановив, що рішення Конституційного Суду України від 22.02.2012 року № 4-рп/2012 належить до застосування при вирішенні даного спору, оскільки у вказаному рішенні, Конституційний Суд України визначив строки звернення до суду фізичними особами із позовами про стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку у відповідності до ст. 117 КЗпП України, з урахуванням положень ст. 233 КЗпП, на які посилається позивач.

Згідно з положеннями ч. ч. 1,2 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Суд вважає помилковими доводи позивача з приводу того, що про дату остаточного розрахунку він дізнався після отримання постанови Верховного Суду, оскільки,як зазначив суд вище, постанова апеляційного суду набрала законної сили 04.04.2018 року, відповідач виконав рішення апеляційного суду 10.05.2018 року, про що було відомо позивачу.

Факт оскарження рішення суду апеляційної інстанції в касаційному порядку не зупиняє дію вказаного рішення та не є підставою для невиконання відповідачем приписів суду, так само як і не є підставою для зупинення відліку строку для звернення до суду із позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку.

Оскільки відповідач остаточно розрахувався з позивачем 10.05.2018 року, а з позовом ОСОБА_1 звернувся лише у лютому 2020 року, то суд робить висновок, що позивач пропустив 3-місячний строк звернення до суду із вказаним позовом.

Звернення ОСОБА_1 до відповідача 23.12.2019 року із проханням про виплату середнього заробітку за час затримки фактичного розрахунку не впливає на строки звернення до суду із вказаним позовом, оскільки зазначене звернення відбулося, також, поза межами 3-місячного строку з дня остаточного розрахунку.

Приписами п. 1 ч. 2 ст. 183 КАС України передбачено, що за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, суд робить висновок, що адміністративний позов має бути залишений без розгляду.

Керуючись ст. 122, ч.3 ст.123, ч. 2 ст.183, ст.205, п.8 ч.1 ст.240, ст.ст.241, 243, 248, 256, 294, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання представника відповідача.

Залишити без розгляду адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Військово-Морських Сил Збройних Сил України про визнання протиправними дій, бездіяльності, стягнення середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, строк оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду відповідно до п.15.5 Розділу VII Перехідних Положень КАС України.

Процесуальні строки, визначені даною ухвалою відраховуються судом з урахуванням п. 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України.

Ухвала суду складена та підписана судом 07 травня 2020 року.

Суддя Н.В. Бжассо