Справа № 200/9533/19-а
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2020-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

07 травня 2020 р. Справа №200/9533/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Дмитрієва В.С., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25 вересня 2019 року вирішено: адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 22 травня 2019 року про відмову у призначенні пенсії відповідно до п.3 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Зобов`язати Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 15 березня 2019 року із урахуванням до пільгового стажу періодів роботи:

з 27 лютого 1995 року по 17 січня 1996 року в Шахтоуправлінні Запорізьке в/о Донбасантрацит машиністом підземних установок з повним робочим днем під землею;

з 15 липня 1997 року по 14 серпня 1997 року в Орендному підприємстві по видобутку вугілля шахта 71Індустрія прохідником 5 розряду з повним робочим днем під землею;

з 4 вересня 1997 року по 14 грудня 2000 року на шахті Фащівська прохідником підземним з повним робочим днем під землею;

з 2 липня 2001 року по 1 липня 2002 року на шахті Фащівська Холдінгової компанії Луганськвугілля прохідником підземним з повним робочим днем під землею та гірноробочим з повним робочим днем під землею;

з 20 січня 2003 року по 10 вересня 2004 року на шахті Ніканор Нова прохідником 5 розряду з повним робочим днем під землею;

з 29 листопада 2004 року по 30 грудня 2015 року у ДП шахта Ніканор-Нова прохідником підземним 5 розряду з повним робочим днем під землею та машиністом гірничих виїмкових машин з повним робочим днем під землею;

із зарахування до страхового та пільгового стажу періоди роботи: з 1 березня 2014 року по 31 серпня 2014 року та 1 березня 2015 року по 31 грудня 2015 року у ДП шахта Ніканор-Нова прохідником підземним 5 розряду з повним робочим днем під землею та машиністом гірничих виїмкових машин з повним робочим днем під землею та вирішити питання щодо зарахування до пільгового стажу періодів роботи: з 25 січня 1996 року по 14 липня 1997 року в ш. Ніканор в/о Луганськвугілля гірноробочим підземним з повним робочим днем під землею та прохідником підземним з повним робочим днем під землею; з 13 вересня 2004 року по 23 листопада 2004 року у структурному підрозділі шахта Карбоніт Державного підприємства Первомайськвугілля м.Золоте-1 Луганської області прохідником підземним 5 розряду з повним робочим днем під землю.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: Донецька обл., м. Покровськ, вул. Центральна, б.154, ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 384,20 грн.

Судове рішення набрало законної сили 29 листопада 2019 року. На виконання зазначеного рішення, 28 грудня 2019 року були видані виконавчі листи.

Ухвалою суду від 24 січня 2020 року вирішено виправити помилки допущені у виконавчих листах № 200/9533/19-а, зазначивши вірно адресу боржника: АДРЕСА_2 .

29 квітня 2020 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 , у якому, посилаючись на положення Конституції України, статтю 382 Кодексу адміністративного судочинства України просив зобов`язати суб`єкта владних повноважень - Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення у справі №200/9533/19-а.

Судове засідання призначено на 7 травня 2020 року, про що повідомлено сторін.

4 травня 2020 року до суду, засобами електронного зв`язку надійшло клопотання про розгляд заяви без участі ОСОБА_1 .

Оскільки у судове засідання заявник та боржник не з`явилися, згідно положень статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішив розглянути клопотання в порядку письмового провадження.

Розглянувши клопотання суд виходить з наступного.

Згідно статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно частини 8 статті 382 Кодексу судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу (яка визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця).

Суд зазначає,що спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як убачається з матеріалів справи, на виконання рішення суду, були видані виконавчі листи, проте відомості щодо відкриття виконавчого провадження відсутні в матеріалах справи.

Таким чином, встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, про що просив заявник, є правом суду, яке не виключає існування принципу обов`язковості судового рішення, згідно з яким судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України (ст. 129-1 Конституції України, ч. 2 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України).

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені в постанові Верховного Суду від 25 липня 2018 року в справі №823/1265/16, які відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

З огляду на наведене суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про встановлення судового контролю в порядку статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 248, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №200/9533/19-а, відмовити.

Ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасниками справи, які не були присутні в судовому засіданні, ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Встановлені в ухвалі процесуальні строки продовжуються на час дії карантину.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.С. Дмитрієв