Справа № 540/2854/19
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2020-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2020 р.м.ОдесаСправа № 540/2854/19

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Коваля М.П.,

суддів - Домусчі С.Д.,

- Кравця О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2020 року, прийняте у складі суду судді Попова В.Ф. в місті Херсон по справі за позовом ОСОБА_1 до Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якому просив суд:

- визнати незаконною і протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Херсонській області щодо відмови у перерахунку, нарахуванні, виплаті пенсії та виплаті компенсацій за невчасно виплачені суми пенсії ОСОБА_1

- зобов`язати відповідача перерахувати та індексувати пенсію за віком ОСОБА_1 як непрацюючого з 01.10.2017 р. та з 01.03.2019 р. за чинними нормами ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 р., Постанови КМУ від 20.02.2019 №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» та із застосуванням усіх чинних на кожен місяць вказаного періоду інших норм законодавства, як і громадянам, що проживають на території України, в повному обсязі.

- зобов`язати ГУ ПФУ в Херсонській області виплатити ОСОБА_1 компенсацію, розраховану за нормами ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Постанови КМУ №159 від 21.02.2001 р. «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», за невчасно отримані суми перерахунку та індексації пенсії, як частини доходу, за період невиплати з 01.02.2019 р. по дату фактичної виплати суми перерахунків й індексацій пенсії.

- зобов`язати відповідача виплатити позивачеві компенсацію, розраховану за нормами ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Постанови КМУ №159 від 21.02.2001 р. «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», за невчасно отримані суми пенсій у щомісячному розмірі 2079,50 грн за період невиплати з 01.05.2019 року по 31.12.2019 року включно.

- стягнути з ГУ ПФУ в Херсонській області за рахунок бюджетних асигнувань 5000,00 гривень відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо здійснення перерахунку, нарахування, виплати пенсії та виплати компенсацій за невчасно виплачені суми пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок та індексацію пенсії за віком ОСОБА_1 як непрацюючого з 01.10.2017 року та з 01.03.2019 року на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 року, Постанови Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 року № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області виплатити ОСОБА_1 компенсацію, розраховану за нормами Закону україни "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Постанови Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001 року "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати", за невчасно отримані суми перерахунку та індексації пенсії, як частини доходу, за період невиплати з 01.02.2019 року по дату фактичної виплати суми перерахунків й індексацій пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області виплатити ОСОБА_1 компенсацію, розраховану за нормами Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Постанови Кабінету міністрів України № 159 від 21.02.2001 року "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати", за невчасно отримані суми пенсій у щомісячному розмірі 2079,50 грн. за період невиплати з 01.05.2019 року по 31.12.2019 року включно.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області звернулось до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій вважає судове рішення постановленим з порушенням вимог матеріального та процесуального права, тому просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що оскільки в судових рішеннях по справам № 667/5107/14-а та № 821/1241/18 не міститься зобов`язань Головного управління Фонду, зокрема зобов`язань щодо перерахунків пенсії, підстави здійснення перерахунків на майбутнє, в тому числі з 01.10.2017 - відсутні. Щодо позовних вимог про індексацію пенсії за віком ОСОБА_1 апелянт вказує, що стаття 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не містить положень щодо індексування пенсії, а тому відсутні законодавчі підстави для проведення індексації. Апелянт вказує, що позовні вимоги щодо виплати компенсації, за невчасно отримані суми пенсій у щомісячному розмірі за період з 01.05.2019 року по 31.12.2019 є безпідставними та необґрунтованими, оскільки у зв`язку з відсутністю діючого паспортного документу виплата пенсія була припинена з 01.05.2019 до моменту надання діючого документу, що засвідчує особу. При цьому, на думку апелянта, суд першої інстанції не звернув увагу, що припинення виплати пенсії в період з 01.05.2019 позивачем в судовому порядку не оскаржувалось, у зв`язку з чим підстави вважати, що припинення виплати пенсії у зв`язку з відсутністю належних документів є неправомірним або містять ознаки вини власника або уповноваженого органу відсутні. Крім того, апелянт посилається на пропущення позивачем шестимісячного строку звернення до суду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач у справі перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Херсонській області та отримує пенсію за віком.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2018 року, залишеного без змін П`ятим апеляційним адміністративним судом постановою від 31.01.2019 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Херсонській області задоволено частково. Суд визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови в прийнятті та розгляді по суті заяви щодо перерахунку пенсії із додаванням стажу, подану представником ОСОБА_1 за довіреністю 19.02.2018 року. Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області провести індексацію пенсії ОСОБА_1 за період часу з 01.12.2013 року по 30.09.2017 року та виплатити відповідну суму індексації з урахуванням раніше нарахованих та виплачених сум. Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області прийняти та розглянути по суті заяву щодо перерахунку пенсії із додаванням стажу, подану представником за довіреністю 19.02.2018 року. Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області виплатити ОСОБА_1 компенсацію, розраховану за нормами Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Постанови КМУ №159 від 21.02.2001 року «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати» за невчасно отримані суми індексації пенсії, як частини доходу, за період невиплати з 01.06.2014 року по дату фактичної виплати суми індексації пенсії. В іншій частині позовних вимог суд відмовив.

04.02.2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою щодо здійснення автоматичного перерахунку його пенсії з 01.10.2017 р. та з 01.04.2018 р. та виплати цих сум, із компенсацією за невчасно отримані суми перерахованої пенсії, а також з приводу роз`яснення порядку перерахунку його пенсії з 01.03.2019 р.

Листом від 18.02.2019 року ГУ ПФУ в Херсонській області надало інформацію щодо виконання рішення суду про поновлення виплати його пенсії, а також те, що вказаним рішенням на органи пенсійного фонду не покладено обов`язку щодо здійснення автоматичних перерахунків пенсії позивача. Тобто фактично, по суті заявлених позивачем вимог питання не вирішено, інформації не надано.

Крім того, позивач звертався до Департаменту пенсійного забезпечення ПФУ з приводу перерахунку його пенсії з 01.10.2017, 01.04.2018, 01.01.2019.

Листом від 11.02.2019 року №4196/02-12 позивача повідомлено, що перерахунки у вказані ним періоди мають здійснюватися в автоматичному режимі без додаткового звернення пенсіонерів.

Позивач неодноразово, зокрема 25.02.2019 р., 10.03.2019 р., 04.04.2019 р., звертався із заявами до відповідача та Департаменту пенсійного забезпечення ПФУ з приводу здійснення перерахунку його пенсії на підставі ч. 2 ст. 42 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 01.10.2017, 01.04.2018, 01.03.2019 р.

Однак до бажаного результату вищевказані звернення не призвели, перерахунок пенсії не здійснювався, а дише надсилались листи, зокрема від 22.03.2019 р., 08.04.2019 р., 26.04.2019 р., якими позивача було повідомлено, що рішення суду по справі №821/1241/18 виконано, з приводу порушених позивачем у своїх заявах питань нічого не повідомлено.

07.05.2019 р. позивача було повідомлено, що виплата пенсії припинена, оскільки строк дії його паспорта громадянина України для виїзду за кордон закінчився. Повідомлено, що виплата пенсії буде поновлена після надання до органів ПФУ паспорта з чинним строком дії.

ГУ ПФУ в Херсонській області надало суду докази, зокрема платіжні доручення від 03.01.2020 року № на суму 2079,50 грн та № на суму 16818,84 грн, про перерахування на банківський рахунок пенсійної виплати позивачеві у січні 2020 року за період з 01.05.2019 року, однак кошти банком повернуті з підстави "невідповідність паспортних даних", про що повідомлено представника позивача Огурцова В.С .

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у перерахунку, нарахуванні, виплаті пенсії та виплаті компенсацій за невчасно виплачені суми пенсії, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на встановлену протиправну бездіяльність ГУ ПФУ в Херсонській області по здійсненню перерахунку та індексації пенсії позивача з 01.10.2017 року та з 01.03.2019 року, у зв`язку із чим, права позивача в цій частині порушені, а тому підлягають поновленню шляхом зобов`язання відповідача перерахувати пенсію з 01.10.2017 року та з 01.03.2019 р. Окрім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовна вимога в частині виплати компенсації за період невиплати перерахованої пенсії з 01.02.2019 року є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки Пенсійний фонд незаконно припинив виплату пенсії позивачеві у період з 01.05.2019 року по 31.12.2019 року.

Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058.

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" закріплено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг. Так, відповідно до пункту 1 частини першої цієї статті право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Згідно із статтею 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 №1282-ХІІ індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 цього Закону передбачено, що пенсії є об`єктом індексації грошових доходів населення. Індексація пенсій здійснюється шляхом їх підвищення відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Загальні положення щодо проведення індексації та перерахунку пенсії визначено статтею 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Частиною другою статті 42 Закону №1058-IV визначено, що для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір, дата та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

Водночас, механізм здійснення передбачених виплат встановлений Порядком перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2013 року №795 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2017 року №486, яка була чинною на момент виникнення спору).

Пунктом 2 вказаного Порядку передбачено, що перерахунку підлягають пенсії, призначені за зверненнями, які надійшли по 31 грудня року, що передує року, в якому проводиться перерахунок. З наведеного вбачається принцип здійснення зазначеного перерахунку виключно за зверненням особи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач через свого представника звертався із відповідною заявою до ГУ ПФУ в Херсонській області щодо здійснення відповідного перерахунку його пенсії з 01.03.2019 року, а відповідач такого перерахунку не здійснив, при цьому не зазначаючи у своїй відповіді підстав такої бездіяльності (листи від 18.02.2019, 22.03.2019, 26.04.2019), а отже пенсія позивача підлягає перерахунку. Доводи апеляційної скарги, що в судовому рішенні по справі № 821/1241/18 не міститься зобов`язань Головного управління Фонду щодо перерахунків пенсії і з 01.10.2017 року колегія суддів оцінює критично, оскільки у постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2019 року по справі №821/1241/18 судом було визначено право ОСОБА_1 на перерахунок його пенсії у зв`язку зі збільшенням розміру середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, у разі його звернення у встановленому законом порядку, що їм було реалізовано.

Таким чином, як вірно встановлено судом першої інстанції, позивач набув право на перерахунок його пенсії з 01.10.2017 року, звернувся до ГУ ПФУ в Херсонській області із відповідною заявою щодо здійснення такого перерахунку, тобто виконав усі необхідні та залежні від нього дії щодо здійснення перерахунку його пенсії з 01.10.2017 року, проте отримав необґрунтовану відмову.

Крім того, колегія суддів критично оцінює доводи апеляційної скарги, що стаття 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не містить положень щодо індексування пенсії, оскільки ст. 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" передбачено, що індексація пенсій здійснюється шляхом їх підвищення відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а отже відсутні правові підстави для відмови у проведенні індексації пенсії позивача.

Щодо посилань апелянта на пропущення позивачем шестимісячного строку звернення до суду, колегія суддів вказані доводи оцінює критично з огляду на наступне.

Так зокрема частиною 2 статті 122 КАС України встановлено шестимісячний строк звернення до адміністративного суду, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Зміст наведеної норми свідчить про те, що КАС України є загальним законом, яким врегульовані строки звернення до адміністративного суду за захистом прав. Водночас відносини щодо строків звернення до адміністративного суду регулюються не тільки нормами КАС України, а й іншими законами України.

Спеціальним законом, яким врегульовано правовідносини щодо пенсійного забезпечення громадян, строки та порядок перерахунку пенсій є Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Тобто за змістом вказаної статті нараховані суми пенсій, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком. При цьому, до вимог щодо нарахованих сум строк звернення до суду з адміністративним позовом не застосовується.

Аналогічних правових висновків Верховний Суд дійшов, зокрема, у постанові від 30 квітня 2020 року (справа №560/1725/19), від 19 лютого 2020 року (справа № 560/4105/18).

Крім того, колегія суддів зауважує, що як вбачається із позовної заяви, про порушення своїх прав позивач дізнався з листа ГУ ПФУ в Херсонській області від 26.04.2019 року, із позовом звернувся до суду 27.12.2019 року. Разом з тим, представником позивача до суду першої інстанції 10.01.2020 року було надано заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду. Зокрема, представником позивача було вказано, що ОСОБА_1 не міг вчасно звернутися із позовом до суду через відсутність діючого паспорта громадянина України для виїзду за кордон, при цьому у Генеральному Консульстві України в Державі Ізраїль йому повідомили, що паспорт він зможе отримати не раніше жовтня 2019 р. В обґрунтування вказаних обставин представником позивача було надано зокрема лист представника ОСОБА_1 до Міністерства закордонних справ України із скаргою на бездіяльність Генерального Консульства, щодо складнощів із отриманням нового паспорта у Генеральному Консульстві (а.с. 37-38), а також лист Міністерства закордонних справ України від 13.06.2019 р. №71 /ВАП/19-091-770 (а.с. 40), в якому було повідомлено про ситуацію із оформленням нових паспортів Генеральним консульством України в Державі Ізраїль та зазначило, що черга на отримання нових паспортів у Консульстві розписана по жовтень 2019 р. Вказані обставини, в їх сукупності, свідчать про поважність пропуску позивачем строку звернення до суду, чому судом першої інстанції було надано правову оцінку та ухвалою від 15.01.2020 року поновлено позивачу строк звернення до суду.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині виплати компенсації, за невчасно отримані суми пенсій у щомісячному розмірі за період з 01.05.2019 року по 31.12.2019, колегія суддів зазначає наступне.

Так, ч. 2 ст. 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" вказано, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 №2050-III (далі - Закон №2050-III) визначено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру серед яких - пенсії.

Щодо посилань апелянта, що у зв`язку з відсутністю діючого паспортного документу виплата пенсія була припинена з 01.05.2019 до моменту надання діючого документу, що засвідчує особу, колегія суддів вважає їх неспроможними з огляду на наступне.

Так, відповідно частини 1 статті 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Таким чином, як вірно зазначено судом першої інстанції, Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не передбачено такої підстави припинення або призупинення виплати пенсії, як припинення на підставі закінчення строку дії паспорта громадянина Україні для виїзду за кордон. Законодавство у сфері пенсійного забезпечення не пов`язують право на одержання пенсії від наявності або відсутності у громадянина закордонного паспорту, або із закінченням строку його дії. Якщо у відповідача були обґрунтовані сумніви в тому, що позивач втратив громадянство України, то самостійно відповідач не наділений компетенцією констатувати факт належності пенсіонера до громадянства України, або його втрати. Для цього відповідач має звертатись до компетентних органів із відповідним запитом, і тільки після отримання достовірних доказів втрати позивачем громадянства України, приймати рішення про припинення виплати пенсії.

Враховуючи викладене, оскільки з матеріалів справи вбачається та сторонами по справі не заперечується, що у період з 01.05.2019 року по 31.12.2019 року пенсія позивачу не виплачувалась, висновки суду першої інстанції в частині наявності правових підстав для виплати компенсації за період невиплати перерахованої пенсії є обґрунтованими.

Щодо доводів апелянта, що припинення виплати пенсії в період з 01.05.2019 позивачем в судовому порядку не оскаржувалось, на що не звернув увагу суд першої інстанції, колегія суддів зазначає, що згідно положень ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Необхідно зазначити, що положення Закону №2050-III не дають підстав стверджувати, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати можлива виключно у разі визнання судом у резолютивній частині судового рішення відповідних дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які призвели до втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, протиправними. При цьому колегія суддів наголошує, що Закон №2050-III, пов`язує право на отримання компенсації виключно із порушенням строків виплати доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Таким чином, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що зобов`язання відповідача виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, враховуючи встановлену судами першої та апеляційної інстанції невідповідність припинення виплати пенсії позивача вимогам Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", є належним та ефективним способ захисту порушених прав позивача, та не вимагає визнання судом у резолютивній частині судового рішення відповідних дій суб`єкта владних повноважень, які призвели до втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, протиправними.

Враховуючи викладене, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2020 року - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М. П. Коваль

Суддя: С.Д. Домусчі

Суддя: О. О. Кравець