Справа № 415/264/20
Суддя: Луньова Д. Ю.
Дата ухвалення: 2020-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 415/264/20
Провадження № 2-а/415/131/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2020 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Луньової Д.Ю

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до інспектора батальйону № 1, роти № 2 УПП в Луганській області ДПП сержанта поліції Томашевського Дмитра Олександровича (місцезнаходження: вул. Штейгерська, 8, м. Лисичанськ, Луганська область, 93100) про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Лисичанського міського суду Луганської області з даним адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною і скасувати постанову серії ЕАК № 1901359 від 25 грудня 2019 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 25 грудня 2019 року близько 03 години 40 хвилин у м. Лисичанську по пр. Перемоги, біля будинку № 119 він та громадянки рухались на автомобілі ВАЗ 2105. За кермом автомобіля перебував ОСОБА_2 .. Після зупинки транспортного засобу відповідач назвав причиною зупинки, начебто, непрацюючі задні габаритні ліхтарі. Після перевірки виявилось, що ліхтарі працюють, але відповідач попросив надати для перевірки посвідчення водія та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. ОСОБА_2 та позивач надали для перевірки посвідчення водія, але відповідач виніс постанову про накладення адміністративного стягнення на позивача, відповідно до якої останній визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Позивач наголошує, на тому, що за кермом транспортного засобу не перебував, крім того зазначає що причини для зупинки транспортного засобу не було.

Ухвалою судді Лисичанського міського суду Луганської області Луньової Д.Ю. від 29 квітня 2020 року справу прийнято до провадження та призначено судове засідання, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Копії ухвали від 29 квітня 2020 року було направлено позивачу та відповідачу в порядку, передбаченому ст. 268 КАС України.

Раніше, 19 березня 2020 року на адресу Лисичанського міського суду Луганської області від відповідача надійшло клопотання, в якому він заперечив проти позовних вимог позивача та долучив до матеріалів диск з відеозаписом.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи останній був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень статті 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи.

Станом на дату розгляду справи, відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подачу до суду відзиву на адміністративний позов у строки, визначені судом в ухвалі про відкриття провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно оскаржуваної постанови ЕАК № 1901359 від 25 грудня 2019 року на водія ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425 грн. за ч. 1 ст. 126 КУпАП; в постанові щодо складу правопорушення зазначено наступне:

25 грудня 2019 року о 05 годині 14 хвилини за адресою вул. пр. Перемоги біля буд. № 119, у м. Лисичанську Луганської області, водій керував транспортним засобом у темну пору доби у якого не горіли задні габаритні ліхтарі та при перевірці документів не мав діючого поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 «ґ» Правил дорожнього руху відсутність у водія поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В графі "до постанови додаються" зазначено відеофіксація з бодікамери DSJX300036_BB0036, DSJX300100_BB0100 та відео з відео реєстратора Xiaomi.

Розглядаючи справу по суті, суд робить такі висновки:

Щодо процедури: у даному випадку розгляд справи відбувся на місці зупинки транспортного засобу, протокол не складався. Такі дії відповідача не суперечать вимогам КУпАП. Повноваження відповідача в цій частині позивач не оспорює.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При накладенні адміністративного стягнення посадова особа відповідно до вимог ч. 3 ст. 33, ст. 34, ст. 35 КУпАП повинна врахувати характер і тяжкість порушення, особу порушника, конкретні обставини вчинення порушення, зазначити докази на підтвердження складу правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна відповідати вимогам ст. 283 КУпАП, зокрема, повинна бути обґрунтованою, в ній має бути викладено обставини порушення, а також докази. У разі заперечень водія - мають містити відомості про його позицію (пояснення, заперечення, тощо).

Згідно вимог КУпАП до порядку притягнення до адміністративної відповідальності, доказування наявності підстав для притягнення до відповідальності , а також наявність події та складу адміністративного правопорушення покладається на посадову особу.

Згідно приписів КАСУ саме суб`єкт владних повноважень (відповідач) зобов`язаний довести наявність події і складу адміністративного правопорушення в діях водія (позивача).

В позовній заяві позивач зазначає, що доказів, які підтверджують порушення правил дорожнього руху і які як наслідок могли б стати підставою для зупинення транспортного засобу, а також те, що за кермом транспортного засобу перебував саме ОСОБА_1 відповідачем не надано, з цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, отже обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного правопорушення, є керування особою транспортним засобом.

Згідно ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний, зокрема, мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Тобто, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу працівників поліції пред`являти для перевірки страховий поліс лише у випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до положень п. 21.2, п. 21.3 ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», встановлено, що при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат) який пред`являється посадовим особам відповідних підрозділів Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод та органам Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України, на їх вимогу.

Оскільки процедура передачі водійських документів і страхового полісу чітко розмежована, випадки, коли виникає обов`язок пред`являти поліс, відрізняють від випадків, коли виникає обов`язок пред`являти «посвідчення водія» та реєстраційні документи на транспортний засіб.

Стороною відповідача наразі доведено те, що обставини передбачали обов`язкове пред`явлення поліцейському страхового полісу (сертифікату) водієм транспортного засобу.

Однак, відеозаписи надані відповідачем по справі не відображають факт керування автомобілем саме позивачем. Записом відео реєстратора зафіксовано, як поліцейські зупинили транспортний засіб ВАЗ 2105, з передніх лівих дверцят ніхто не виходив, в цей же час працівники патрульної поліції вийшли зі службового автомобіля та стали біля капота автомобіля. А з запису з відео реєстратора НОМЕР_1 видно як ОСОБА_1 знаходиться поряд з автомобілем. Інших доказів, які б свідчили про те, що саме позивач керував транспортним засобом відповідачем не надано. Крім того, суд враховує, відповідачем не були допитані в якості свідків особи, які їхали разом з позивачем, та не спростовані твердження водія про те, що він не був за кермом.

Суд також враховує, що закон встановлює принцип презумпції невинуватості особи, що притягається до відповідальності і відповідно принцип правомірності дії такої особи, поки у встановленому законом порядку не доведено його вину. Оскільки суду не надані відповідні докази, і не спростовані твердження водія, які б мали бути перевірені посадовою особою і спростовані, а також виходячи з принципу презумпції невинуватості, - суд робить висновок, що оскаржувана постанова є необґрунтованою, а склад зазначеного в ній адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП, не встановлений.

Таким чином, оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, є протиправною. Оскільки при розгляді справи встановлено недотримання відповідачем вимог закону щодо збирання доказів і доказування події та складу адмін.правопорушення, то оскаржувана постанова судом скасовується.

Крім того, суд враховує, що відповідач, достовірно знаючи про наявність даного спору у суді, не подав відзиву, маючи достатньо часу для цього, - що за приписами КАСУ може розглядатись як визнання ним позову.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАСУ, суд може прийняти рішення про скасування постанови та закриття провадження у справі, або (п.2) - скасувати постанову та надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу.

Враховуючи конкретні обставини, проаналізувавши у сукупності всі подані докази, суд дійшов висновку, що в межах наданих доказів не доведено наявність в діях позивача події та складу адміністративного правопорушення і відповідно відсутні інші матеріали справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, яка б могла бути повернута відповідачу та/або третій особі для нового розгляду, тому оскаржувана постанова підлягає скасування з закриттям провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за даним фактом

Керуючись ст. ст. 2, 5-10, 72-77, 242-246, 257, 268-272, 286 КАС України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до інспектора батальйону № 1, роти № 2 УПП в Луганській області ДПП сержанта поліції Томашевського Дмитра Олександровича (місцезнаходження: вул. Штейгерська, 8, м. Лисичанськ, Луганська область, 93100) про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАК № 1901359 від 25 грудня 2019 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП ОСОБА_1 та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 гривень, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

На підставі ч. 2 ст. 271 КАС України копії рішення невідкладно надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до ст. 286 КАС України апеляційну скаргу на судове рішення може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до Першого апеляційного адміністративного суду з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.Ю. Луньова