Справа № 320/4835/19
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2020-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2020 року № 320/4835/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лиска І.Г., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 -депутата Баришівської селищної ради до Баришівської селищної ради, виконавчого комітету Баришівської селищної ради, Баришівського селищного голови Київської області Вареніченко Олександра Павловича про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 -депутат Баришівської селищної ради з позовом до Баришівської селищної ради, виконавчого комітету Баришівської селищної ради, Баришівського селищного голови Київської області Вареніченко Олександра Павловича в якому (з урахуванням уточненої позовної заяви) просив суд:

-визнати бездіяльність Баришівської селищної ради VII скликання та виконавчого комітету Баришівської селищної ради щодо реалізації звернення депутата Баришівської селищної ради ОСОБА_1 від 24.05.2019 року про виконання доручення виборців з ремонту будинків та облаштування території масиву Софіївський смт Баришівки від 18.05.2019 року станом на дату подачі позову протиправною;

-визнати бездіяльність Баришівського селищного голови Вареніченка Олександра Павловича по забезпеченню здійснення наданих йому законом повноважень щодо реалізації звернення депутата Баришівської селищної ради ОСОБА_1 від 24.05.2019 року про виконання доручення виборців з ремонту будинків та облаштування території масиву Софіївський смт. Баришівки від 18.05.2019 року станом на дату подачі позову протиправною;

-визнати Баришівського селищного голову Вареніченка Олександра Павловича таким, що станом на дату подачі позову не забезпечив здійснення наданих йому законом повноважень щодо реалізації звернення депутата Баришівської селищної ради ОСОБА_1 від 24.05.2019 року про виконання доручення виборців з ремонту будинків та облаштування території масиву Софіївський смт Баришівки від 18.05.2019 року;

-зобов`язати Баришівського селищного голову Вареніченка Олександра Павловича забезпечити здійснення наданих йому законом повноважень щодо реалізації звернення депутата Баришівської селищної ради ОСОБА_1 від 24.05.2019 року про виконання доручення виборців з ремонту будинків та облаштування території масиву Софіївський смт Баришівки від 18.05.2019 року, а саме: включення цього питання до порядку денного найближчої сесії Баришівської селищної ради VII скликання та підготовку на розгляд ради проекту відповідного рішення ради; включення цього питання до порядку денного найближчого засідання виконавчого комітету Баришівської селищної ради;

-зобов`язати Баришівську селищну раду VII скликання та виконавчий комітет Баришівської селищної ради проаналізувати звернення депутата Баришівської селищної ради ОСОБА_1 від 24.05.2019 року про виконання доручення виборців з ремонту будинків та облаштування території масиву Софіївський смт Баришівки від 18.05.2019 року та з урахуванням матеріальних, в тому числі і фінансових, можливостей прийняти відповідні рішення щодо реалізації цього доручення та довести ці рішення до відома депутата ОСОБА_1 та територіальної громади;

-зобов`язати Баришівську селищну раду VII скликання, виконавчий комітет Баришівської селищної ради та Баришівського селищного голову Вареніченка Олександра Павловича врахувати звернення депутата Баришівської селищної ради ОСОБА_1 від 24.05.2019 року про виконання доручення виборців з ремонту будинків та облаштування території масиву Софіївський смт. Баришівки від 18.05.2019 року при корегуванні та розробці планів і програм економічного та соціального розвитку населених пунктів Баришівської об`єднаної територіальної громади, місцевих економічних програм, складанні та корегуванні місцевого бюджету, а також при підготовці рішень з інших питань.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначила, що 24.05.2019 року вона як депутат Баришівської селищної ради VII скликання звернулася до відповідача 1 із депутатським зверненням в якому просила згідно доручення членів територіальної громади масиву Софіївський Баришівської об`єднаної територіальної громади (ОТГ) (вулиця Софіївська, 34, Софіївська смт. Баришівки) провести обстеження будинків масиву Софіївський, горищ та прибудинкової території та організувати виконання робіт з їх приведення у належний стан за рахунок коштів платників податків масиву Софіївський, а саме: здійснити поточний ремонт під`їздів багатоквартирних будинків, які на протязі багатьох років не проводилися, замінити вікна під`їздів на енергозберігаючі, замінити лампочки біля під`їздів, в деяких під`їздах провести заміну електропроводки, почистити та відремонтувати димовентиляційні канали всіх двоповерхових будинків, очистити підвальні приміщення, провести дезінфікацію, замінити каналізаційні труби, здійснити поточний ремонт покрівлі, встановити лавки відпочинку та урни в місцях, де вони відсутні, або вийшли з ладу, на протязі весняно-літньо-осіннього сезону постійно обкошувати будинки та дитячі майданчики, в деяких будинках встановити люки на горище із замками, очистити горища від сміття та голубиного посліду (далі по тексту - звернення депутата Баришівської селищної ради ОСОБА_1 від 24.05.2019 року про виконання доручення виборців з ремонту будинків та облаштування території масиву Софіївський смт. Баришівки від 18.05.2019 року). Позивач також просила при наданні відповіді надати суму надходжень податків громади масиву Софіївський з зрозумілою для пересічних громадян розшифровкою. До звернення позивач додала доручення виборців та список реєстрації учасників зборів членів територіальної громади Баришівської ОТГ-жителів масиву Софіївський смт. Баришівка, які відбулися 18.05.2019 року. 28.05.2019 року за №64 за підписом відповідача-3 позивач отримала відповідь, у якій їй повідомлялося, що відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» утриманням будинків, прибудинкової території та інших займається Баришівський ЖЕК, та рекомендувалося з питань, які вказані у зверненні звертатися за вказаною адресою. Стосовно сум надходжень податків, позивачу пропонувалось звернутися до Бориспільського управління ГУ ДФС України у Київській області. Позивач стверджує, що станом на дату подачі позову крім вказаної відповіді, ніяких результатів виконання доручення виборців не має, не прийнято жодного рішення відповідачем-1 та відповідачем-2 з цього питання. Позивач вказує, що діяла у відповідності до повноважень депутата та вимог чинного законодавства України, що виборці можуть давати своєму депутатові місцевої ради доручення на зборах під час його звітів чи зустрічей з питань, що випливають з потреб відповідного виборчого округу чи територіальної громади в цілому, доручення виборців депутатові місцевої ради має бути підтримане більшістю учасників зборів, доручення виборців, виконання яких потребує прийняття відповідною радою або її виконавчим органом рішення, фінансових або інших матеріальних витрат, доводяться депутатом місцевої ради до відома відповідної ради або її органів. Позивач зазначає, що незважаючи на те, що вона виконала всі вимоги законодавства, як то: організувала зустріч з виборцями і збори у другій половині травня цього року, на яких одноголосно було підтримано вказане доручення; своїм зверненням довела до відома відповідача-1 вказане доручення виборців, відповідачі допустили протиправну бездіяльність стосовно вирішення питань, зазначених в дорученні виборців. Позивач також зауважила, що згідно законодавства місцева рада та її органи аналізують доручення виборців, дані депутатам місцевої ради, та з урахуванням матеріальних, в тому числі і фінансових, можливостей приймають відповідні рішення щодо їх реалізації. Рішення з цих питань доводяться до відома депутатів місцевої ради та територіальної громади. Доручення виборців враховуються при розробці планів і програм економічного та соціального розвитку відповідної території, місцевих економічних програм, складанні бюджету, а також при підготовці рішень з інших питань. Вирішення питань, вказаних в дорученні виборців масиву Софіївський входять до кола повноважень органів місцевого самоврядування згідно закону. Але незважаючи на вимоги закону відповідачі не виконали вказані вимоги, не було прийнято жодного рішення щодо виконання доручення виборців ні Баришівською селищною радою, ні виконавчим комітетом Баришівської селищної ради. Позивач вважає, що протиправна бездіяльність відповідача-1 та відповідача-2 полягає в тому, що ними не були прийняті рішення щодо реалізації доручення виборців, не було це доручення враховане для корегування планів і програм економічного та соціального розвитку населених пунктів Баришівської об`єднаної територіальної громади, місцевих економічних програм, для корегування місцевого бюджету, а також при підготовці рішень з інших питань, чим порушені частини 5, 6 статті 17 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад». Протиправна бездіяльність відповідача-3 полягає в тому, що він, як селищний голова і голова виконавчого комітету Баришівської селищної ради не забезпечив здійснення наданих йому законом повноважень щодо реалізації зазначеного доручення виборців від 18.05.2019 року, передбачених пунктами 1), 2), 3), 7), 8), 9) частини 4 статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Позивач вважає, що відповідач 3 мав усі необхідні повноваження для того, щоб організувати розгляд зазначених в дорученні виборців питань і на засіданні виконавчого комітету Баришівської селищної ради, і на сесії Баришівської селищної ради. Але не зробив цього, чим не забезпечив здійснення наданих йому законом повноважень. Позивач стверджує, що згідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідачі при розгляді доручення виборців від 18.05.2019 року не виконали вказану норму основного Закону.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.10.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 06.11.2019.

Від відповідача-3 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній не визнав позовні вимоги, обґрунтувавши свою позицію тим, що позивач є депутатом Баришівської селищної ради, згідно закону депутат місцевої ради не має права звертатися до суду з метою захисту прав виборців, представників територіальної громади, тобто, не має права представляти у суді інтереси територіальної громади або своїх виборців, а доказів на представництво у спірних правовідносинах територіальної громади або виборців позивач не надав. Також зазначив, що доручення виборців депутату не повинні суперечити законодавству України, а їх виконання має належати до відання місцевих рад та їх органів, вважає, що вимоги, заявлені у депутатському зверненні не належать до відання Баришівської селищної ради, правовідносини мешканців багатоквартирних будинків пов`язані з їх утриманням регулюються Цивільним кодексом України, Законами України «Про житлово-комунальні послуги», «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та іншими правовими актами. Зазначив, що послуга з управління вказаними у зверненні депутата багатоквартирними будинками надається комунальним підприємством «Житлово-експлуатаційна контора Баришівської селищної ради», а Баришівська селищна рада і виконавчий комітет Баришівської селищної ради не є суб`єктом вказаних правовідносин, тому позивачу було запропоновано звернутися до підприємства, в компетенції якого знаходяться зазначені у депутатському зверненні питання. Також зазначив, що вимога позивача у депутатському зверненні щодо надання інформації про суми надходжень податків громади масиву Софіївський не передбачена жодним нормативним актом не передбачено право чи обов`язок органів місцевого самоврядування чи їх виконавчих комітетів адміністрування податків, в тому числі в розрізі платників за ознакою місця проживання. Вважає, що в діях відповідачів відсутні ознаки протиправної бездіяльності, просив відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач 1 та 2 не скористалися свої правом подачі відзиву на позовну заяву.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив, у якій зазначив, що звертається до суду не в інтересах територіальної громади, а в своїх інтересах і на захист своїх прав як депутата місцевої ради, які порушили відповідачі, вказав, що своїм зверненням повідомив відповідачів про необхідність виконати певні дії, які входять до їх повноважень, що закон прописує як мали діяти відповідачі, але вони проігнорували звернення депутата, до якого доручення виборців є додатком.

Судове засідання призначено на 06.11.2019 відкладено у зв`язку з неявкою представника відповідачів 1 та 2 на 20.11.2019.

В судове засідання 20.11.2019 сторони не прибули, 20.11.2019 позивач та представник відповідачів 1-2 подали до суду клопотання в яких останні просили подальший розгляд справи здійснювати без їхньої участі. Відповідач - 3 також 20.11.2019 подав до суду клопотання в якому просив подальший розгляд справи здійснювати без його часті.

У зв`язку з поданими клопотаннями та на підставі ст..194, 205 КАС України, суд вирішив подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши подані докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 24.05.2019 року позивач як депутат Баришівської селищної ради VII скликання звернулася до Баришівської селищної ради із депутатським зверненням в якому просила згідно доручення членів територіальної громади масиву Софіївський Баришівської об`єднаної територіальної громади (ОТГ) (вулиця Софіївська, 34, Софіївська смт. Баришівки) провести обстеження будинків масиву Софіївський, горищ та прибудинкової території та організувати виконання робіт з їх приведення у належний стан за рахунок коштів платників податків масиву Софіївський, а саме: здійснити поточний ремонт під`їздів багатоквартирних будинків, які на протязі багатьох років не проводилися, замінити вікна під`їздів на енергозберігаючі, замінити лампочки біля під`їздів, в деяких під`їздах провести заміну електропроводки, почистити та відремонтувати димовентиляційні канали всіх двоповерхових будинків, очистити підвальні приміщення, провести дезінфікацію, замінити каналізаційні труби, здійснити поточний ремонт покрівлі, встановити лавки відпочинку та урни в місцях, де вони відсутні, або вийшли з ладу, на протязі весняно-літньо-осіннього сезону постійно обкошувати будинки та дитячі майданчики, в деяких будинках встановити люки на горище із замками, очистити горища від сміття та голубиного посліду (далі по тексту - звернення депутата Баришівської селищної ради ОСОБА_1 від 24.05.2019 року про виконання доручення виборців з ремонту будинків та облаштування території масиву Софіївський смт. Баришівки від 18.05.2019 року). Позивач також просила при наданні відповіді надати суму надходжень податків громади масиву Софіївський з зрозумілою для пересічних громадян розшифровкою.

До звернення позивач додала доручення виборців та список реєстрації учасників зборів членів територіальної громади Баришівської ОТГ-жителів масиву Софіївський смт. Баришівка, які відбулися 18.05.2019 року.

28.05.2019 року за №64 за підписом Баришівського селищного голови Київської області ОСОБА_2 позивач отримала відповідь, у якій їй повідомлялося, що відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» утриманням будинків, прибудинкової території та інших займається Баришівський ЖЕК, та рекомендувалося з питань, які вказані у зверненні звертатися за вказаною адресою. А стосовно сум надходжень податків, позивачу пропонувалось звернутися до Бориспільського управління ГУ ДФС України у Київській області.

На засіданні Баришівської селищної ради від 30.06.2017, яке оформлено протоколом двадцять першої позачергової сесії селищної ради сьомого скликання розглядалось питання про виділення субвенції Баришівській ЖЕК, а саме про виділення коштів на поточну субвенцію Баришівському ЖЕКу для ремонту прибудинкової території житлових будинків в сумі 200000 грн.. Після активного обговорення депутатами питання вирішено направити для вивчення та надання пропозицій комісії з питань регламенту, самоврядування, законності, правопорядку, охорони прав, свобод, законних інтересів громадян та зовнішньо-економічних зв`язків.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною другою статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Положеннями частини першої статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Отже, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав, свобод чи інтересів особи, що звернулася до суду з позовом, у публічно-правових відносинах.

Щодо порушеного права, за захистом якого особа може звертатися до суду, то за змістом рішення Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року №18-рп/2004 це поняття, яке вживається у низці законів України, має той самий зміст, що й поняття "охоронюваний законом інтерес". При цьому з приводу останнього, то в тому ж рішенні Конституційного Суду України зазначено: "Поняття "охоронюваний законом інтерес" означає правовий феномен, який:

а) виходить за межі змісту суб`єктивного права;

б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони;

в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб;

г) не може суперечити Конституції законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права;

д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом;

є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним".

Отже гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Перевіривши зміст позовної заяви, суд встановив, що позивач звернувся до суду як депутат Баришівської селищної ради в інтересах територіальної громади Баришівської об`єднаної територіальної громади.

Правовий статус депутата сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради як представника інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу та рівноправного члена місцевої ради регулюється Законом України "Про статус депутатів місцевих рад" від 11.07.2002 № 93-IV (далі - Закон №93-IV).

Відповідно до частини другої статті 2 Закону №93-IV депутат місцевої ради, як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу зобов`язаний виражати і захищати інтереси відповідної територіальної громади та її частини - виборців свого виборчого округу, виконувати їх доручення в межах своїх повноважень, наданих законом, брати активну участь у здійсненні місцевого самоврядування.

Частинами першою та другою статті 3 Закону №93-IV передбачено, що депутат місцевої ради є повноважним і рівноправним членом відповідної ради - представницького органу місцевого самоврядування.

Депутат місцевої ради відповідно до цього Закону наділяється всією повнотою прав, необхідних для забезпечення його реальної участі у діяльності ради та її органів.

Положеннями частини першої статті 10 Закону №93-IV визначено обов`язки депутата місцевої ради, відповідно до яких у виборчому окрузі депутат місцевої ради зобов`язаний: 1) підтримувати зв`язок з виборцями, відповідною територіальною громадою, трудовими колективами і громадськими організаціями, які висунули його кандидатом у депутати місцевої ради, а також колективами інших підприємств, установ, організацій, незалежно від форми власності, органами місцевого самоврядування, місцевими органами виконавчої влади, розташованими на відповідній території; 2) не рідше одного разу на півріччя інформувати виборців про роботу місцевої ради та її органів, про виконання планів і програм економічного і соціального розвитку, інших місцевих програм, місцевого бюджету, рішень ради і доручень виборців; 3) брати участь у громадських слуханнях з питань, що стосуються його виборчого округу, в організації виконання рішень ради та її органів, доручень виборців, у масових заходах, що проводяться органами місцевого самоврядування на території громади або виборчого округу; 4) вивчати громадську думку; вивчати потреби територіальної громади, інформувати про них раду та її органи, брати безпосередню участь у їх вирішенні; 5) визначити і оприлюднити дні, години та місце прийому виборців, інших громадян; вести регулярний, не рідше одного разу на місяць, прийом виборців, розглядати пропозиції, звернення, заяви і скарги членів територіальної громади, вживати заходів щодо забезпечення їх оперативного вирішення.

Статтею 11 Закону №93-IV визначені права депутата. Так, депутат місцевої ради має право: 1) офіційно представляти виборців свого виборчого округу та інтереси територіальної громади в місцевих органах виконавчої влади, відповідних органах місцевого самоврядування, підприємствах, установах і організаціях незалежно від форми власності з питань, що належать до відання органів місцевого самоврядування відповідного рівня; 2) брати участь з правом дорадчого голосу у засіданнях інших місцевих рад та їх органів, загальних зборах громадян за місцем проживання, засіданнях органів самоорганізації населення, що проводяться в межах території його виборчого округу; 3) порушувати перед органами і організаціями, передбаченими пунктом 1 частини першої цієї статті, та їх посадовими особами, а також керівниками правоохоронних та контролюючих органів питання, що зачіпають інтереси виборців, та вимагати їх вирішення; 4) доступу до засобів масової інформації комунальної форми власності з метою оприлюднення результатів власної депутатської діяльності та інформування про роботу ради в порядку, встановленому відповідною радою; 5) вносити на розгляд органів і організацій, передбачених пунктом 1 частини першої цієї статті, та їх посадових осіб пропозиції з питань, пов`язаних з його депутатськими повноваженнями у виборчому окрузі відповідно до закону, брати участь у їх розгляді.

При здійсненні депутатських повноважень депутат місцевої ради має також право: 1) на депутатське звернення, депутатський запит, депутатське запитання; 2) на невідкладний прийом; 3) вимагати усунення порушень законності і встановлення правового порядку.

Депутат місцевої ради є відповідальним перед виборцями свого виборчого округу і їм підзвітним. У своїй роботі у виборчому окрузі взаємодіє з органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, органами самоорганізації населення, трудовими колективами, об`єднаннями громадян.

За змістом частини першої, другої та третьої статті 15 Закону №93-IV депутат має право вимагати усунення порушення законності, тобто у разі виявлення порушення прав та законних інтересів громадян або інших порушень законності має право вимагати припинення порушень, а в необхідних випадках звернутися до відповідних місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб, а також до правоохоронних і контролюючих органів та їх керівників з вимогою вжити заходів щодо припинення порушень законності.

Депутат має право на депутатське звернення до керівників відповідних правоохоронних чи контролюючих органів, а місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, об`єднання громадян, керівники підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, до яких звернувся депутат місцевої ради, зобов`язані негайно вжити заходів до усунення порушення, а в разі необхідності - до притягнення винних до відповідальності з наступним інформуванням про це депутата місцевої ради.

Частиною першою статті 10 Закону України від 21 травня 1997 року №280/97-ВР "Про місцеве самоврядування" (далі - Закон №280/97-ВР) передбачено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Пунктом 30 частини першої статті 43 Закону №280/97-ВР визначено, що виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються такі питання: прийняття рішень про звернення до суду щодо визнання незаконними актів місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій, які обмежують права територіальних громад у сфері їх спільних інтересів, а також повноваження районних, обласних рад та їх органів.

Відповідно до частини десятої статті 59 Закону №280/97-ВР акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Аналіз наведених вище норм законодавства вказує на те, що відповідні ради, а не окремі депутати, згідно зі статтею 10 Закону України "Про місцеве самоврядування" є тими представницькими органами місцевого самоврядування, які представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами, а отже й наділені в силу передбачених законодавством випадків на звернення до суду з метою захисту порушених прав територіальної громади.

Слід зазначити, що цією нормою регламентовано право депутата місцевої ради порушувати питання про перевірку діяльності виконавчих органів ради, місцевих державних адміністрацій, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, брати участь у здійсненні контролю за виконанням рішень ради.

Право депутата на звернення до відповідних органів державної влади у випадку виявлення порушень законодавства України в даному випадку також може бути реалізовано відповідно до вимог Закону України "Про звернення громадян".

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08 серпня 2019 року у справі №810/1354/18.

Право депутата захищати інтереси територіальної громади (або її окремих представників) в суді може бути реалізоване шляхом представництва.

Така правова позиція міститься, зокрема, в постановах Верховного Суду від 01 березня 2018 року у справі №911/2173/17 та від 08 серпня 2019 року №810/1354/18, де зазначено, що відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" не вбачається, що депутат місцевої ради уповноважений представляти у судах інтереси такої ради, або інтереси утворених нею комісій, або інтереси виборців інакше, ніж поза відносинами представництва.

Доказів на представництво у спірних правовідносинах територіальної громади або виборців позивач не надав.

При цьому, позивач помилково вважає, що вимогами частини другої статті 24 Закону №93-IV йому надано право захищати в суді інтереси територіальної громади, оскільки вказана норма саме такого права не містить, а регламентує інші правовідносини й витлумачена позивачем розширено.

При цьому суд приймає до уваги доводи відповідача про те, що депутат не уповноважений законом на представництво інтересів територіальної громади в судах і тому не мав права на пред`явлення даного позову, з огляду на таке.

Такого висновку відповідач дійшов, посилаючись на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 803/413/18 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Луцької міської ради Волинської області (далі - Міськрада) про визнання протиправним ти скасування рішення.

Досліджуючи дане рішення Великої Палати Верховного Суду у справі №803/413/18, суд зазначає, що предметом розгляду у справі були вимоги депутатів Міськради до Луцької міської ради про визнання протиправним та скасування Рішення №38/27 на захист інтересів територіальної громади м. Луцька з метою усунення порушень Міськрадою законності при передачі в оренду ТОВ "Житловий квартал" земельної ділянки комунальної власності.

Суд першої інстанції у справі №803/413/18, позицію якого було підтримано апеляційним судом, відмовив у відкритті провадження у справі, дійшовши висновку про те, що цю справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, оскільки у спірних правовідносинах Міськрада - владних управлінських функцій не здійснювала і суб`єктом владних повноважень у цих відносинах не була, а є лише рівноправним учасником земельних відносин і власником землі.

Розглядаючи питання порушення правил предметної юрисдикції, Велика Палата Верховного Суду погодилася з висновками попередніх судових інстанцій, а також звернула увагу на те, що правовий статус депутата місцевої ради як представника інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого органу та рівноправного члена місцевої ради, а також гарантії депутатської діяльності визначені та встановлені Конституцією України, Законом України від 21 травня 1997 року № 280-97/ВР "Про місцеве самоврядування в Україні", Законом України від 11 липня 2002 року № 93-IV "Про статус депутатів місцевих рад".

Велика Палата Верховного Суду у справі №803/413/18 вказала на те, що відповідно до зазначених положень законів депутат місцевої ради має право реалізувати свої права щодо внесення пропозицій для розгляду їх радою та її органами, пропозицій і зауважень до порядку денного засідань ради та її органів, порядку розгляду обговорюваних питань та їх суті, на розгляд ради та її органів пропозицій з питань, пов`язаних з його депутатською діяльністю. Отже, Велика Палата Верховного Суду вважає, що саме у такий спосіб депутат місцевої ради реалізує своє право на участь у діяльності ради та у прийнятті радою відповідних рішень.

Підсумовуючи вищенаведене, Велика Палата Верховного Суду у справі №803/413/18 дійшла висновку, що депутат ради законодавчо не наділений правом здійснювати представництво інтересів територіальної громади в судах. Нормами чинного законодавства для депутата встановлений особливий спосіб впливу як на прийняття рішень органом місцевого самоврядування, так і на життя мешканців відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що задоволенню не підлягають.

Проте з метою належного дослідження усіх обставин справи та об`єктивного розгляду даної справи, суд вважає за необхідне надати оцінку доводам позивача.

Позивач звертається до Баришівської селищної ради, як до органу місцевого самоврядування, шляхом подання депутатського звернення.

Відповідно до статті 13 Закону №93-IV депутатське звернення - викладена в письмовій формі вимога депутата місцевої ради з питань, пов`язаних з його депутатською діяльністю, до місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб, а також керівників правоохоронних та контролюючих органів, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території відповідної ради, здійснити певні дії, вжити заходів чи дати офіційне роз`яснення з питань, віднесених до їх компетенції.

Відповідно до статті 17 Закону №93-IV виборці можуть давати своєму депутатові місцевої ради доручення на зборах під час його звітів чи зустрічей з питань, що випливають з потреб відповідного виборчого округу чи територіальної громади в цілому. Доручення виборців не повинні суперечити законодавству України, а їх виконання має належати до відання місцевих рад та їх органів.

Обидві вимоги, заявлені у депутатському зверненні, не належать до відання Баришівської селищної ради.

Правовідносини мешканців багатоквартирних будинків пов`язані з їх утриманням регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать:

1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо;

купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку;

поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку;

Послуга з управління вказаними багатоквартирними будинками надається комунальним підприємством «Житлово-експлуатаційна контора Баришівської селищної ради». Баришівська селищна рада, виконавчий комітет Баришівської селищної ради не є суб`єктом вказаних правовідносин. Враховуючи викладене та норми статті 13 Закону №93-ІV позивачу було запропоновано звернутися до підприємства, в компетенції якого знаходяться визначені у депутатському зверненні питання.

Отже, приймаючи до уваги висновки суду щодо відсутності у позивача як депутата місцевої ради права здійснювати представництво інтересів територіальної громади в судах, висновки суду щодо бездіяльності відповідачів щодо реалізації звернення про виконання доручення виборців з ремонту будинків та облаштування території масиву Софіївський смт. Баришівки наперед не впливають на прийняте судом рішення про відмову у задоволенні позову.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи висновки суду щодо відсутності у позивача як депутата місцевої ради права здійснювати представництво інтересів територіальної громади в судах, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Підстави для вирішення судом питання про розподіл між сторонами судових витрат у відповідності до статті 139 КАС України відсутні.

Щодо вимоги позивача винести окрему ухвалу у відношенні Баришівської селищної ради Баришівського району Київської області, виконавчого комітету Баришівської селищної ради та Баришівського селищного голови Вареніченка О.П., суд зазначає таке.

Згідно зі статтею 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором. Окрема ухвала щодо прокурора або адвоката надсилається органу, до повноважень якого належить притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора або адвоката відповідно.

Із зазначеної норми вбачається, що постановлення окремої ухвали є правом суду, яке здійснюється за ініціативою суду у визначених КАС України випадках.

Отже, стаття 249 КАС України містить диспозитивну норму та закріплює право суду щодо постановлення окремої ухвали, а не обов`язок, а тому може бути ініційована виключно з ініціативи суду. Суд не вбачає підстав в даному випадку для постановлення окремої ухвали.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246,250,255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Згідно пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України процесуальні строки, визначені цим рішенням, продовжуються на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя Лиска І.Г.