Справа № 260/588/20
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2020-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

04 травня 2020 року м. Ужгород№ 260/588/20
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Іванчулинець Д.В.,

при секретарі судового засідання - Костелей І.Ф.,

сторони у судове засідання не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до відділу житлово-комунального господарства, містобудування, архітектури, інфраструктури та цивільного захисту Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області (вул. Карпатської Січі, 21, м. Хуст, Закарпатська область, 90400, ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до ч. 3 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 04 травня 2020 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення. Рішення в повному обсязі складено та підписано 12 травня 2020 року.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , (далі - позивачі) звернулися до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до відділу житлово-комунального господарства, містобудування, архітектури, інфраструктури та цивільного захисту Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області (далі - відповідач), якою просять: 1) визнати протиправною та скасувати відмову відділу житлово-комунального господарства, містобудування, архітектури, інфраструктури та цивільного захисту Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області щодо видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки площею 0,3965 га, кадастровий номер :01:020:0105, яка розташована в АДРЕСА_4, щодо реконструкції цеху по розливу мінеральних вод та безалкогольних напоїв під будинок відпочинку від 10.02.2020 р. № 03/20; 2) зобов`язати відділ житлово-комунального господарства, містобудування, архітектури, інфраструктури та цивільного захисту Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області видати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки площею 0,3965 га, кадастровий номер :01:020:0105, яка розташована в АДРЕСА_4 , щодо реконструкції цеху по розливу мінеральних вод та безалкогольних напоїв під будинок відпочинку.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 березня 2020 року відкрито загальне позовне провадження в даній адміністративній справі, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву - п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії даної ухвали суду.

Ухвалою суду від 30 березня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Відповідач в судове засідання не з`явився, однак подав заяву, в якій просив здійснювати розгляд даної справи за його відсутності. Відзиву на позовну заяву відповідачем до суду не надано.

Згідно з ч. 4 ст. 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, подали клопотання про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачі 10 лютого 2020 року звернулися до відділу житлово -комунального господарства, містобудування, архітектури та цивільного захисту Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області щодо видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки площею 0,3965 га, кадастровий номер: :01:020:0105, яка розташована в АДРЕСА_4, щодо реконструкції цеху по розливу мінеральних вод та безалкогольних напоїв під будинок відпочинку.

10 лютого 2020 року відповідачем прийнято рішення № 03/20 про відмову у видачі позивачам містобудівних умов та обмежень забудови вищенаведеної ділянки, оскільки територія, на якій знаходиться цех, межує із територією сільськогосподарського призначення на якій розміщено телятник та, з посиланням на п. 2 Додатку 5 Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 19.06.96 р. № 173, позивачами не надано обґрунтованого розрахунку кількості можливого поголів`я телят на суміжній з цехом території.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), використання власності на землю не може завдавати шкоди правам і свободам громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Статтею 93 Водного кодексу України, встановлено, що з метою охорони водних об`єктів у районах забору води для централізованого водопостачання населення, лікувальних і оздоровчих потреб встановлюються зони санітарної охорони, які поділяються на пояси особливого режиму. Межі зон санітарної охорони водних об`єктів встановлюються місцевими радами на їх території за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища. Режим зон санітарної охорони водних об`єктів встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 ЗК України зони санітарної охорони створюються навколо об`єктів, де є підземні та відкриті джерела водопостачання, водозабірні та водоочисні споруди, водоводи, об`єкти оздоровчого призначення та інші, для їх санітарно - епідеміологічної захищеності.

Згідно ч. 2 ст. 113 ЗК України у межах зон санітарної охорони забороняється діяльність, яка може призвести до завдання шкоди підземним та відкритим джерелам водопостачання, водозабірним і водоочисним спорудам, водоводам, об`єктам оздоровчого призначення, навколо яких вони створені.

Відповідно до ст. 114 ЗК України санітарно - захисні зони (СЗЗ) створюються навколо об`єктів, які є джерелами виділення шкідливих речовин, запахів, підвищених рівнів шуму, вібрації, ультразвукових і електромагнітних хвиль, електронних полів, іонізуючих випромінювань тощо, з метою відокремлення таких об`єктів від територій житлової забудови. У межах санітарно-захисних зон забороняється будівництво житлових об`єктів, об`єктів соціальної інфраструктури та інших об`єктів, пов`язаних з постійним перебуванням людей. Правовий режим земель санітарно-захисних зон визначається законодавством України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.1998 р. № 2024 затверджено правовий режим зон санітарної охорони водних об`єктів за приписами пункту 1 якого передбачено, що з метою забезпечення охорони водних об`єктів у районах забору води для централізованого водопостачання населення, лікувальних та оздоровчих потреб встановлюються зони санітарної охорони (ЗСО).

Відповідно до п. 3 вказаної Постанови, межі зони санітарної охорони водних об`єктів визначаються проектом землеустрою. Межі зони санітарної охорони водних об`єктів встановлюються органами місцевого самоврядування на їх території за погодженням з державними органами земельних ресурсів, санітарно - епідеміологічного нагляду, охорони навколишнього природного середовища, водного господарства та геології.

Основні гігієнічні вимоги до планування та забудови населених пунктів встановлюються Державними санітарними правилами планування та забудови населених пунктів, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 19 червня 1996 р. № 173.

Так, згідно з п. 5.4. Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, промислові, сільськогосподарські та інші об`єкти, що є джерелами забруднення навколишнього середовища хімічними, фізичними та біологічними факторами, при неможливості створення безвідходних технологій повинні відокремлюватись від житлової забудови санітарно - захисними зонами.

Санітарно - захисну зону слід встановлювати від джерел шкідливості до межі житлової забудови, ділянок громадських установ, будинків і споруд, в тому числі дитячих, навчальних, лікувально - профілактичних установ, закладів соціального забезпечення, спортивних споруд та ін., а також територій парків, садів, скверів та інших об`єктів зеленого будівництва загального користування, ділянок оздоровчих та фізкультурно - спортивних установ, місць відпочинку, садівницьких товариств та інших, прирівняних до них об`єктів.

Відповідно до абз. 3 п. 7.2. Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, відведення, очищення і знешкодження поверхневого стоку з виробничої зони (тваринницькі комплекси, склади отрутохімікатів, паливно - мастильних матеріалів) сільських поселень слід здійснювати відповідно до діючих норм технологічного проектування зазначених об`єктів. Відстань від очисних споруд зливної каналізації до меж житлової забудови визначається розрахунковим шляхом, але вона не може бути менше 100 м.

Також, зазначеними Правилами визначено розміри санітарно - захисних зон від до житлової забудови та прирівняних до неї об`єктів, які становлять до 1000 м. для великої рогатої худоби та до 2000 м. для ферм в селянських (фермерських) господарств (свинарських, вівчарських).

З огляду на наведене, законодавством встановлені обмеження щодо розміщення сільськогосподарських підприємств від житлової забудови та прирівняних до неї об`єктів.

Суд звертає увагу, що позивачі є власниками земельної ділянки за кадастровим номером: :01:020:0105 (цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, категорія земель - землі житлової та громадської забудов), площею 0,3965 га, а також власниками об`єкту нерухомого майна - цеху по розливу мінеральних вод та безалкогольних напоїв, що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, а також витягами з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (земельну ділянку).

Поряд із зазначеною ділянкою (на відстані до 10 м.) з 2012 року, відповідно до цільового призначення земельної ділянки та виду діяльності, діє Товариство з обмеженою відповідальністю «Оздоровчий Спа-Комплекс Трембіта».

Суд звертає увагу, що вказані земельні ділянки знаходяться у III поясі зони санітарної охорони свердловини мінеральних вод.

Крім того, розміщення будь-яких ферм в урочищі «Думенці» не передбачено чинним генеральним планом с. Велятино.

Таким чином, розміщення будь-яких об`єктів сільськогосподарського призначення, в тому числі корівника, як до належного позивачам цеху по розливу мінеральних вод та безалкогольних напоїв так і до ТзОВ «Оздоровчий Спа-Комплекс Трембіта» на відстані меншої встановленої вищенаведеними нормативними актами, заборонено.

Враховуючи вищезазначене, відмова у видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки через відсутність обґрунтованого розрахунку поголів`я телят на суміжній ділянці є безпідставною.

Аналогічні висновки містяться у наявному в матеріалах справи Протокольному висновку тимчасової комісії щодо наявності будівництва та реконструкції будівель для використання їх під фермерські господарства для утримання великої рогатої худоби, свиней та овець біля оздоровчого комплексу «Трембіта» на околиці с. Велятино Хустського району від 08.06.2018 року.

Сукупність вищенаведених обставин вказує на неправомірність дій відповідача щодо відмови у видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки площею 0,3965 га, кадастровий номер: :01:020:0105, яка розташована в АДРЕСА_4, щодо реконструкції цеху по розливу мінеральних вод та безалкогольних напоїв під будинок відпочинку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, оскільки вимоги позовної заяви, є обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими доказами, відповідачем не спростовані (відзив на позовну заяву відповідач суду не надав), суд дійшов висновку про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 205, 241 - 246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до відділу житлово-комунального господарства, містобудування, архітектури, інфраструктури та цивільного захисту Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області (вул. Карпатської Січі, 21, м. Хуст, Закарпатська область, 90400, ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати відмову відділу житлово-комунального господарства, містобудування, архітектури, інфраструктури та цивільного захисту Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області щодо видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки площею 0,3965 га, кадастровий номер :01:020:0105, яка розташована в АДРЕСА_4, щодо реконструкції цеху по розливу мінеральних вод та безалкогольних напоїв під будинок відпочинку від 10.02.2020 р. № 03/20.

3. Зобов`язати відділ житлово-комунального господарства, містобудування, архітектури, інфраструктури та цивільного захисту Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області видати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки площею 0,3965 га, кадастровий номер :01:020:0105, яка розташована в АДРЕСА_4 щодо реконструкції цеху по розливу мінеральних вод та безалкогольних напоїв під будинок відпочинку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені пп. 15.5 п. 15 Розділу VII КАС України).

СуддяД.В. Іванчулинець