Справа № 492/1923/19
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2020-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2020 р.м.ОдесаСправа № 492/1923/19
Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Косцової І.П. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2020 року (суддя Потоцька Н.В., м. Одеса, повний текст рішення складений 06 лютого 2020 року) у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2020 року по справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В:

31 жовтня 2019 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби в Одеській області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ №888 від 16.10.2019 року в.о. заступника начальника ГУ ДПС в Одеській області «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2020 року у задоволенні адміністративного позову ФОП ОСОБА_1 було відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням ФОП ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норми матеріального права та неправильне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити адміністративний позов ФОП ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що наказ ГУ ДПС в Одеській області №888 від 16.10.2019 року є протиправним, виданим безпідставно, в порушення наказу ДФС №22 від 31.07.2014 року «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків».

Відповідач надіслав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначив про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження.

Справа розглянута апеляційним судом в порядку письмового провадження відповідно до ст. 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів у разі…подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (ФОП ОСОБА_1 - далі), ІПН НОМЕР_1 , здійснює наступну види діяльності (за КВЕД): 23.31 Виробництво керамічних плиток і плит; 23.61 Виготовлення виробів із бетону для будівництва; 43.11 Знесення; 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту (основний); 96.02 Надання послуг перукарнями та салонами краси; 96.03 Організування поховань і надання суміжних послуг; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 55.10 Діяльність готелів і подібних засобів тимчасового розміщування; 62.09 Інша діяльність у сфері інформаційних технологій і комп`ютерних систем; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 77.12 Надання в оренду вантажних автомобілів; 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель, державну реєстрацію фізичної особи-підприємця здійснено 21.02.1997 року за №0000524 відповідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

19.04.2019 року за №7675/К/15-32-13-04-09 Головним управлінням Державної фіскальної служби в Одеській області складено запит, яким Головне управління Державної фіскальної служби в Одеській області просить ФОП ОСОБА_1 надати інформацію (пояснення) та її документальні підтвердження (завірені належним чином копії документів) за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року щодо фактичних видів діяльності; фактичних місць здійснення діяльності; наявності офісних, складських приміщень, приміщень, які перебувають на праві власності (житловий або нежитловий фонд), що використовуються для здійснення фінансово-господарської діяльності (у разі наявності - надати копії документів що підтверджують право власності або договори оренди/суборенди, форми та стан розрахунків); виписок банку про рух коштів на рахунках; використання праці найманих робітників (трудові, цивільно-правові договори, табелі обліку робочого часу, відомості нарахування та виплати заробітної плати, заяви про застосування податкової соціальної пільги); та інші первинні документи, пов`язані з фінансово-господарською діяльністю, нарахуванням і сплатою податків та інших платежів до бюджету.

Запит направлено на поштову адресу ФОП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) відповідно до поштового відправлення за трек-номером Арциз 1 503.

10.05.2019 року за вих. №1 ФОП ОСОБА_1 надано відповідь на запит Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області від 19.04.2019 року.

17.09.2019 року за №27/11/15-32-33-04 за підписом заступника начальника управління - начальника відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб управління податків і зборів фізичних осіб Головного управління ДПС в Одеській області І.Брік складено доповідну записку на ім`я в.о. начальника Головного управління ДПС в Одеській області Н.Чеботарьової з проханням наступного змісту:

«Враховуючи вимоги ст. 78 Податкового кодексу України від 02.12.10 №2755 (із змінами та доповненнями), прошу Вашого дозволу на проведення документальної позапланової виїзної перевірки з питань дотримання ФОП ОСОБА_1 вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2018 р. та дотримання вимог Закону України від 08 липня 2010 року №2464 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» із змінами і доповненнями, за період з 01.01.2011 р. по 31.12.2018 р.».

16.10.2019 року Головним управлінням Державної податкової служби в Одеській області на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755 (із змінами та доповненнями) та враховуючи доповідну записку заступника начальника управління - начальника відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДПС в Одеській області Брік Ірини від 17.09.2019 №27/11/15-32-33-04 видано наказ №888, яким призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) з 29 жовтня 2019 року тривалістю 5 робочих днів, з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року, дотримання вимог Закону України від 08 липня 2010 року №2464 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (із змінами та доповненнями) за період з 01.01.2011 року по 31.12.2018 року (а.с. 7).

18.10.2019 року Головним управлінням Державної податкової служби в Одеській області видано направлення на перевірку №857/33-04, відповідно до якого призначено проводити документальну позапланову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 (РНОКППНОМЕР_1) з 29.10.2019 року терміном 5 робочих днів (а.с. 74)

Копію наказу на проведення перевірки №888 від 16.10.2019 року вручено особисто позивачу 29.10.2019 року о 10 год. 00 хв., що підтверджується його особистим підписом у направленні на перевірку від 18.10.2019 року.

29.10.2019 року позивачу вручено запит про надання документів на перевірку, яким запропоновано не пізніше 29.10.2019 року до 13:00 год. надати наступні первинні фінансово-господарські, бухгалтерські та інші документи: щодо фактичних видів діяльності та фактичних місць здійснення діяльності; книги обліку доходів (Ф-10); виписки банку про рух коштів на рахунках; трудові, цивільно-правові договори, табелі обліку робочого часу, відомості нарахування та виплати заробітної плати, заяви про застосування податкової соціальної пільги; та інші первинні документи, пов`язані з фінансово-господарською діяльністю, нарахуванням і сплатою податків та інших платежів до бюджету (а.с. 75).

29.10.2019 року ФОП ОСОБА_1 складено Акт про відмову в допуску до проведення перевірки/відмову від проведення документальної позапланової виїзної перевірки (а.с. 30).

30.10.2019 року головним державним ревізором-інспектором відділу планування контролю - перевірочної роботи управління податків і зборів з фізичних осіб Головного управління ДПС в Одеській області М. Кураловою складено Акт №156/15-32-33-04/ НОМЕР_2 щодо ненадання документів на перевірку ФОП ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (а.с. 73).

Вважаючи наказ відповідача протиправними, виданим безпідставно, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи справу та відмовляючи у задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов висновку про те, що ГУ ДПС в Одеській області діяло на підставі та у межах повноважень, визначених податковим законодавством України.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції та надаючи правову оцінку його висновкам і встановленим обставинам справи, виходить з наступного.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 року №1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу.

Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.

Державна фіскальна служба продовжує здійснювати повноваження та виконувати функції у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики у сфері державної митної справи, державної політики з адміністрування єдиного внеску, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску до завершення здійснення заходів з утворення Державної податкової служби, Державної митної служби та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Державна фіскальна служба до часу утворення центральних органів виконавчої влади, зазначених у цьому пункті, має повний доступ до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, інших реєстрів, банків і баз даних, ведення яких покладено законодавством на Державну податкову службу та Державну митну службу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 року №537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби», постановлено реорганізувати деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 2.

Зокрема, Головне управління ДФС в Одеській області приєднано до Головного управління ДПС в Одеській області.

Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України, контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики, його територіальні органи.

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Підпунктом 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України визначено, що документальна позапланова перевірка здійснюється у разі, якщо виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Відповідно до пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити:

1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує;

2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;

3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу витягнутої руки під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом;

3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;

4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків:

податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування;

акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної;

5) у разі проведення зустрічної звірки;

6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1245 затверджено Порядок періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом (далі - Порядок №1245), в розумінні п. 1 якого податкова інформація - це сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб`єктами інформаційних відносин у процесі діяльності і необхідні для реалізації покладених на органи державної податкової служби завдань і функцій.

Відповідно до п. 9 Порядку №1245 органи державної податкової служби мають право звернутися до суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій, завдань, та документального підтвердження такої інформації.

Пунктом 10 Порядку №1245 встановлено, що запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу. У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.

У разі, коли запит складено з порушенням вимог, визначених у пунктах 9 і 10 цього Порядку, суб`єкт інформаційних відносин звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит (п.16 Порядку №1245).

Водночас пп. 16.1.5, пп. 16.1.7 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України встановлено обов`язок платника податків подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання; подавати контролюючим органам інформацію в порядку, у строки та в обсягах, встановлених податковим законодавством.

Аналіз наведених норм свідчить, що контролюючий орган з підстав та у порядку, визначеними у податковому законодавстві, наділений правом надсилати платникам податків письмові запити про надання інформації (пояснень) та документальних підтверджень, а платник податків, отримавши такий запит, зобов`язаний надати запитувану податковим органом інформацію та документи у визначений законом строк у випадку, якщо отриманий запит відповідає законодавчо встановленим вимогам щодо форми та змісту такого.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 19.04.2019 року за №7675/К/15-32-13-04-09 Головним управлінням Державної фіскальної служби в Одеській області складено запит, яким Головне управління Державної фіскальної служби в Одеській області керуючись вимогами пп. 20.1.1, п. 20.1.4, ст. 20, п. 73.3 ст. 73 відповідно до положень пп. 16.1.5, пп. 16.1.7 п. 16.1 ст.16, п. 61.1, ст. 61, пп. 62.1.3, п. 62.1, ст. 62 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року та у зв`язку із надходженням податкової інформації, зокрема: на підставі проведеного аналізу відомостей з інформаційних систем ДФС про водіїв та транспортні засоби, які протягом 2018 року залучалися платниками податків для здійснення міжнародних перевезень та звітів про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, встановлено, що протягом 2018 року серед найманих працівників ФОП ОСОБА_1 не значаться:

водій - ОСОБА_2 (дати оформлення митних декларацій: 03.08. 2018 р.; 10.10. 2018 р.; 26.10. 2018 р.), транспорт НОМЕР_7/ НОМЕР_3 (UА);

водій - ОСОБА_3 (дати оформлення митних декларацій: 07.02.2018 р., 20.02.2018 р., 01.06. 2018 р., 20.08.2018 р., 26.11.2018 р.) транспорт НОМЕР_10/ НОМЕР_4

водій - ОСОБА_4 (дата оформлення митних декларацій: 04.01.2018 р.). транспорт НОМЕР_8/ НОМЕР_5 (UА);

водій - ОСОБА_5 (дати оформлення митних декларацій: 06.08.2018 р.; 06.09.2018 р.; 02.10.2018 р.; 17.10. 2018 р.; 30.10.2018 р.; 21.11.2018 р.; 07.12.2018 р.; 17.12.2018 р.), транспорт НОМЕР_9/ НОМЕР_6 (UА);

водій - ОСОБА_10 (дати оформлення митних декларацій: 17.04.2018р.; 10.05.2018 р.; 25.05.2018 р.; 15.06.2018 р.; 25.06. 2018 р.; 06.07.2018 р.; 31.07.2018 р.; 17.09.2018 р.; 15.08.2018 р.), транспорт НОМЕР_8/ НОМЕР_5 (UА);

водій - ОСОБА_11 (дата оформлення митних декларацій; 26.01.2018 р.), транспорт НОМЕР_3 (UА), НОМЕР_7 (UА),

що може свідчити про порушення платником податків податкового, трудового та іншого не врегульованого Податковим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема в частині утримання/нарахування та перерахування до бюджету податків і зборів просило ФОП ОСОБА_1 надати інформацію (пояснення) та її документальні підтвердження (завірені належним чином копії документів) за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року щодо фактичних видів діяльності; фактичних місць здійснення діяльності; наявності офісних, складських приміщень, приміщень які перебувають на праві власності (житловий або нежитловий фонд), що використовуються для здійснення фінансово-господарської діяльності (у разі наявності - надати копії документів що підтверджують право власності або договори оренди/суборенди, форми та стан розрахунків); виписок банку про рух коштів на рахунках; використання праці найманих робітників (трудові, цивільно-правові договори, табелі обліку робочого часу, відомості нарахування та виплати заробітної плати, заяви про застосування податкової соціальної пільги); та інші первинні документи, пов`язані з фінансово-господарською діяльністю, нарахуванням і сплатою податків та інших платежів до бюджету.

Запит від 19.04.2019 року підписано заступником начальника В. Поповим, крім того в запиті міститься штам печатки фіскального органу.

Тобто, суд першої інстанції правильно врахував, що запит від 19.04.2019 року №7675/К/15-32-13-04-09 повністю відповідає встановленій формі та змісту відповідно до ст. 73 Податкового кодексу України.

У відповідь на отриманий запит податкового органу 10.05.2019 року за вих. №1 ФОП ОСОБА_1 надано лист із зазначенням наступного: «…з 16.02.17 року ФОП ОСОБА_1 , згідно вимог ПКМУ №413 від 17 червня 2015 року направила повідомлення до органів ДФС про прийняття працівника на роботу (копія повідомлення додається - додаток 1, трудовий договір - додаток 2).

З вказаного терміну ФОП ОСОБА_1 щомісячно надавав звіти про суми нахованої заробітної плати застрахованих осіб та сум нарахованого єдиного внеску та сплачував відповідні податки у встановлені терміни, що підтверджують звіти, ознайомитись з якими є можливість у відповідних інформаційних системах органів ДФС.

Щодо інших осіб ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 які за інформацією ГУ ДФС в Одеській області здійснювали оформлення митних декларацій, повідомляємо, що відповідно до п. 63 ст. 4 Митного Кодексу України вони є уповноваженими особами - особи, які на підставі договору наділені правом вчиняти дії, пов`язані з проведенням митних формальностей щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення імені декларанта. Митна декларація, форма якої затверджена Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 №450, передбачає проставляння підпису, ініціалів та прізвища декларанта або уповноваженої ним особи (копії відповідних договорів додаються-додатки 3-7).

За вказаними договорами за домовленістю сторін передбачена одноразова плата після закінчення строку дії договору. Усі договори діють до 31.12.2019 року. Після закінчення строку дії та проведення відповідних виплат за говором ФОП ОСОБА_1 обов`язково повідомить відповідні органи ДФС за місцем реєстрації вказаних осіб та сплатить податки, передбачені законодавством України».

Також, у наданому листі позивач зазначив, що надав вичерпну інформацію з питань можливого порушення податкового та трудового законодавства, зокрема, з питань утримання, нарахування та перерахування до бюджету податків і договорів щодо працевлаштованих осіб.

Крім того, в якості додатків до листа зазначені: копія повідомлення про прийняття працівника ОСОБА_3 (додаток 1); копія трудового договору з ОСОБА_3 (додаток 2); копія договору №1 про надання послуг з ОСОБА_11 (додаток 3); копія договору №2 про надання послуг з ОСОБА_4 (додаток 4); копія договору №3 про надання послуг з ОСОБА_10 (додаток 5); копія договору №4 про надання послуг з ОСОБА_2 (додаток 6); копія договору №7 про надання послуг з ОСОБА_5 (додаток 7).

Проте, суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу на ту обставину, що на письмовий запит податкового органу ФОП ОСОБА_1 не надані:

інформацію (пояснення) та її документальні підтвердження (завірені належним чином копії документів) за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року щодо фактичних видів діяльності; фактичних місць здійснення діяльності; наявності офісних, складських приміщень, приміщень які перебувають на праві власності (житловий або нежитловий фонд), що використовуються для здійснення фінансово-господарської діяльності (у разі наявності - надати копії документів що підтверджують право власності або договори оренди/суборенди, форми та стан розрахунків); виписок банку про рух коштів на рахунках; використання праці найманих робітників (трудові, цивільно-правові договори, табелі обліку робочого часу, відомості нарахування та виплати заробітної плати, заяви про застосування податкової соціальної пільги); та інші первинні документи, пов`язані з фінансово-господарською діяльністю, нарахуванням і сплатою податків та інших платежів до бюджету.

Враховуючи зазначене судом першої інстанції слушно врахований висновок щодо застосування норм права, викладений в постанові Верховного Суду від 18.09.2019 року у зразковій справі №520/9980/18, провадження №К/9901/19563/19:

«Як встановили суди попередніх інстанцій, ТОВ «УБК РВ ГРУП» здійснювало господарські операції із зазначеним вище контрагентом, що і зумовило необхідність направлення контролюючим органом позивачу письмового запиту з метою підтвердження достовірності визначення ним даних щодо господарських операцій з ТОВ «Лордфілк» у відповідному податковому періоді.

Натомість, позивачем не було надано належної відповіді на обов`язковий запит контролюючого органу та не надано документів, про які йшлося у запиті. Тобто, позивачем не було виконано законних вимог контролюючого органу.

За змістом підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України така бездіяльність платника податків зумовлює настання для нього певних наслідків, а саме: призначення і проведення позапланової перевірки.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про те, що приймаючи оскаржуваний наказ про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «УБК РВ ГРУП» відповідач діяв на підставі та у межах повноважень, визначених податковим законодавством України.

Аналогічна позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 23 квітня 2019 року (справа №2040/6314/18)».

Відтак, колегія суддів апеляційного суду погоджується з судом першої інстанції, що настання наслідків у вигляді прийняття наказу про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 є обґрунтованим та правомірним, оскільки позивачем не надано належної відповіді на обов`язковий запит контролюючого органу та не надано документів, про які йшлося у запиті (в даному випадку не надано інформацію (пояснення), її документальні підтвердження (завірені належним чином копії документів) за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року щодо фактичних видів діяльності), ФОП ОСОБА_1 не виконано законних вимог контролюючого органу.

Щодо аргументу апелянта/позивача щодо невідповідності наказу №888 встановленій формі, зокрема, підписання оскаржуваного наказу в.о. заступника начальника Головного управління ДПС в Одеській області В. Попазовим, суд першої інстанції правильно виходив з того, що відповідно до Інструкції з діловодства у Державній фіскальній службі України затвердженої наказом Державної фіскальної служби України від 06.06.2018 №365 (підпункт 2.2.3.28. розділу «Підпис»:

у разі відсутності посадової особи, найменування посади, прізвище, ініціал імені якої зазначено на проекті документа, його підписує особа, що виконує її обов`язки, або її заступник. У такому разі обов`язково зазначаються фактична посада, ініціали імені і прізвище особи, яка підписала документ, при цьому виправлення вносить рукописним способом особа, яка підписує документ. Не допускається під час підписання документа ставити прийменник «За» чи правобічну похилу риску перед найменуванням посади. У разі заміщення керівника за наказом до найменування посади додаються символи «В.о.».

Підпунктом 2.2.4.6 вище зазначеної інструкції встановлено, що Накази, розпорядження підписуються Головою ДФС. У разі відсутності Голови ДФС накази, розпорядження підписуються посадовою особою, яка виконує його обов`язки.

Отже, колегія суддів відхиляє аргумент апеляційної скарги щодо підписання наказу не уповноваженою особою, оскільки із вище зазначеного вбачається можливість підписання наказів на проведення перевірки в.о. заступника начальника Головного управління ДФС (Головного управління ДПС).

Щодо твердження позивача стосовно заборони податковому органу проводити перевірку дотримання вимог законодавства щодо нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, дотримання вимог Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за період з 01.01.2011 року по 31.12.2018 року, суд першої інстанції виходив з наступного, з чим погоджується апеляційний суд.

Відповідно до пункту 78.2 Податкового кодексу України, контролюючим органам забороняється проводити документальні позапланові перевірки, які передбачені підпунктами 78.1.1, 78.1.4, 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків.

Так, ОСОБА_1 зазначає, що органами Пенсійного фонду України в березні 2013 року здійснена планова перевірка дотримання законодавства щодо нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, проведення перевірки дотримання вимог Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

В матеріалах справи наявна копія Акту Управління ПФУ в Арцизькому районі Одеської області №43 від 08.04.2013 року «Про результати планової перевірки ФОП ОСОБА_1 » щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та інших платежів, контроль за нарахуванням та сплатою яких покладено на Пенсійний фонд України, а також достовірності відомостей, поданих до Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за період з 01.08.2001 р. по 28.02.2013 р.

У постанові Верховного Суду від 21.12.2018 року у справі №813/2028/16 (провадження №К/9901/39880/18), Верховний Суд дійшов наступного правового висновку.

«Верховний Суд зазначає, що абзац другий пункту 78.2 статті 78 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) не забороняє проводити документальну позапланову перевірку, зокрема, на підставі підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України за період, який раніше перевірявся, якщо предметом перевірки будуть інші питання, не охоплені попередніми перевірками, але при цьому чітко визначені в наказі контролюючого органу».

Колегія суддів зазначає, що в даній справі предметом перевірки відповідно до наказу №888 є:

1) дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року;

2) дотримання вимог Закону України від 08 липня 2010 року №2464 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (із змінами та доповненнями) за період з 01.01.2011 року по 31.12.2018 року.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що дотримання вимог Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» є похідним відносно перевірки (предмета) дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року, що не було предметом попередніх перевірок платника податків.

Крім того, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що видання Головним управлінням ДПС в Одеській області наказу №888 від 16.10.2019 року на проведення документальної позапланової виїзної перевірки не створює на даний час для ФОП ОСОБА_1 жодних негативних наслідків, оскільки за її результатами не винесено податкових повідомлень-рішень (у разі встановлення Актом перевірки порушень вимог законодавства) не винесено рішення про накладення арешту на майно (у разі відмови платника податків від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу).

Складений ФОП ОСОБА_1 . Акт від 29.10.2019 року про відмову у допуску до проведення перевірки посадової особи Головного управління ДПС в Одеській області апеляційний суд, як і суд першої інстанції, оцінює критично, оскільки обов`язок щодо складення Акту про відмову у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки платника податків покладено саме на посадову (службову) особу контролюючого органу відповідно до п.81.2 ст. 81 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

У «Науковому висновку щодо меж дискреційного повноваження суб`єкта владних повноважень та судового контролю за його реалізацією», опублікованому на офіційному сайті Верховного Суду, зазначено, що «критеріями судового контролю за реалізацією дискреційних повноважень є: критерії перевірки діяльності публічної адміністрації, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України, зокрема, мета, з якою дискреційне повноваження надано, об`єктивність дослідження доказів у справі, принцип рівності перед законом, безсторонність; публічний інтерес, задля якого дискреційне повноваження реалізується; зміст конституційних прав та свобод особи; якість викладення у дискреційному рішенні доводів, мотивів його прийняття».

Решта доводів апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

До того ж слід зазначити, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, свою позицію довів та обґрунтував.

У зв`язку з цим, за результатом апеляційного розгляду даної справи колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуваний наказ №888 від 16.10.2019 року в.о. заступника начальника ГУ ДПС в Одеській області «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права та прийнятий з урахуванням усіх фактичних обставин, без порушень прав позивача.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову ФОП ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, апеляційна скарга скаргу ФОП ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 6 ст. 12, ст. 257 та ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя І.П.Косцова

Суддя Ю.В. Осіпов