Справа № 826/14107/16
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2020-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

06 травня 2020 року

Київ

справа №826/14107/16

адміністративне провадження №К/9901/52984/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Хохуляка В.В.,

суддів - Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянувши в судовому засіданні без повідомлення сторін касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.02.2018 (суддя - Бояринцева М.А.) та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 08.05.2018 (головуючий суддя - Бабенко К.А., судді: Кузьменко В.В., Степанюк А.Г.) у справі №826/14107/16 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Льотна школа «Кондор» до Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Євробанк,» про зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Льотна школа «Кондор» (далі - ТОВ «Льотна школа «Кондор») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом про зобов`язання Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі - ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві) та Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві (далі - ГУ ДКС у м. Києві) зарахувати в сплату поточних та майбутніх зобов`язань ТОВ «Льотна школа «Кондор» зі сплати обов`язкових платежів, податків та зборів, сплачених позивачем коштів відповідно до платіжних доручень № 86, № 87, № 88, № 89 від 15.06.2016, а саме: 900 000 грн. сплати податку на додану вартість відповідно до платіжного доручення № 86 від 15.06.2016, 500 000 грн. сплати податку з доходів фізичних осіб із заробітної плати відповідно до платіжного доручення № 87 від 15.06.2016 , 500 000 грн. сплати єдиного соціального внеску із заробітної плати відповідно до платіжного доручення № 88 від 15.06.2016, 100 000 грн. сплати військового збору із заробітної плати відповідно до платіжного доручення № 89 від 15.06.2016.

В обґрунтування наведених вимог позивач зазначає, що ТОВ «Льотна школа «Кондор» вчасно сплачено обов`язкові платежі, які не зараховано до бюджету з вини банку - Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Євробанк», відповідно податковий борг у позивача відсутній, а кошти, які належать бюджету Головне управління державної фіскальної служби у місті Києві має стягувати саме з Банку, який не виконав свого обов`язку щодо перерахування коштів до бюджету.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.02.2018, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 08.05.2018, позовні вимоги задоволено частково. Зобов`язано ДПІ у районі ГУ ДФС у м. Києві здійснити облікову операцію з коригування облікових показників інтегрованої картки ТОВ «Льотна школа «Кондор» () платника податків з податку на додану вартість (з урахуванням платіжного доручення № 86 від 15.06.2016); з податку з доходів фізичних осіб з заробітної плати (з урахуванням платіжного доручення № 87 від 15.06.2016); зі сплати єдиного соціального внеску з заробітної плати (з урахуванням платіжного доручення № 88 від 15.06.2016) та зі сплати військового збору з заробітної плати (з урахуванням платіжного доручення № 89 від 15.06.2016). В іншій частині позову відмовлено.

При прийнятті зазначених судових рішень суди попередніх інстанцій виходили з того, що виконання платником податкового обов`язку по перерахуванню в бюджет суми податкового зобов`язання пов`язане з моментом подання в банк платіжного доручення на перерахування відповідних сум податкових зобов`язань, а у разі несвоєчасного надходження до державного бюджету грошових коштів не з вини платника податку, останній звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів. Тобто, за наявності у платника відповідних доказів, що підтверджують виконання усіх передбачених законодавством умов для визнання його добросовісним платником, обов`язок зі сплати відповідної суми податкового зобов`язання слід визнати виконаним, незалежно від фактичного зарахування платежу до бюджетної системи України.

Не погодившись з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві оскаржила їх у касаційному порядку.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.02.2018, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 08.05.2018 та прийняти у справі нове рішення про відмову у задоволенні позову повністю.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, зокрема, положень Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», пункту 129.6 статті 129 Податкового кодексу України та зазначає, що платник податків звільняється лише від відповідальності у вигляді штрафних санкцій та пені, проте не від обов`язку здійснити до кінця оплату податку чи збору.

Позивач не скористався своїм правом та не надав відзив на касаційну скаргу, що не перешкоджає розгляду даної касаційної скарги.

Переглядаючи прийняті у справі судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Як з`ясовано судами попередніх інстанцій, ТОВ «Льотна школа «Кондор» 15.06.2016 надало до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Євробанк» платіжні доручення № 86, № 87, № 88, № 89 про перерахунок платежів до державного бюджету, а саме: податку на додану вартість відповідно (згідно платіжного доручення № 86 від 15.06.2016), 500 000 грн. податку з доходів фізичних осіб із заробітної плати (згідно платіжного доручення № 87 від 15.06.2016), 500 000 грн. єдиного соціального внеску із заробітної плати (згідно платіжного доручення № 88 від 15.06.2016), 100 000 грн. військового збору із заробітної плати (згідно платіжного доручення № 89 від 15.06.2016).

16.06.2016 позивач звернувся до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Євробанк» з проханням вирішити питання щодо невиконання банком платіжних доручень.

Листом від 23.06.2016 № 01-24.2/1569 Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Євробанк» повідомило позивача про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «Євробанк» та про незадоволення його вимоги.

На підставі рішення Національного банку України «Про віднесення Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Євробанк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17.06.2016 № 1041 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «Євробанк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

ТОВ «Льотна школа «Кондор» звернулося до Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління ДФС у м. Києві із заявою від 05.07.2016 № 1673 про зарахування сплачених коштів, відповідно до платіжних доручень № 86, № 87, № 88, № 89, як сплату обов`язкових платежів та зборів, згідно призначень платежу та фінансових реквізитів отримувачів платежів.

ГУ ДФС у м. Києві повідомила позивача, що питання зарахування до бюджету, сплачених Товариством з обмеженою відповідальністю «Льотна школа «Кондор» грошових коштів за платіжними дорученнями №№ 86, 87, 88, 89 не можуть бути врегульовані контролюючим органом в межах наданих йому законодавством повноважень. Також в листі зазначено, що в зв`язку із не зарахуванням сплачених коштів до бюджету з вини банку ТОВ «Льотна школа «Кондор» звільняється від відповідальності у вигляді штрафних санкцій та пені, при цьому, обов`язок сплати самої суми податкових зобов`язань припиняється виключно із моменту зарахування коштів до бюджету.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно із пунктом 38.1 статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Загальні засади функціонування платіжних систем в Україні та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України визначається Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 № 2346-III.

Згідно із пунктом 1.24 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою.

Пунктом 8.1 статті 8 наведеного Закону передбачено, що банк зобов`язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов`язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня.

Відповідно до пункту 22.4 статті 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника; для банку платника - з дати списання коштів з рахунка платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку або з дати списання коштів з рахунка платника та з кореспондентського рахунка банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку.

Згідно із пунктом 129.6 статті 129 Податкового кодексу України за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», з вини банку або органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, такий банк/орган сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Відтак направлення позивачем до свого банку належним чином оформлених платіжних вимог на оплату податкових платежів (при наявності необхідної кількості коштів на рахунку) є належними та необхідними діями, які платник податку повинен вчинити для оплати податкового зобов`язання.

У свою чергу, організація діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків та інших платежів, визначена у Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 07 квітня 2016 року № 422 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 20 травня 2016 року за N 751/28881 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 2 розділу 1 Порядку інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.

Приписами пункту 3 розділу 1 Порядку передбачено, що оперативний облік податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску здійснюється органами ДФС в інформаційній системі органів ДФС.

Зі змісту пункту 1 розділу 2 Порядку вбачається, що з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками. Облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску відображається в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення.

Пунктом 1 розділу 3 Порядку передбачено, що для забезпечення контролю за повнотою та своєчасністю розрахунків платників органи ДФС проводять оперативний облік надходжень за податками, зборами на підставі документів, визначених порядком взаємодії органів ДФС та органів Казначейства у процесі виконання державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями, а саме: відомостей про зарахування та повернення коштів з аналітичних рахунків за надходженнями у вигляді технологічного файла @B; виписок з рахунків у вигляді електронного реєстру розрахункових документів; звітів про виконання державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями.

Відповідно до пункту 2 розділу 3 Порядку оперативний облік надходжень також здійснюється за єдиним внеском на підставі документів, визначених Положенням про рух коштів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 12.02.2016 № 54, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 02.03.2016 за № 330/28460, а саме: відомостей про рух страхових коштів на аналітичних рахунках 3719, відкритих на ім`я органів ДФС, у вигляді технологічного файла @E; виписок з рахунків 3719, відкритих на ім`я головних управлінь ДФС, у вигляді електронного реєстру розрахункових документів та у паперовому - на якому проставляється штамп відповідного органу Казначейства; звітів про надходження страхових коштів на рахунки 3719, відкриті на ім`я головних управлінь ДФС та на ім`я органів ДФС; оборотно-сальдової відомості за аналітичними рахунками 3719, відкритими на ім`я головних управлінь ДФС.

Таким чином, з метою обліку нарахованих і сплачених сум платежів до бюджету контролюючі органи відкривають платнику податків інтегровані картки, за якими відображається стан розрахунків платника з бюджетом. Відомості про сплату податкових зобов`язань платниками податків обліковуються у таких картках за даними електронних реєстрів розрахункових документів. А умовою, з якою законодавство пов`язує відображення в інтегрованій картці платника факту надходження грошових коштів в рахунок сплати податкового зобов`язання є отримання від Державної казначейської служби України підтвердження про зарахування грошових коштів на відповідний рахунок.

Враховуючи відсутність відповідних даних від органів Державної казначейської служби України, відповідач правомірно не відобразив дані щодо оплати податку на додану вартість, податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску та військового збору в інтегрованій картці платника - позивача, а тому протиправна бездіяльність з боку відповідача відсутня.

За таких обставин, висновки судів першої та апеляційної інстанцій не ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права, а відтак їх рішення підлягають скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову

Відповідно до частини першої статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.02.2018 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 08.05.2018 скасувати.

Ухвалити у справі нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.В. Хохуляк

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова ,

Судді Верховного Суду