Справа № 520/4888/2020
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2020-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

12 травня 2020 р. справа № 520/4888/2020

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Біленський О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, площа Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ) про визнання протиправним та скасувати рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Рішення № 689 від 19.02.2020 року відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах та зарахуванні стажу до пільгового;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 18 лютого 2020 року в розмірі не нижчому від розміру прожиткового мінімуму пенсію за віком на пільгових умовах як трактористу - машиністу безпосередньо зайнятому у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, із зарахуванням до стажу роботи, який дає право на пенсію згідно п.3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоду роботи трактористом - машиністом з 17.04.1991 року по 03.04.2006 року в сільськогосподарському товаристві з обмеженою відповідальністю «Чепіль» (до реорганізації та перетворення - Колгосп імені XIX Партз`їзду, потім - КСП «Чепіль»), а також проводити відповідні виплати, без застосування положень Постанови Кабінету Міністрів України № 649 від 22.08.2018 року, та без застосування будь-яких обмежень щодо виплати заборгованості, в тому числі поетапного чи часткового.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16.04.2020 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі згідно з положеннями п.2 ч.1 ст.263 КАС України, якою унормовано що суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з положеннями ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ч.2 ст.263 КАС України, справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч.1 та ч.2 ст.262 КАС України, розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що після досягнення 56-ти річного віку позивач 18.02.2020 року надав заяву про призначення пенсії та документи до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області. Рішенням № 689 від 19.02.2020 року відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком як трактористу-машиністу в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу 20 років. Відповідачем не зараховано до пільгового стажу роботи період роботи трактористом-машиністом з 17.04.1991 року по 03.04.2006 року, при цьому про причини не зарахування вказаного періоду відповідачем у своєму рішенні не вказано, взагалі відсутнє будь-яке посилання. Позивач зазначив, що рішення комісії при головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області від 06 березня 2019 року №57/3-19, яким позивачу відмовлено в підтвердженні стажу роботи як пільгового, то з огляду на мотивування відмови в призначенні пенсії в рішенні №689 від 19.02.2020 року відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області вказане Рішення комісії при головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області від 06 березня 2019 року №57/3-19 не слугувало підставою відмови. Позивач вказав, що оскаржуване рішення містить не зовсім зрозумілі формулювання, так як на розгляд було надано всі необхідні документи, які б могли підтвердити факт його роботи саме трактористом-машиністом в періоди з 17.04.1991 року по 03.04.2006 року, оскільки цей стаж підтверджено архівними документами та записами трудової книжки. Згідно розрахунку стажу, який проведено відповідачем, загальний стаж роботи позивача становить 37 років 2 місяці 14 днів, пільговий тракториста - машиніста - 10 років 5 місяців, при цьому період з 17.04.1991 року по 03.04.2006 року становить майже 15 років, стаж же тракториста - машиніста загалом становить понад 25 років, що є цілком достатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Позивач вважає що відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення діяв не у спосіб, визначений чинним законодавством з питань пенсійного забезпечення, що є підставою для задоволення позовних вимог.

Представник відповідача надав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що ОСОБА_1 звернувся 18.02.2020 року з заявою до відповідача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Рішенням від 19.02.2020 року №689 відділ з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Харківській області відмовило ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що відсутній необхідний пільговий стаж передбачений п.3 статті 114 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Відповідно до наданих документів ОСОБА_1 та враховуючи індивідуальні відомості про застраховану особу, страховий стаж ОСОБА_1 на момент звернення склав 37 років 2 місяці 14 днів, з них 10 років 5 місяців зараховано до пільгового стажу, як роботу на пільговій посаді трактористом машиністом. Заяву ОСОБА_1 щодо підтвердження періодів роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах було розглянуто на комісії при головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та рішенням №57/3-19 від 06.03.2019 року було відмовлено позивачу щодо підтвердження періодів роботи з 17.04.1991 року по 03.04.2006 року, оскільки професія механізатор не передбачена п.3 статті 114 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". З огляду на викладене вважає оскаржуване рішення правомірним, позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають виконанню.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

З наявних матеріалів справи вбачається, що згідно копії трудової книжки НОМЕР_2 :

- 17.04.1991 року позивача прийнято в члени колгоспу імені XIX Партз`їзду (після ряду перейменувань - КСП «Чепіль», потім - сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Чепіль». скорочене найменування - СТОВ «Чепіль») трактористом (протокол № 8 від 17.04.1991 року). Потім здійснено виправлення на тракториста - машиніста. 27 січня 1994 року колгосп імені XIX Партз`їзду реорганізовано в КСП «Чепіль» згідно протоколу загальних зборів членів колгоспу від 27.01.1994 року № 1. 26 лютого 2000 року КСП «Чепіль» перетворене у сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Чепіль» (скорочене найменування - СТОВ «Чепіль») згідно протоколу загальних зборів від 26.02.2000 року № 3. 03.04.2006 року позивача звільнено з займаної посади згідно наказу № 53-К від 03.04.2006 року.

- з 04.04.2006 року по 30.11.2006 року позивач працював у СВК «ЛАНИ УКРАЇНИ» трактористом - машиністом.

- в періоди з 01.12.2006 року по 30.11.2010 року, з 05.04.2011 року по 14.11.2011 року, з 02.04.2012 року по 19.11.2012 року, з 09.04.2013 року по 25.11.2013 року, з 17.04.2014 року по 18.11.2014 року, з 03.04.2015 року по 01.12.2015 року, з 05.05.2016 року по 01.12.2016 року, з 14.04.2017 року по теперішній час позивач працює трактористом - машиністом у ПП «АЗІЗ».

В зв`язку з досягненням 55-ти річного віку та наявністю необхідного стажу для призначення пенсії позивач звернувся у 2019 році до Зміївського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області з пакетом документів для призначення пенсії за віком як трактористу-машиністу. З пояснень позивача вбачається, що документи було направлено до комісії при ГУ ПФУ в Харківській області.

Судом встановлено, що рішенням комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області від 06 березня 2019 року №57/3-19 відмовлено в підтвердженні стажу ОСОБА_1 у період роботи з 17.04.1991 р. по 03.04.2006 р. по професії тракторист, механізатор, оскільки професія механізатор пунктом 2 підпунктом 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не передбачена, тому підтвердити період роботи з 17.04.1991 р. по 03.04.2006 р. немає підстав.

Після досягнення 56-ти річного віку позивач 18.02.2020 року надав заяву про призначення пенсії та документи до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Рішенням № 689 від 19.02.2020 року відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком як трактористу-машиністу в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу 20 років. Зокрема, відповідачем не зараховано до пільгового стажу роботи період роботи трактористом-машиністом з 17.04.1991 року по 03.04.2006 року. В обгрунтування вказаного рішення зазначено, що на підставі наданих документів та враховуючи індивідуальні відомості про застраховану особу, страховий стаж ОСОБА_1 на момент звернення склав 37 років 2 місяці 14 днів, з них 10 років 5 місяців як тракторист-машиніст. Враховуючи зазначене, вирішено: відмовити в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу передбаченого статтею 114 п.3 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Суд зазначає, що рішення комісії при головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області від 06 березня 2019 року №57/3-19 не є предметом оскарження в межах даної справи та не слугувало підставою для прийняття оскаржуваного рішення №689 від 19.02.2020 року відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, відповідно у суду відсутні підстави для надання правової оцінки рішення комісії при головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058).

Пунктом 3 частини 2 статті 114 Закону №1058 визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п.3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Судом встановлено, що позивач, при зверненні до органу пенсійного фонду надав трудову книжку з відповідними записами та архівні довідки, які на думку позивача в повній мірі підтверджують наявність пільгового стажу на посаді тракториста - машиніста понад 20 років.

Згідно архівної довідки КП БРР «Балаклійський районний трудовий архів» № 03-51/14 від 14.01.2019 року вказано, що в архівному фонді колгоспу ім. XIX Партз`їзду у відомостях нарахування заробітної плати гр. ОСОБА_1 значиться з квітня 1991 року, посада не вказана. Накази директора СТОВ «Чепіль» з особового складу та відомості нарахування заробітної плати за 2006 рік на збереження до КП БРР «Балаклійський районний трудовий архів» не надходили. У відомостях нарахування заробітної плати гр. ОСОБА_1 значиться по грудень 2005 року механізатором.

Згідно архівної довідки КП БРР «Балаклійський районний трудовий архів» № 01-51/15 від 14.01.2019 року вказано про кількість вихододнів (трудоднів) за період з 1991 року по 2000 рік.

Згідно архівної довідки КП БРР «Балаклійський районний трудовий архів» № 01-51/16 від 14.01.2019 року вказано про хронологічні дії щодо створення, реорганізації та перетворення колгоспу ім. XIX Партз`їзду / КС П «Чепіль», потім у СТОВ «Чепіль».

Згідно архівної довідки КП БРР «Балаклійський районний трудовий архів» № 04-51/17 від 14.01.2019 року вказано, що в архівному фонді колгоспу ім. XIX Партз`їзду, КСП «Чепіль» у відомостях нарахування заробітної плати з 1991 по 2000 роки відображено, що гр. ОСОБА_1 працював без зазначення посади. Відомості нарахування заробітної плати за цей період опрацьовувались інформаційно-обчислювальним центром, де вказані тільки прізвища працюючих та табельні номери. З 2001 по 2005 роки у відомостях нарахування заробітної плати гр. ОСОБА_1 значиться трактористом, механізатором. Переведень на іншу роботу і відпусток без збереження заробітної плати за період з квітня 1991 року по грудень 2005 року не мав. Даних про переведення на роботу з неповним робочим днем немає.

Згідно архівної довідки КП БРР «Балаклійський районний трудовий архів» № 01-51/18 від 14.01.2019 року вказано, що в архівному фонді колгосп) ім. XIX Партз`їзду, КСП «Чепіль», СТОВ «Чепіль» накази директора про проведення атестації робочих місць та типова статистична форма Т-2 на збереження до КП БРР «Балаклійський районний трудовий архів» не надходили.

Суд зазначає, що порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз`яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року №7. До трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії «тракторист-машиніст», запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення. Для призначення пенсії на пільгових умовах марка трактора, на якому працює тракторист-машиніст, значення не має.

Стосовно найменування професії суд зазначає, що термін «механізатор» є загальновживаним й більш широким родовим поняттям професії тракториста, зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції.

Єдине найменування професії механізаторів сільського господарства „тракторист-машиніст" було запроваджено в 1961 році і охоплює такі професії: бульдозеристи, бульдозеристи-скреперисти, грейдеристи, комбайнери, машиністи дощувальних машин, машиністи льоноконоплезбиральних машин, машиністи скреперів, скреперисти, машиністи чаєзбиральних машин, машиністи екскаваторів, механіки-водії бавовнозбиральних машин, механіки-водії самохідних широкозахватних сінокосарок, механіки-комбайнери, трактористи, трактористи-бульдозеристи.

Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому разі, якщо в між польовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, проводиться відповідно до класифікатора галузей народного господарства.

Відповідно до «Загальносоюзного класифікатора професій робітників, посад службовців і тарифних розрядів 186016», затвердженого постановою Державного комітету СРСР по стандартах від 27 серпня 1986 року №016, введеного в дію з 01 січня 1987 року та класифікатора професій ДК 003:2010 на зміну ДК 003:2005, затвердженого та введеного в дію наказом Держспоживстандарту України від 28 липня 2010 року №327, чинного на теперішній час, професії «механізатор», «підвозчик», «будівельна бригада» відсутні, а міститься професійна назва роботи тракторист - машиніст сільськогосподарського виробництва.

Частиною 1 статті 44 та частиною 5 статті 45 Закону №1058-ІV передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Перелік документів, необхідний для призначення пенсії за віком, передбачено пунктом 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі по тексту - Порядок №22-1), за змістом якого до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, такі документи: 1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; 2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року N 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу); 3) для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 1, 3 до Положення); 4) документи про місце проживання (реєстрації) особи.

При прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності); 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі (п.4.2 Порядку № 22-1).

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (п.4.3 Порядку № 22-1).

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію (п.4.7 Порядку № 22-1).

Судом встановлено, що всупереч вимогам пункту п.4.7 Порядку № 22-1, відповідачем під час прийняття оскаржуваного рішення № 689 від 19.02.2020 року відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області не надано оцінку жодному документу, наданого позивачем на підтвердження наявності пільгового стажу, не досліджено записи у трудовій книжці позивача, відповідачем не надано до суду жодного доказу здійснення відповідачем законодавчо передбачених заходів щодо підтвердження права позивача на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Окрім цього, в оскаржуваному рішенні відповідачем констатовано, що згідно з наданими документами та враховуючи індивідуальні відомості про застраховану особу, страховий стаж ОСОБА_1 на момент звернення склав 37 років 2 місяці 14 днів, з них 10 років 5 місяців як тракторист-машиніст, водночас, не вказано, з яких документів це вбачається, який саме пільговий стаж відповідачем зараховано як підтверджений документально, а у зарахуванні якого відмовлено.

Таким чином, рішення №689 від 19.02.2020 року відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області є протиправним та підлягає скасуванню.

Відносно позовних вимог зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 18 лютого 2020 року в розмірі не нижчому від розміру прожиткового мінімуму пенсію за віком на пільгових умовах як трактористу - машиністу безпосередньо зайнятому у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, із зарахуванням до стажу роботи, який дає право на пенсію згідно п.3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоду роботи трактористом - машиністом з 17.04.1991 року по 03.04.2006 року в сільськогосподарському товаристві з обмеженою відповідальністю «Чепіль» (до реорганізації та перетворення - Колгосп імені XIX Партз`їзду, потім - КСП «Чепіль»), суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Зі змісту Рекомендації № R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 року під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі переймати на себе функції суб`єктів владних повноважень, оскільки чинним законодавством України суди не наділені правом створювати норми права, а наділені лише компетенцією перевіряти уже створені норми права на їх відповідність вищестоящим в ієрархії нормативно-правовим актам.

Суб`єкти владних повноважень застосовують надані їм в межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами (дискреційні повноваження). Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Таким чином, суди не вправі підміняти собою державні органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством. Так, повноваженнями щодо призначення та виплати пенсії за віком наділений виключно відповідач, а тому зазначення судом конкретних дій відповідача під час розгляду заяви про призначення пенсії, є виходом за межі повноважень суду, наданих чинним законодавством при постановленні судових рішень.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Отже, беручи до уваги, що відповідачем не було надано оцінки всім документам, поданим позивачем, тобто, не перевірено наявності у нього права на призначення пенсії, вказана позовна вимога є передчасною, передбачає втручання в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому не може бути задоволена.

Між тим, відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог у разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Суд зазначає, що прийняття відповідачем рішення про призначення (виплату) пенсії Законом № 1058, Законом України «Про пенсійне забезпечення» та Порядком № 22-1 віднесено до виключної компетенції Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Частиною четвертою статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Згідно з ч.2 ст.9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, оскільки Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області не реалізовано власних дискреційних повноважень щодо призначення пенсії позивачу, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.02.2020 року про призначення пенсії за віком на підставі ст.114 ч.2 п.3 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відносно позовних вимог щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсію в розмірі не нижчому від розміру прожиткового мінімуму пенсію за віком та проводити відповідні виплати, без застосування положень Постанови Кабінету Міністрів України № 649 від 22.08.2018 року, та без застосування будь-яких обмежень щодо виплати заборгованості, в тому числі поетапного чи часткового, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною першою статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З аналізу викладеного суд зазначає, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2, 5 КАС України.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Таким чином, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб факт порушення був обґрунтованим. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Визначення обсягу вимог, що підлягають судовому захисту є диспозитивним правом позивача. При цьому, підстави, з якими позивач пов`язує виникнення у нього права на звернення до суду і для задоволення його вимог, визначаються позивачем самостійно. Суд під час прийняття постанови вирішує, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються і яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин (стаття 244 Кодексу адміністративного судочинства України).

Враховуючи вищезазначене, судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи і інтереси фізичних або права і інтереси юридичних осіб, а не можливість їх порушення в майбутньому.

Зважаючи на ті обставини, що пенсійні виплати, щодо яких заявлено позовні вимоги, Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Харківській області на час звернення позивача до суду виплачені не були та у зв`язку з чим право позивача на належний розмір пенсії та обмежень щодо її виплати відповідачем порушено не було, підстави для задоволення позову в цій частині відсутні.

За приписами ч.1 та ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За викладених обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування Рішення № 689 від 19.02.2020 року відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах та зарахуванні стажу до пільгового та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.02.2020 року про призначення пенсії за віком на підставі ст.114 ч.2 п.3 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", документально і нормативно обґрунтовані та підлягають задоволенню.

В іншій частині позовних вимог підстави для задоволення відсутні.

Висновки суду в межах даної справи у повній мірі відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 21.02.2020 року у справі №628/1294/16-а.

Відповідно до положень ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, площа Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ) про визнання протиправним та скасувати рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати Рішення № 689 від 19.02.2020 року відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах та зарахуванні стажу до пільгового.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, площа Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) від 18.02.2020 року про призначення пенсії за віком на підставі ст.114 ч.2 п.3 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, площа Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням приписів п.3 Прикінцевих положень КАС України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 12.05.2020 року.

Суддя Біленський О.О.