Справа № 633/153/20
Суддя: Тимченко А. М.
Дата ухвалення: 2020-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 633/153/20
провадження № 2-а/633/4/2020
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

05 травня 2020 року суддя Печенізького районного суду Харківської області Тимченко А.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області, інспектора поліції Беднарського Віталія Леонідовича про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення ,-

В С Т А Н О В И В:

22 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серія ЕАК №2377686 від 12.04.2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП.

При вирішенні питання щодо відкриття провадження у справі, вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно ст.171 КАС України, суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

За правилами адміністративного судочинства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 160 КАС України, а також вимогам статті 161 цього Кодексу.

Згідно ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 288 КУпАП постанову уповноваженого органу державної влади чи його посадової особи (як і постанову адміністративної комісії чи рішення виконавчого комітету сільської, селищної, міської ради (пункти 1, 2 цієї частини статті) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Наведеним вище нормам статті 288 КУпАП кореспондують положення підпункту 2 частини першої статті 20 КАС України щодо предметної підсудності адміністративних справ, а також статті 286 КАС України, що встановлюють особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

З цих положень убачається, що оскарження рішень дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності здійснюється шляхом подання до суду позовної заяви.

За Декретом Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року № 7-93 «Про державне мито» (у редакцій, чинній до набрання чинності Законом № 3674-VI) державне мито справлялося, зокрема, з позовних заяв, заяв (скарг) у справах окремого провадження, з апеляційних скарг на рішення судів і скарг на рішення, що набрали законної сили. Цей нормативний акт не містив положень про сплату державного мита як особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, так і органом (посадовою) особою, яка прийняла таку постанову.

Частиною четвертою статті 288 КУпАП передбачено, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Аналіз установленого статтею 288 КУпАП права на оскарження постанови державного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення показує, що коло осіб, які мають право оскаржити таке рішення, порядок їх оскарження визначені і діють у редакції Закону України від 24 вересня 2008 року № 586-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху».

З 11 листопада 2011 року набрав чинності Закон № 3674-VI. Таким чином, на час подачі даної позовної заяви, за подання заяв, скарг до суду, в тому числі у випадку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державного управління, сплачується інший платіж - судовий збір, самостійні правові засади справляння якого, платники, об`єкти та розміри його ставок, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення визначено Законом № 3674-VI .

Прийняття Закону № 3674-VI не обмежує можливість дії чи прийняття у майбутньому законодавчих актів, які визначають пільги щодо сплати судового збору, отже, питання справляння судового збору, крім Закону № 3674-VІ, може регулюватися іншим законодавством (наприклад, частиною другою статті 239-1 КАС України в редакції Закону України від 12 лютого 2015 року № 192-VIІI «Про забезпечення права на справедливий суд», згідно з якою за подання і розгляд заяви з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності справ або встановленої законом юрисдикції адміністративних судів, судовий збір не сплачується, тоді як у Законі № 3674-VI такої підстави для звільнення від сплати судового збору немає).

Визначальним у такому випадку є наявність норми, припису про те, що у разі звернення до суду особа не обтяжується обов`язком сплачувати платіж, який належить сплачувати на загальних підставах при поданні до суду заяви чи скарги.

Відповідно до положень статей 3, 5 Закону № 3674-VI серед осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, немає таких, які б звільнялися від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення, чи виключали б позовну заяву на постанову про накладення адміністративного стягнення з об`єктів оплати судовим збором.

Однак, позивачем в порушення вимог ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви не додано документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі (840 грн. 80 коп.) або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до ст.5 Закону № 3674-VI.

На виконання вимог ч.4 ст. 161 КАС України позивачем до позовної заяви додано копії письмових доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Однак, в порушення вимог ст.94 та п.8 ч. 5 ст. 160 КАС України позивач не зазначив про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. У разі наявності у позивача оригіналу наданого суду письмового доказу, відповідність такої копії оригіналу, який знаходиться у позивача, повинно бути підтверджено його підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Крім того, в порушення п.11 ч. 5 ст. 160 КАС України позивачем не зазначено власне підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Також до позовної заяви не додано копію водійського посвідчення позивача та копію технічного паспорта на транспортний засіб.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. 169 КАС України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області, інспектора поліції Беднарського Віталія Леонідовича про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви в 5-ти денний строк з дня отримання ухвали.

Роз`яснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: А.М. Тимченко