Справа № 277/1159/19
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2020-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 277/1159/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Прищепа Т.П.

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

07 травня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Мацького Є.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ємільчинського районного суду Житомирської області від 19 березня 2020 року (ухвалене у смт. Ємільчине Житомирської області 19.03.2020) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Ємільчинського районного суду Житомирської області з позовом до Львівської митниці ДФС Державної фіскальної служби України, в якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Львівської митниці ДФС начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Скоромного Я.І. в справі про порушення митних правил №3030/20900/19 від 03.09.2019, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 470 Митного кодексу України (далі МК України), та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень за те, що він перевищив більше, ніж на одну добу, але не більше ніж на 10 діб, встановлений ч.1 ст.95 МК України, строк доставки товару за митною декларацією № UA110020/2019/017855 від 18.07.2019.

Рішенням Ємільчинського районного суду Житомирської області від 19.03.2020 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Ємільчинського районного суду Житомирської області від 19.03.2020 скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що доклав всіх зусиль і використав всі доступні можливості для належного виконання зобов`язань щодо дотримання строків транзитного перевезення вантажів, однак не зміг виконати вказані зобов`язання через обставину непереборної сили (форс-мажорну обставину), а саме: обмеження у видачі дозволів республіки Польща призвело до надмірного простою в черзі з 22.07.2019 по 29.07.2019 в Пункті видачі дозволів «Львів» та порушенням встановлених термінів доставки.

Відповідач не подав відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу.

Сторони у справі повноважних представників у судове засідання не направили, хоча повідомлялись про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , будучи водієм транспортного засобу з р/н НОМЕР_1 «ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ «КРУГ», здійснював перевезення товару «Скляні пляшки для харчових продуктів» на адресу «F.Н.Р. «Аnmar» Оріlка Rоbеrt (44-268 Jastrzebie - Zdroj. POLAND). 18.07.2019 позивач завантажився, помістив товар у режим транзиту (сектор митного оформлення «Вольногірськ» митного поста «Кам`янське» Дніпропетровської митниці ДФС), та 22.07.2019 прибув до Пункту видачі дозволів «Львів».

19.07.2019 відбулося засідання Комісії з розгляду питань, пов`язаних з оформленням, видачею, обліком та аналізом ефективності використання дозволів на поїздку по територіях іноземних держав, під час якого було прийнято додаткові обмеження тимчасового характеру через недостатній залишок дозволів. Наказом Міністерства інфраструктури України № 572 від 23.07.2019 було затверджено протокол №24 Комісії з розгляду питань, пов`язаних з оформленням, видачею, обліком та аналізом (ефективності використання дозволів на поїздку по територіях іноземних держав. Зазначеним Протоколом рекомендовано Державній службі України з безпеки на транспорті здійснювати оформлення та видачу дозволів Республіки Польща (10479 штук, що мають видаватися в серпні-вересні для двосторонніх перевезень) з щодобовим оформленням по 160 штук включно в три Пункти видачі дозволів «Бориспіль», «Ковель» та «Львів»: «Бориспіль» - 40 штук, «Ковель» - 60 штук, «Львів» - 60 штук. Так пунктом видачі дозволів «Львів» видавалося в день лише 60 дозволів водіям транспортних засобів.

Позивач вважає, що вказане обмеження у видачі дозволів призвело до його простою в черзі з 22.07.2019 по 29.07.2019 в Пункті видачі дозволів «Львів».

Згідно постанови в справі про порушення митних правил №3030/20900/19 від 03.09.2019 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.2 ст.470 МК України, та до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 3400 грн. Зі змісту даної постанови слідує, що 31.07.2019 біля 06:14 в зону митного контролю митного поста «Краковець» Львівської митниці ДФС України в напрямку «виїзд з України» заїхав транспортний засіб з р/н НОМЕР_2 НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 , який здійснював перевезення товару «Скляні пляшки для харчових продуктів», загальною вагою 18171 кг, на адресу - «F.Н.Р. «Аnmar» Оріlка Rоbеrt (44-268 Jastrzebie - Zdroj. POLAND), відправник ТОВ «Скляний Альянс» згідно митної декларації №UA110020/2019/017855 від 18.07.2019. Митне оформлення вказаного товару здійснював сектор митного оформлення «Вільногірськ» митного поста «Кам`янське» Дніпропетровської митниці ДФС. В ході митного контролю було встановлено, що контрольною датою доставки товару до митниці призначення (митний пост «Краковець»), є 28.07.2019.

Станом на 31.07.2019 товар «Скляні пляшки для харчових продуктів» не було доставлено в зону митного контролю митного поста «Краковець» Львівської митниці ДФС України.

У відповідності до ч.1 ст.192 МК України позивач звертався до Львівської митниці ДФС 26.07.2019 (вх. №19354/10/13-70-20 від 26.07.2019), однак не надав документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених ст.460 МК України.

Позивач не погоджується із постановою №3030/20900/19 від 03.09.2019, а тому звернувся до суду із даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що факт порушення беззаперечно встановлено, а надані позивачем докази не є належним і допустимим підтвердженням дії обставин непереборної сили відносно транспортного засобу, що стали на перешкоді виконання позивачем приписів чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Статтею 90 МК України передбачено, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.92 МК України митний режим транзиту може бути застосований як до товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що безпосередньо ввозяться на митну територію України, так і до таких, що перебувають на митній території України.

Згідно п.3 ч.1 ст.93 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні: перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу; мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

Пунктом 1 ч.1 ст.95 МК України встановлено такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Частиною 2 ст.470 МК України передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари, транспортні засоби більше ніж на одну добу, але не більше ніж на десять діб.

Згідно ст.460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Відповідно до ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України. Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Позивач не заперечує, що вантаж переміщувався у митному режимі «транзит» до органу доходів і зборів призначення на кордоні (митний пост «Краковець») і мав бути доставлений в термін до 28.07.2019, однак товар фактично доставлено у зону митного контролю митниці лише 31.07.2019.

Водночас, позивач стверджує, що вказане порушення сталося внаслідок непереборної сили, а саме в зв`язку з неотриманням польських дозволів, про що 26.07.2019 повідомлено Львівську митницю ДФС.

Згідно ч.2 ст.14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

При цьому, за приписами Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" належним підтвердженням наявності форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) є сертифікат про такі обставини, виданий Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами.

Як обґрунтовано відзначив суд першої інстанції, позивачем надано лише заяву до органу доходів і зборів Львівської митниці ДФС про неможливість отримання дозволу, тобто позивач не надав належних доказів існування обставин непереборної сили, які перешкодили йому вчасно доставити транзитний вантаж у зону митного контролю.

Апеляційний суд також звертає увагу на те, що пункт 1.4 Порядку оформлення і видачі дозволів на поїздку по територіях іноземних держав при виконанні перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні, їх обміну та обліку, затвердженого Наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2004 №757, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.08.2004 за №1075/9674, забороняє перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом між пунктами, розташованими на території іноземної держави, якщо на це не отримано відповідного дозволу компетентного органу іноземної держави згідно з вимогами міжнародних договорів України.

Тобто, дозвіл у зв`язку із затримкою у видачі якого позивач порушив строки, визначені ст.95 МК України, надає право на перевезення вантажів між митними пунктами на території іноземної держави. Разом з цим, передбачені у статті 95 МК України, строки встановлені для транзитних перевезень між митними постами на території України.

Відтак, затримка у видачі дозволу на перевезення вантажів між митними пунктами на території іноземної держави лише відтерміновує отримання перевізником можливості здійснювати перевезення на території іноземної держави, однак не може слугувати об`єктивною перешкодою для порушення строків транзитних перевезень по території України.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Ємільчинського районного суду Житомирської області від 19 березня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Сушко О.О. Мацький Є.М.