Справа № 280/333/20
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2020-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2020 року Справа № 280/333/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., розглянувши в порядку письмового за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРЛЮКСТОРГ» (вул. Незалежної України, буд. 63-а, кв. (офіс) 45, м. Запоріжжя, 69035) про надання дозволу на реалізацію майна, що перебуває у податковій заставі,

ВСТАНОВИВ:

13.01.2020 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява, надіслана засобами поштового зв`язку 26.12.2019, Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - позивач або ГУ ДПС у Запорізькій області) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТНРЛЮКСТОРГ», в якій позивач просить суд: постановити рішення про надання дозволу на реалізацію майна, що перебуває у податковій заставі Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНТНРЛЮКСТОРГ» ().

Крім того, просить розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В обґрунтування позову посилається на те, що за відповідачем обліковується податковий борг податковий борг у сумі 74429,12 грн.: з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 52558,09 грн.; з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 21871,03 грн. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 21.06.2018 суду було задоволено позови контролюючого органу про стягнення з відповідача податкового боргу на суму 70135,41 грн. На виконання рішення суду позивачем були направлені інкасові доручення до банківських установ, які повернулись без виконання у зв`язку з відсутністю коштів на рахунках відповідача. З огляду на викладене, позивач просить суд надати дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу перед бюджетом за рахунок майна відповідача, що перебуває у податковій заставі.

Ухвалою від 14.01.2020 позов був залишений без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків позову.

29.01.2020 від позивача до суду надійшла уточнена позовна заява, в якій позивач уточнив найменування відповідача (Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРЛЮКСТОРГ» (далі - відповідач або ТОВ «ІНТЕРЛЮКСТОРГ»), виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, позовні вимоги лишились незмінними.

Ухвалою від 03.02.2020 у справі відкрите спрощене позовне провадження, судове засідання призначене на 02.03.2020 з повідомленням (викликом) сторін.

02.03.2020 від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, в порядку письмового провадження. На позовних вимогах наполягає, податковий борг не сплачений.

У судове засідання 02.03.2020 представник відповідача не прибув, відзив на позов не надав, про причини неявки суду не повідомив. 13 лютого 2020 року на адресу суду повернулась судова кореспонденція, яка направлялась відповідачу за місцем реєстрації, з відміткою поштового відділення: «адресат відсутній».

Місце державної реєстрації відповідача підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 93).

Також відомості щодо адреси відповідача перевірені судом в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на офіційному сайті Міністерства юстиції України.

Відповідно до вимог ч.8 ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), вважається, що повістку вручено юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань

За приписами ч. 11 ст.126 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Частиною 6 ст.162 КАС України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За приписами ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

На підставі приписів ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З урахуванням вимог ст.ст. 205, 229 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження та на підставі наявних у ній доказів.

Суд, розглянувши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «ІНТЕРЛЮКСТОРГ» () зареєстровано як юридичну особу 20.07.2009 року під номером 1 02586. (а.с. 93)

У відповідача наявний податковий борг у сумі 74429,12 грн.: з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 52558,09 грн.; з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 21871,03 грн.

Податковий борг з податку на прибуток приватних підприємств становить 21871,03 грн. та виник на підставі:

- 22.12.2017 донарахування штрафних санкцій, податкове повідомлення-рішення № від 06.12.2017 у розмірі 2920,23 грн. Погашено 6,31 грн. Заборгованість становить 2913,92 грн.;

- 22.12.2017 донараховано штрафні санкції, податкове повідомлення-рішення № від 06.12.2017 у розмірі 2000,00 грн.;

- 22.12.2017 донараховано штрафні санкції, податкове повідомлення-рішення № від 06.12.2017 у розмірі 2000,00 грн.;

- 22.12.2017 донараховано штрафні санкції, податкове повідомлення-рішення № від 06.12.2017 у розмірі 400,00 грн.;

- 22.12.2017 донараховано штрафні санкції, податкове повідомлення-рішення № від 06.12.2017 у розмірі 2000,00 грн.;

- 05.03.2018 донараховано штрафні санкції, податкове повідомлення-рішення № від 06.02.2018 у розмірі 195,61 грн.;

- 05.03.2018 донараховано штрафні санкції, податкове повідомлення-рішення № від 06.02.2018 у розмірі 40,50 грн.;

- 11.03.2018 нараховано самостійну плату за рік, податкова декларація з податку на прибуток підприємств (базовий звітний період) №12995 від 01.03.2018 розмірі 12321,00 грн. (а.с. 89-92).

Податковий борг з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) становить 52558,09 грн. та виник на підставі:

- 30.10.2017 нараховано ПДВ по декларації, податкова декларація з податку на додану вартість №150315729 від 17.10.2017 у розмірі 20951,00 грн. Погашено 8058,33 грн. Заборгованість 12892,67 грн.;

- 22.12.2017 донараховано штрафні санкції, податкове повідомлення-рішення № від 06.12.2017 у розмірі 111,00 грн.;

- 22.12.2017 донараховано штрафні санкції, податкове повідомлення-рішення № від 06.12.2017 у розмірі 17,00 грн.;

- 22.12.2017 донараховано штрафні санкції, податкове повідомлення-рішення № від 06.12.2017 у розмірі 1032,56 грн.;

- 22.12.2017 донараховано штрафні санкції, податкове повідомлення-рішення № від 06.12.2017 у розмірі 199,55 грн.;

- 22.12.2017 донараховано штрафні санкції, податкове повідомлення-рішення № від 06.12.2017 у розмірі 145,53 грн.;

- 22.12.2017 донараховано штрафні санкції, податкове повідомлення-рішення № від 06.12.2017 у розмірі 151,39 грн.;

- 22.12.2017 донараховано штрафні санкції, податкове повідомлення-рішення № від 06.12.2017 у розмірі 220,00 грн.;

- 22.12.2017 донараховано штрафні санкції, податкове повідомлення-рішення № від 06.12.2017 у розмірі 685,19 грн.;

- 22.12.2017 донараховано штрафні санкції, податкове повідомлення-рішення № від 06.12.2017 у розмірі 2045,41 грн.;

- 22.12.2017 донараховано штрафні санкції, податкове повідомлення-рішення № від 06.12.2017 у розмірі 37,00 грн.;

- 22.12.2017 донараховано штрафні санкції, податкове повідомлення-рішення № від 06.12.2017 у розмірі 0,75 грн.;

- 22.12.2017 донараховано штрафні санкції, податкове повідомлення-рішення № від 06.12.2017 у розмірі 58,24 грн.;

- 22.12.2017 донараховано штрафні санкції, податкове повідомлення-рішення № від 06.12.2017 у розмірі 594,27 грн.;

- 22.12.2017 донараховано штрафні санкції, податкове повідомлення-рішення № від 06.12.2017 у розмірі 10,60 грн.;

- 22.12.2017 донараховано штрафні санкції, податкове повідомлення-рішення № від 06.12.2017 у розмірі 111,00 грн.;

- 22.12.2017 донараховано штрафні санкції, податкове повідомлення-рішення № від 06.12.2017 у розмірі 221,99 грн.;

- 22.12.2017 донараховано штрафні санкції, податкове повідомлення-рішення № від 06.12.2017 у розмірі 2065,11 грн.;

- 22.12.2017 донараховано штрафні санкції, податкове повідомлення-рішення № від 06.12.2017 у розмірі 25737,86 грн.;

- 22.12.2017 донараховано штрафні санкції, податкове повідомлення-рішення № від 06.12.2017 у розмірі 790,25 грн.;

- 22.12.2017 донараховано штрафні санкції, податкове повідомлення-рішення № від 06.12.2017 у розмірі 2554,64 грн.;

- 01.01.2019 донараховано штрафні санкції, податкове повідомлення-рішення № від 18.12.2017 у розмірі 2655,37 грн.;

- 15.07.2019 нараховано пені на борг минулого року, податкова декларація з податку на додану вартість №150315729 від 17.10.2017 у розмірі 220,71 грн. (а.с. 84-88).

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 21.06.2018 у справі №808/1410/18 адміністративний позов Головного управління ДФС у Запорізькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРЛЮКСТОРГ» про стягнення податкового боргу задоволено частково. Стягнуто з рахунків у всіх банках, обслуговуючих ТОВ «ІНТЕРЛЮКСТОРГ», а також за рахунок готівки, що належить платнику податків податковий борг у загальному розмірі 70135,41 грн., у тому числі: з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів у сумі 48264,38 грн.; з податку на прибуток підприємств у розмірі 21871,03 грн. (а.с. 94-95).

Зазначене рішення набрало законної сили - 24.07.2018.

На виконання рішення суду контролюючим органом були здійснені наступні заходи щодо стягнення податкового боргу:

ГУ ДФС у Запорізькій області були направлені до банків, котрі обслуговують ТОВ «ІНТЕРЛЮКСТОРГ», інкасові доручення: №1843_29 від 25.11.2019, №1834_29 від 25.11.2019, №1828_29 від 25.11.2019, №1837_29 від 25.11.2019, №1830_29 від 25.11.2019, №1833_29 від 25.11.2019, №1832_29 від 25.11.2019, №1838_29 від 25.11.2019, №1839_29 від 25.11.2019, №1840_29 від 25.11.2019, №1841_29 від 25.11.2019, №1842_29 від 25.11.2019, №1829_29 від 25.11.2019; №1831_29 від 25.11.2019, №1844_29 від 25.11.2019, №1835_29 від 25.11.2019, №1836_29 від 25.11.2019, №1443_29 від 13.11.2019, які були повернуті без виконання (відсутні кошти на рахунку платника) (а.с. 67-81).

Також, рішенням №6 від 11.01.2018 про опис майна у податкову заставу, здійснено опис майна, що перебуває у власності (господарському віданні або оперативному управлінні) ТОВ «ІНТЕРЛЮКСТОРГ» у податкову заставу (а.с. 83).

Актом опису майна №5/49-830 від 19.02.2018 описано майно відповідача на суму 51851,67 грн. (а.с. 64).

Як зазначав позивач, на теперішній час майно відповідача знаходяться в податковій заставі, у зв`язку з чим він звернувся до суду із даним позовом.

При вирішення даного спору по суті суд виходить з наступного.

Статтею 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (далі - ПК України) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

За змістом п.п. 87.2 ст. 82 ПК України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Поряд з цим, п. 87.3 ст. 87 цього Кодексу передбачені випадки, коли кошти, майно та майнові права платника податків не можуть бути використані як джерела погашення податкового боргу платника податків.

В ході судового розгляду справи відповідачем не надано доказів погашення податкового боргу та не надано суду жодних доказів щодо наявності обставин, передбачених п. 87.3 ст. 87 ПК України.

Відповідно до п.п. 41.2, 41.3 статті 41 ПК України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Повноваження і функції контролюючих органів визначаються цим Кодексом, Митним кодексом України та законами України.

Пунктом 88.1 ст. 88 ПК України передбачено, що з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Згідно з п. 88.2 ст. 88 ПК України право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Таким чином, податковий борг може бути погашений як за рахунок грошових коштів так і за рахунок майна платника податків.

Положеннями п.п. 89.1, 89.3 ст. 89 ПК України передбачено, що право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

При цьому, згідно п. 89.6 ст. 89 ПК України, якщо майно платника податків є неподільним і його балансова вартість більша від суми податкового боргу, таке майно підлягає опису у податкову заставу у повному обсязі.

Судом встановлено, що з метою вжиття заходів щодо погашення заборгованості відповідача, позивач вже звертався до Запорізького окружного адміністративного суду з позовною заявою про стягнення з відповідача податкового боргу.

Пунктами 95.1 і 95.2 ст. 95 ПК України визначено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Згідно із приписами п. 95.3 ст. 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Механізм списання банком коштів з рахунків платників податків/суб`єктів господарювання, передбачений гл. 11 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою правління Національного банку України від 21.01.2004 року №22, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 березня 2004 р. за №377/8976 (далі - Інструкція).

Цей механізм передбачає оформлення інкасового доручення для примусового стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу.

Наявними матеріалами справи підтверджується те, що позивачем направлялись до установ банків, де у відповідача наявні відкриті рахунки, інкасові доручення (розпорядження).

Проте, вказані інкасові доручення не були виконані в зв`язку з чим повернуті контролюючому органу, відповідно до п.11.7 та п.11.11 гл. 11 Інструкції. Підстава повернення - відсутність коштів на рахунках платника.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень законодавства вбачається, що достатньою умовою для звернення до суду, за яких можливе надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, є наявність у такого платника податкового боргу та відсутність на його розрахункових рахунках грошових коштів, достатніх для погашення цього боргу.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на те, що на банківських рахунках платника податків відсутні грошові кошти на погашення наявної у відповідача суми податкового боргу (що підтверджується поверненням обслуговуючими банками інкасових доручень без виконання) позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107; ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРЛЮКСТОРГ» (вул. Незалежної України, буд. 63-а, кв. (офіс) 45, м. Запоріжжя, 69035; ) про надання дозволу на реалізацію майна, що перебуває у податковій заставі - задовольнити.

Надати Головному управлінню ДПС у Запорізькій області дозвіл на реалізацію майна Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРЛЮКСТОРГ» (), що перебуває у податковій заставі.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Роз`яснити учасникам справи, що відповідно до пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення Кодексу адміністративного судочинства України у перебіг установленого судом строку для подання апеляційної скарги не враховується строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), запроваджений відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 (із змінами та доповненнями).

Суддя Р.В. Кисіль