Справа № 260/921/19
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020 рокуЛьвівСправа № 260/921/19 пров. № 857/13206/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.

суддів: Заверухи О.Б., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судових засідань - Чопко Ю.Т.

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Коритнянської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року (головуючий суддя: Іванчулинець Д.В., місце ухвалення - м. Ужгород, дата складення повного тексту рішення - 01.11.2019) у справі за адміністративним позовом Ужгородської міської ради до Коритнянської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, державного реєстратора Ужгородського районного комунального підприємства (бюро) технічної інвентарізації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна Сухолова Едуарда Анатолійовича, державного реєстратора Ужгородського районного комунального підприємства (бюро) технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна Гонди Руслана Юрійовича третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Комунальне підприємство «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» про визнання протиправним та скасування рішення, -

встановив:

Ужгородська міська рада, 27.06.2019 звернулася з позовом до суду, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Коритнянської сільської ради № 17 від 27.11.2014 «Про визнання нерухомого майна (свердловин) безхазяйними»;

- визнати протиправними та скасувати рішення Державного реєстратора Ужгородського районного комунального підприємства (бюро) технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна - Сухолова Едуарда Анатолійовича від 30.07.2018 № № 42301118; 42301896; 42298375; 42296822 та Гонди Руслана Юрійовича від 27.07.2018 року № № 42272203; 42271463 про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Обґрунтовує позов тим, що 19 березня 2019 року до Ужгородської міської ради надійшло звернення КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» від 18.03.2019 № 344 про те, що органи місцевого самоврядування територіальної громади Коритнянської сільської ради вжили заходів, щодо взяття на облік безхазяйного майна, котре відповідно до законодавства, чинних актів Закарпатської обласної ради, Ужгородської міської ради є власністю територіальної громади міста Ужгорода і перебуває в повному господарському віданні вищезгаданого підприємства. Звертає увагу, що будівлі з свердловинами № № 2а, 13а, 329а, 372, 766, 768, які розташовані в межах Коритнянської сільської ради перейшли до комунальної власності м. Ужгорода відповідно до рішення Закарпатської обласної ради народних депутатів від 23.12.1992 та затвердженого ним переліку у додатку № 3 та зареєстровані як комунальне майно територіальної громади м. Ужгорода відповідно до розпорядження глави Ужгородської міської управи від 28.10.1993 № 502, а тому, відповідно до пункту 10 розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР (з змінами і доповненнями) - вони є комунальною власністю територіальної громади м. Ужгорода.

З метою недопущення створення перешкод в користуванні майном, Ужгородська міська рада повідомила Коритнянську сільську раду листом, що виявлене ними майно є власністю територіальної громади міста Ужгорода і не може вважатися безхазяйним. Однак, з відповіді Коритнянської сільської ради № 02-30/159 від 24.04.2019, зазначене вище повідомлення визнано безпідставним, а тому не прийнято до уваги. Звертає увагу, що реєстраційні записи від 27.07.2018 та 30.07.2018 № № 13041, 13042, 13045, 13046, 13048, 13049 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, щодо будівель над свердловинами № № 2а, 13а, 329а, 372, 766, 768, які розташовані в межах Коритнянської сільської ради не скасовані, та вважає що такі підлягають скасуванню.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року позов задоволено.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодилася Коритнянська сільська рада Ужгородського району Закарпатської області та оскаржила його в апеляційному порядку. Вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального права, а тому просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не враховано та не досліджено того, що об`єкти нерухомого майна щодо яких здійснено державну реєстрацію, розташовані на земельних ділянках, які не належать і не передані у користування позивачу, вказані об`єкти знаходяться на території іншого населеного пункту, тобто на території Коритнянської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області.

Комунальне підприємство «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» 24.02.2020 подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Ужгородською міською радою, 27.02.2020, подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про його дату, час та місце.

Третя особа Комунальне підприємство «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» 28.04.2020, подала клопотання про розгляд справи у їх відсутності.

У відповідності до ч. 4 ст. 229 і ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін належним чином повідомлених про дату, час, місце розгляду справи не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що 19 березня 2019 року до Ужгородської міської ради надійшло звернення КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» від 18.03.2019 № 344 про те, що органи місцевого самоврядування територіальної громади Коритнянської сільської ради вжили заходів, щодо взяття на облік безхазяйного майна, котре відповідно до законодавства, чинних актів Закарпатської обласної ради, Ужгородської міської ради є власністю територіальної громади міста Ужгорода і перебуває в повному господарському віданні вищезгаданого підприємства. Зокрема, Коритнянською сільською радою виявлено та взято на облік безхазяйне нерухоме майно, а саме будівлі з свердловинами № № 2а, 13а, 329а, 372, 766, 768, які розташовані в межах Коритнянської сільської ради, про що подано відповідні оголошення до газети «Новини Закарпаття» від 11.08.2018 № 60 (4771).

Також, судом встановлено, що вказане вище майно входить до цілісного майнового комплексу водозабору «Минай» та перебуває на балансі КП «Водоканал м. Ужгорода», вартість якого становить 699270,26 грн.

Рішенням XI сесії XXI скликання Закарпатської обласної ради народних депутатів від 23.12.1992 «Про комунальну власність області та програму її приватизації» затверджено перелік об`єктів комунальної власності районів, міст Ужгорода та Мукачево.

Так, Закарпатською обласною радою серед підприємств, організацій та установ майно яких передано у комунальну власність районів, міст передано в комунальну власність міста Ужгорода підприємство - Виробниче управління водопровідно - каналізаційного господарства, що підтверджується наявним в матеріалах справи додатком 3 до вищевказаного рішення (підпункт 7, пункту 3, Додатку 3).

Розпорядженням глави Ужгородської міської управи від 28.10.1993 № 502 зараховано на комунальний баланс та зареєстровано за фондом комунального майна міста Ужгорода майно та будівлі підприємств організацій та установ, в тому числі на майно Виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства.

Згідно статуту КП «Виробниче управління водопровідно - каналізаційного господарства міста Ужгорода» підприємство засноване на комунальній власності. Майно підприємства є комунальною власністю міста і закріплюється за ним на праві повного господарського відання.

Будівлі з свердловинами № № 2а, 13а, 329а, 372, 766, 768, які розташовані в межах Коритнянської сільської ради перейшли до комунальної власності м. Ужгорода відповідно до рішення Закарпатської обласної ради народних депутатів від 23.12.1992 та затвердженого ним переліку у додатку № 3 та зареєстровані, як комунальне майно територіальної громади м. Ужгорода, відповідно до розпорядженням глави Ужгородської міської управи від 28.10.1993 № 502, а тому, відповідно до пункту 10 розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР (з змінами і доповненнями) вони є комунальною власністю територіальної громади м. Ужгорода.

Право власності на ці будівлі не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав, оскільки законодавство, яке діяло на момент виникнення такого права власності, у тому числі Цивільний кодекс Української РСР, не передбачало обов`язкової його реєстрації.

Ужгородська міська рада, повідомила Коритнянську сільську раду листом № 939/03-15 від 27.03.2019, що виявлене ними майно є власністю територіальної громади міста Ужгорода і не може вважатися безхазяйним.

У відповіді № 02-30/159 від 24.04.2019 року на вказаний лист, Коритнянська сільська рада повідомила, що останніми було вжито заходів щодо обліку майна, яке розміщено на території Коритнянської сільської ради та перебуває або в занедбаному, або у аварійному стані, зокрема, будівлі з свердловинами № № 372, 13/в, 766, 2/а, 768, 329/а. У зв`язку з цим, Коритнянською сільською радою було розпочато процедуру визнання зазначеного у запиті майна безхазяйним та подальшу його реєстрацію за Коритнянською сільською радою Ужгородського району.

Так, відповідачем було розміщено оголошення в місцевих друкованих засобах масової інформації, про те, у встановлений Законом строк будь-яких звернень до сільської ради з приводу належності вказаного майна іншим особам не надходило, що стало підставою для реєстрації права власності за Коритнянською сільською радою на вказані об`єкти нерухомого майна.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що під час виявлення свердловин та прийняття рішення № 17 від 27.11.2014 «Про визнання нерухомого майна (свердловин) безхазяйним», Коритнянська сільська рада діяла не в межах повноважень та не в спосіб, що передбачений Законом.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другої статті 335 Цивільного кодексу України безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщенні. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих засобах масової інформації. Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність.

Згідно з статтею 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Частиною 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними у випадку, коли на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Крім цього, відповідно до частин 1, 4 статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на корисні копалини, рослини, а також на малі архітектурні форми, тимчасові, не капітальні споруди, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких можливе без їх знецінення та зміни призначення, а також окремо на споруди, що є приналежністю головної речі, або складовою частиною речі, зокрема на магістральні та промислові трубопроводи (у тому числі газорозподільні мережі), автомобільні дороги, електричні мережі, магістральні теплові мережі, мережі зв`язку, залізничні колії.

Відповідно до Водного кодексу України підземні води належать до державного водного фонду України, а згідно з Кодексом України про надра вони є частиною надр (є корисними копалинами загальнодержавного значення відповідно до Переліку корисних копалин загальнодержавного значення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 грудня 1994 року № 827).

Пунктом 9.1.2.8 Державних будівельних норм України «Водопостачання зовнішні мережі та споруди» (ДБН В.2.5-74:2013) передбачено, що устя свердловини залежно від місцевих умов і устаткування розташовується в наземному павільйоні або підземній камері.

З урахуванням зазначеного суд апеляційної інстанції зазначає, що для виконання свого призначення, свердловина повинна мати основні конструктивні елементи, які їй притаманні, тобто відповідний зовнішній і технічний вигляд (в т.ч. надземний павільйон), а також відповідати своєму функціональному призначенню - видобувати воду з надр землі.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідачем взято на облік безхазяйне нерухоме майно, а саме будівлі з свердловинами № № 2а, 13а, 329а, 372, 766, 768, які розташовані в межах Коритнянської сільської ради, про що подано відповідні оголошення до газети «Новини Закарпаття» від 11.08.2018 60 (№ 4771).

Однак, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що згідно матеріалів справи, вищезазначене майно входить до цілісного майнового комплексу водозабору «Минай» та перебуває на балансі Комунального підприємство «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» і входить до переліку його основних засобів.

Крім цього, Закарпатським геолого-гідрологічним центром Львівської розвідувальної експедиції, 09.12.2008 було зареєстровано паспорти 22 свердловин водозабору «Минай», котрі знаходяться на балансі КП «Водоканал м. Ужгорода», що підтверджується наявною в матеріалах справи інформаційною довідкою Закарпатської ГРЕ від 12.03.2019 № 05/19.

З зазначеного слідує, що свердловини № № 2а, 13В, 329а, 372, 766, 768, які Коритнянська сільська рада визнала безхазяйними, зареєстровано позивачем належним чином у вказаному вище реєстрі про що свідчать наявні в матеріалах справи реєстраційні посвідчення № 78, 83, 91, 92, 93, 96, та паспорти артезіанських свердловин.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі якщо помилка в реєстрі впливає на права третіх осіб, зміни до Державного реєстру прав вносяться на підставі відповідного рішення суду, а відповідно до частини 3 цієї статті, у разі скасування на підставі рішення суду рішення про внесення змін до запису Державного реєстру прав, про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна відповідний запис скасовується.

Відповідно до статті 321 ЦК України, право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Зазначений принцип також закріплено в Конституції України, де законодавець гарантує, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності (ч. 4 ст. 41 Конституції України).

Таким чином, оскільки вказані будівлі зі свердловинами є цілісним майновим комплексом, який знаходиться на балансі Комунального підприємство «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода», то такі не можуть бути взяті на облік, як безхазяйні оскільки вони перебувають у власності територіальної громади міста Ужгород.

Згідно з абз. 1 п. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор зокрема: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Розгляд заяви про державну реєстрацію прав може бути зупинено державним реєстратором, зокрема в такому випадку як подання документів для державної реєстрації прав не в повному обсязі, передбаченому законодавством, неподання заявником чи неотримання державним реєстратором у порядку, визначеному у пункті 3 частини третьої статті 10 цього Закону, інформації про зареєстровані до 1 січня 2013 року речові права на відповідне нерухоме майно, якщо наявність такої інформації є необхідною для державної реєстрації прав, (частина 1 статті 23 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Пункт 1 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає, що відмова у державній реєстрації речових прав здійснюється у разі, якщо заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до даного Закону.

Відповідно до пункту 82 Порядку Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого постановою Кабміну від 25 грудня 2015 року № 1127, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна здійснюється за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса в установленому для державної реєстрації прав порядку з урахуванням особливостей, визначених пунктами 83-88 цього Порядку.

Пунктом 87 вищезазначеного Порядку передбачено, що у задоволенні заяви про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна може бути відмовлено у разі, коли безхазяйне майно не підлягає обліку відповідно до Закону або із заявою про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна звернулася неналежна особа.

Згідно з пунктом 6 статті 17 Водного кодексу України визначено, що до відання центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, у галузі управління і контролю за використанням і охороною вод та відтворенням водних ресурсів належить - виявлення недіючих свердловин і вжиття заходів щодо їх ліквідації або ремонту і подальшого використання.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу геології та надр України, затверджене Указом Президента України від 6 квітня 2011 року № 391/2011, (в редакції чинній на момент виявлення свердловини), Державна служба геології та надр України (Держгеонадра України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів України (далі - Міністр), входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

Крім цього, згідно Положення про Державну службу геології та надр України, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2015 р. № 1174, також Державна служба геології та надр України, забезпечує реалізацію державної політики у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

Статтею 105 Водного кодексу України передбачено, що у разі неможливості встановити власника покинутих свердловин і виробок їх ліквідація здійснюється за рішенням місцевих рад центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

Слід зазначити, що державний облік артезіанських свердловин здійснюється Держгеонадрами шляхом ведення державного реєстру артезіанських свердловин. Дані державного обліку артезіанських свердловин включаються до державного водного кадастру. Порядок реєстрації та обліку свердловин визначено Постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 2012 року № 963 «Про затвердження порядку державного обліку артезіанських свердловин, облаштування їх засобами вимірювання об`єму видобутих підземних вод».

Аналіз наведеного дає підстави стверджувати, що державний реєстратор неправомірно прийняв рішення про взяття на облік споруд над свердловинами за заявою органу місцевого самоврядування, оскільки існує спеціальний уповноважений Законом орган на виявлення та використання покинутих свердловин, зокрема Державна служба геології та надр України.

Відтак, під час виявлення свердловин та прийняття рішення № 17 від 27.11.2014 «Про визнання нерухомого майна (свердловин) безхазяйним» Коритнянська сільська рада діяла протиправно.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що, згідно матеріалів справи, зокрема, інформаційних довідок, що підставою для прийняття рішень про взяття на облік безхазяйного майна від 27.07.2018 та 30.07.2018 № № 42301118; 42301896; 42298375; 42296822; 42272203; 42271463 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, щодо будівель над свердловинами № № 2а, 13а, 329а, 372, 766, 768 слугувало оголошення в газеті «Вісті Ужгородщини» № 48 (8049) від 06.12.2014, рішення виконавчого комітету Коритнянської сільської ради № 17 від 27.11.2014 та технічні паспорти видані КП «Ужгородське рай БТІ».

Однак, суд апеляційної інстанції зауважує, що всупереч вимогам ч. 2 ст. 335 Цивільного кодексу України, не дотримано процедури передачі безхазяйного майна у комунальну власність, оскільки після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі, відповідач не звернувся до суду, для передачі вказаного майна у комунальну власність.

Відтак, вказані обставини беззаперечно підтверджують протиправність винесення державним реєстратором рішення про взяття на облік будівель над свердловинами № № 2а, 13а, 329а, 372, 766, 768, як безхазяйного нерухомого майна.

Враховуючи вищенаведені законодавчі норми та встановленні обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що прийняті Коритнянською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області та державними реєстраторами спірні рішення є протиправними, а відтак підлягають безумовному скасуванню.

Апеляційна скарга Коритнянської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 313, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд -

постановив:

апеляційну скаргу Коритнянської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 260/921/19 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням строку передбаченого п. 3 Прикінцевих положень КАС України.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді О. Б. Заверуха
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 07.05.2020.