Справа № 766/2467/20
Суддя: Кузьміна О. І.
Дата ухвалення: 2020-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №766/2467/20
Пров. №2-а/766/445/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2020 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Кузьміної О.І.,

при секретарі Білої А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом про скасування постанови, в обґрунтування якого зазначив, що сержант поліції 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Херсонської області Медведько В.О. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АК №1956656 від 09.01.2020 року. Відповідно до вказаної постанови позивач 09.01.2020 року о 21-32 год., керуючи транспортним засобом «VOLVO V50», державний номер « НОМЕР_1 » рухаючись в м. Херсоні по вул. Українська, в якого в темну пору доби не горів задній лівий габаритні вогонь, чим порушив п.31.6.б ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.121 КУпАП, у зв`язку з чим на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. Проте позивач з вказаною постановою не погодився, оскільки обставини, викладені в ній, не відповідають дійсності, позивач не порушував правила дорожнього руху, оскільки при його зупинці пояснював інспектору, що починаючи рух транспортним засобом габарити працювали, однак інспектор не прийняв дані пояснення до уваги. Просить поновити строк на оскарження постанов про притягнення його до адміністративної відповідальності та просить оскаржувану ним постанову АК №1956656 від 09.01.2020 року визнати протиправною та скасувати.

Ухвалою судді від 18.03.2020 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Крім того, відповідно до вимог ст.261 КАС України відповідачам було встановлено строк на подачу відзиву та пояснень на позовну заяву з дня отримання ухвали суду.

09.04.2020 рок на адресу суду від представника відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України надійшов відзив на позовну заяву, однак суд не приймає його до уваги, оскільки до відзиву не додано доказів його направлення позивачу.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові, просив розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 09.01.2020 року інспектором Управління патрульної поліції у Херсонській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Медведько В.О. винесено постанову серії АК №1956656 від 09.01.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн., за те, що ОСОБА_1 09.01.2020 року о 21-32 год., керуючи транспортним засобом «VOLVO V50», державний номер НОМЕР_2 НОМЕР_1 » рухаючись в м. Херсоні по вул. Українська, в якого в темну пору доби не горів задній лівий габаритні вогонь, чим порушив п.31.6.б ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.121 КУпАП.

Вирішуючи питання про наявність підстав для складання постанови та наявних в діях ОСОБА_1 порушень правил дорожнього руху, суд враховує надані ним докази до позовній заяви. Жодних доказів (фото або відео фіксації, показів свідків) щодо зафіксованого у постанові порушення правил дорожнього руху, до постанови не долучено та посилання на них у постанові про накладення адміністративного стягнення відсутні.

Положеннями ст.14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001№ 1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до пункту 2.3 «а» ПДР визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

В силу приписів ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення можуть бути будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються під час нагляду за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, автоматичну фото- і відеотехніку.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У статті 283 КУпАП закріплено вимоги до змісту постанови про адміністративне правопорушення зазначено, де повинні міститися: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. У постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, вказуються відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З аналізу вищезазначених правових норм можна зробити висновок, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема наявність вини особи у вчиненні такого правопорушення.

Відповідно до п.31.6 б ПДР забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів. Таким чином, ПДР передбачають заборону експлуатації транспортного засобу, у якому у темну пору доби не горять лампи задніх габаритних ліхтарів.

Однак, як вбачається зі змісту оспорюваної постанови, в автомобілі позивача не горів задній лівий габаритний ліхтар, що не є порушенням п.31.6.б ПДР, за яке передбачена відповідальність згідно вимог ч.1 ст. 121 КУпАП.

Окрім того, відповідно до ст.16 ЗУ «Про дорожній рух визначено, що водій зобов`язаний, зокрема, перевірити перед вирушенням в дорогу технічний стан транспортного засобу та стежити за ним в дорозі, своєчасно подавати транспортний засіб, що підлягає обов`язковому технічному контролю, на такий контроль.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, оскільки з чотирьох габаритних ліхтарів не працював один та зазначена несправність виникла під час руху, а відповідачем не було встановлено обставин, що мають значення для справи, а саме чи дійсно позивач почав рух з несправними габаритними вогнями, оскільки з письмових пояснень позивача вбачається, про справність перед початком руху освітлювальних приладів.

Окрім цього, для підтвердження порушення позивачем пп. 31.6 «б» ПДР України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП, мав би надати відповідні докази.

Однак, матеріали не містять доказів на підтвердження встановлення відповідачем факту порушення позивачем ПДР. Крім того, розгляд справи про адміністративне правопорушення по суті не здійснювався. А оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по свої правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч.2 ст.77КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Суд звертає увагу, що вищезазначена правова норма визначає ряд фактичних даних на основі яких посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Наданий відповідачем DVD диск з файлом відеозапису з особистої відеокамери працівника патрульної поліції від 09.01.2020 року, не може бути взятий судом до уваги, оскільки вказані відеозаписи є недопустимими та неналежними доказами, в зв`язку з тим, що технічні засоби та пристрої, якими здійснювалися відеозаписи, в порушення положень ст.283 КУпАП не зазначені в оскаржуваній постанові.

Враховуючи наведене, суд вважає висновки відповідача по справі про порушення позивачем ПДР такими, що не підтверджені фактичними даними для доказування вини особи, оскільки обставини з якими закон пов`язує настання даних подій відповідачем не доведені.

Враховуючи те, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не надано суду жодних доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення та не виконано обов`язок щодо доведення обґрунтованості притягнення його до адміністративної відповідальності, відсутні будь-які докази, на основі яких у визначеному законом порядку можна було б встановити наявність факту скоєння адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, які б свідчили про достовірність обставин, викладених у постанові, суд дійшов висновку, що є підстави для скасування спірної постанови.

Крім того, в позові позивач просив суд поновити строк на звернення до адміністративного суду з позовом, вказуючи, що він був пропущений з поважних причин, оскільки позивач звернувся із заявою до Управління патрульної поліції в Херсонської області про неправомірні дії та чекав на відповідь, яка була направлена на іншу адресу, а ні на адресу позивача.

Згідно з частиною 1 статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_1 з поважних причин пропустив строк на оскарження постанов про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.1 КУпАП ., тому вважає можливим поновити йому пропущений строк на звернення до суду про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 09.01.2020 року.

Згідно ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягяють відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.121, 251, 280, 283, 288 КУпАП, ст.ст. 72 - 77, 90, 121, 139, 243-244, 246, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови від 09.01.2020 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 121 ч.1 КУпАП .

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення АК №1956656 від 09.01.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.121 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департамента патрульної поліції Національної поліції України (03048 м. Київ вул. Федора Ернста, 3, ) на користь держави судовий збір у розмірі 420грн.40коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

СуддяО. І. Кузьміна