Справа № 404/1340/20
Суддя: Бершадська О. В.
Дата ухвалення: 2020-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/1340/20
Номер провадження 2-а/404/116/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2020 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Бершадської О.В.

за участі секретаря - Коноваленко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому, за правилами спрощеного провадження, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Майфат Романа Володимировича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача- Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року позивач звернувся в суд із адміністративним позовом, яким просить скасувати постанову серії ЕАК №2150759 від 23.02.2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, провадження у справі закрити, в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Позовну заяву мотивує тим, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм КУпАП, ґрунтується на необґрунтованих та бездоказових припущеннях відповідача. Так, при винесенні даної постанови, відповідач всупереч норм законодавства та його вимог протоколу про адміністративне правопорушення не склав. Контроль швидкості повинен відбуватися лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відповідної фіксації, а саме дорожнім знаком 5.70 Фото-відеофіксування порушень Правил дорожнього руху, в іншому разі такі обставини трактуватимуться як порушення суб`єктом владних повноважень ч. 2 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію»). Наголошує, що вимірювання перевищення обмеження швидкості проводилось працівниками поліції за допомогою лазерного пристрою ТгuСАМ 0007 03 Бк/ва00140 не в автоматичному вигляді з стаціонарним монтування, а з триманням його в руках, що безумовно свідчить порушення відповідачем ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію». Тобто, даний пристрій ТгuСАМ при проведенні автоматичної фіксації швидкості не міг триматися у руках інспектора поліції, а повинен був стаціонарно монтуватися як це передбачено ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію».

Вважає, що відповідачем не надано жодного доказу порушення ним Правил дорожнього руху.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Бершадську О.В. для розгляду справи про скасування постанови.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03 березня 2020 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження. Розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження. Призначено судове засідання, з викликом сторін.

На підставі ч. 2 ст. 49 КАС України, до участі в адміністративній справі залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача- Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції.

01 квітня 2020 року до суду надійшов відзив відповідача поліцейського роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Майфат Романа Володимировича на адміністративний позов, згідно якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог, так як вважає їх безпідставними та необґрунтованими, оскільки позивач не надав суду необхідних належних та допустимих доказів, якими мотивує обставини, викладені у позові. Вважає, що оскаржувана постанова складена ним у відповідності до вимог Інструкції. Так, він представився позивачу, роз`яснив суть скоєного ним правопорушення, ознайомив з даними, які було зафіксовано на лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів ТгuСam LТІ 20/20 №ТС000703, роз`яснив права передбачені ст. 63 Конституції України та положення ст.ст. 268, 307, 308 КУпАП. Позивач скористався своїми правами у повній мірі та на власний розсуд.

Ним при розгляді справи та прийнятті рішення було взято до уваги і розглянуто усі наявні докази у встановленому законом порядку і спосіб відповідно до ст.251, 252 КУпАП.

З відеозапису візуально встановлено, що розгляд справи відбувається в населеному пункті. Лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів ТгuСam LТІ 20/20 має сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 року № UA-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань, Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний ТгuСam LТІ 20/20, який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12. Згідно даних свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/16811 від 23 жовтня 2019 року, виданого Державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів», лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів ТгuСam LТІ 20/20 №ТС000703 є придатним до застосування та підлягає наступній повірці 23.10.2020 року, максимальна допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимі складає ± 2 км/год.

Крім того, знак 5.70, на відсутність якого вказує позивач, несе лише рекомендаційний характер, жодним нормативно-правовим актом не визначений обов`язок використовувати технічний прилад ТгuСam LТІ 20/20 з встановленням відповідного дорожнього знаку. З 11.02.2019 року в Кіровоградській області на автомобільній дорозі М-04 «Знам`янка-Луганськ- Ізварине» від 4 по 39 км впроваджено застосування пристрою вимірювання швидкості TruCAM. Дана інформація оприлюднена на офіційному сайті Департаменту патрульної поліції - patrol.polsce.gov.ua, є загальнодоступною, актуальною та поширена через засоби масової інформації. Обов`язок учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху кореспондується із завданням поліції здійснювати за цим контроль. Сама по собі непоінформованість водія про здійснення поліцейськими контролю за дотриманням учасниками дорожнього руху швидкісного режиму не спростовує факту скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Посилання позивача на те, що працівниками поліції протиправно не складався протокол про адміністративне правопорушення, що не дає підстав для складення постанови, а тим більше на місці вчинення правопорушення -не відповідають нормам чинного законодавства, тому є необґрунтованими.

В судове засідання позивач подав заяву про підтримання заявлених позовних вимог та розгляд справи у його відсутності на підставі наявних у ній матеріалів.

Відповідач- поліцейський роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції сержант поліції Майфат Р.В. в судове засідання не з`явився, повідомлявся належно.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, її представик в судове засідання не з`явився, повідомлявся належно, письмових пояснень не подав.

Частиною 4 статті 229 КАС України встановлено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали( в тому числі диск з електронними доказами), суд вважає, що у задоволенні заявлених вимог слід відмовити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23 лютого 2020 року, 14:27:50 хв., ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Volkswagen passat, д.н.з. НОМЕР_1 в населеному пункті м. Олександрія зі швидкістю 96 км/год., перевищивши обмеження швидкості на 46 км/год., швидкість вимірювалась ТгuСam 000703 Бк/ва00140, чим порушив п. 12.4 ПДР України порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозвол. швид. не більше 50 км/год.).

По факту вчинення правопорушення 23 лютого 2020 року поліцейським роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Майфат Р.В. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2150759, якою прийнято рішення до ОСОБА_1 застосувати адміністративне стягнення -штраф у розмірі 255,00 грн. за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП (а.с.8).

У відповідності до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути притягнутий заходам адміністративного примусу у зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху (далі - Правила), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 12.4 ПДР України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Населений пункт - забудована територія, в`їзди на яку і виїзди з якої позначаються дорожніми знаками 5.45, 5.46, 5.47, 5.48 (пункт 1.10 ПДР). Дорожній знак 5.45 "Початок населеного пункту" визначає найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах (підрозділ 5 розділу 33 ПДР).

За приписами ч. 1 ст. 122 КУпАП , перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Частиною 1 ст. 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені в тому числі і ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Статтею 258 КУпАП визначаються перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Так, приписами даної норми визначено, що протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п`ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Частиною 2 ст. 257 КУпАП також передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

На підставі вище вказаного, суд зазначає, що інспектором, як посадовою особою Управління, було правомірно розглянуто справу про адміністративне правопорушення та винесено постанову на місці вчинення правопорушення.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тож, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Так, частиною 1 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

На підтвердження своєї позиції відповідач надав відеофіксацію, що здійснено на нагрудний відео реєстратор та в подальшому записано на носії інформації DVD-R диск, фотофайли із лазерного вимірювача швидкості, розташування екіпажу під час фіксування правопорушення, з яких вбачається, що транспортний засіб Volkswagen passat, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував позивач ОСОБА_1 рухався в населеному пункті м. Олександрія зі швидкістю 96 км/год., перевищивши обмеження швидкості на 46 км/год (а.с. ).

У відповідності до Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/16811, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 серійний номер ТС000703 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач. Вказане свідоцтво чинне до 23.10.2020 року .

Відповідно до географічних координат (широта 48°39'30.1"N і географічна довгота 33°05'22.3"Е), вбачається відображення місця перебування екіпажу поліції в межах населеного пункту, під час фіксування правопорушення відносно позивача. Правопорушення було зафіксоване лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів ТгuСam LТІ 20/20 №ТС000703 та підтверджується роздруківкою файлу з пристрою .

Отже, лазерний вимірювач швидкості ТгuСam LТІ 20/20 №ТС000703 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому, враховується похибка приладу ±2 км/год. в діапазоні від 2 км/год. до 200 км/год.

Отже, фотознімок та відеозапис, здійснений сертифікованим приладом ТгuСam LТІ 20/20 №ТС000703, є отриманими у встановленому законом порядку доказами того, що ОСОБА_1 перевищив дозволену законом швидкість і, відповідно, вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП, тому посилання позивача на те, що він не вчиняв адміністративне правопорушення судом не приймається.

Таким чином, інформація з фотознімку, здійсненого сертифікованим приладом ТгuСam LТІ 20/20 №ТС000703 підтверджує перевищення позивачем швидкості, а географічні координати дозволяють встановити, що правопорушення зафіксоване в межах населеного пункту.

Суд враховує, що позивач не надав жодних доказів на підтвердження обставин щодо не порушення ним вимог п. 12.4 ПДР України, якими він обґрунтовував заявлений позов.

Разом з цим, посилання позивача на відсутність знаку 5.70 «Фото-, відео фіксування порушень Правил дорожнього руху» ні в якому разі не нівелює можливість перевищення учасниками дорожнього руху максимально допустимої швидкості руху.

Тому, з урахуванням положень ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права, вважає за необхідне зазначити, що Європейським судом з прав людини, у рішенні, яке ним було ухвалено 29.06.2007 р. у складі Великої палати у справі «Огаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства», постановив, що будь-яка особа яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди, і ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Крім того, з даного відеозапису та матеріалів справи вбачається, що інспектором дотримана процедура притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

З огляду на вищенаведені фактичні обставини справи, які були встановлені судом, та норми чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, що виникли між сторонами у даній справі, суд вважає, що відповідач під час прийняття постанови серії ЕАК №2150759 від 23.02.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинене ним правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, яка є предметом оскарження у даній справі, діяв в межах повноважень та у спосіб, який визначено чинним законодавством України, що свідчить про відсутність підстав для скасування такого рішення суб`єкта владних повноважень.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 2, 8, 9, 72-77, 241-246, 250, 271, 272, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Майфат Романа Володимировича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача- Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення- залишити без задоволення, а постанову поліцейського роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Майфат Романа Володимировича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2150759 від 23.02.2020 року відносно ОСОБА_1 - залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

відповідач: поліцейський роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції сержант поліції Майфат Роман Володимирович, місцезнаходження: вул. Юрія Бутусова, 22-б, м. Кропивницький;

третя особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції, місцезнаходження: вул. Юрія Бутусова, 22-б, м. Кропивницький.

Повне судове рішення складено 06.05.2020 року

Суддя Кіровського О. В. Бершадська

районного суду

м.Кіровограда