Справа № 640/9417/19
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2020-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2020 року м. Київ № 640/9417/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Шевченко Н.М., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами Приватного підприємства «РЕМВОДПЛАСТ ПЛЮС» до Головного управління ДПС в м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов Приватного підприємства «РЕМВОДПЛАСТ ПЛЮС» (позивач, ПП «РЕМВОДПЛАСТ ПЛЮС») до Головного управління ДПС в м. Києві (відповідач, ГУ ДПС в м. Києві), у якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві № від 07.03.2019.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням відповідач наклав штрафні санкції за прострочення реєстрації податкових накладних в ЄРПН, без урахування факту, що такі податкові накладні складені на постачання послуг неплатнику податків та не підлягають наданню отримувачу (покупцю), що є виключенням у розумінні ст. 1201 ПК України із норми про накладення штрафу за порушення строків реєстрації в ЄРПН.

У відзиві відповідач не погоджується із доводами, викладеними у позові, зазначаючи про те, що для звільнення від відповідальності, передбаченої ст. 1201 ПК України необхідна наявність одночасно двох складових: (1) податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю); (2) складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Вивчивши наявні у матеріалах справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд зазначає наступне.

За результатами камеральної перевірки ПП «РЕМВОДПЛАСТ ПЛЮС» складено акт № 757/26-15-12-07-20/34456142 від 07.02.2019 (акт від 07.02.2019), яким встановлено порушення позивачем граничних строків реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

На підставі акту від 07.02.2019 позивачу надіслано податкове повідомлення-рішення № від 07.03.2019 на суму 202 821,40 грн за затримку реєстрації податкових накладних на 15 і менше календарних днів у розмірі 10 % на суму ПДВ за наступним списком:

- № 2 від 05.01.2017, зареєстровану 06.02.2017 із затримкою у 6 днів;

- № 17 від 23.10.2017, зареєстровану 18.11.2017 із затримкою у 3 дні;

- № 34 від 28.12.2018, зареєстровану 17.01.2019 із затримкою у 2 дні;

- № 23 від 26.12.2018, зареєстровану 17.01.2019 із затримкою у 2 дні;

- № 33 від 28.12.2018, зареєстровану 18.01.2019 із затримкою у 3 дні;

- № 8 від 10.05.2018, зареєстровану 08.06.2018 із затримкою у 8 днів;

- № 4 від 12.09.2018, зареєстровану 08.10.2018 із затримкою у 8 днів.

У відповідь на скаргу позивача, отриману 25.03.2019 на податкове повідомлення-рішення, рішенням Державної фіскальної служби України від 21.05.2019 ППР № від 07.03.2019 залишено без змін, скаргу без задоволення.

Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням № від 07.03.2019 позивач звернувся до суду. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1- 2 ст. 7 КАС України встановлено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Спірні правовідносини регулюються Податковим кодексом України (ПК України) та Порядком заповнення податкової накладної, затверджений наказом Міністерства фінансів України № 1307 від 31.12.2015 (Порядок № 1307) у редакціях, чинних на дату винесення оскаржуваного рішення.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 ст. 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Таким чином, згаданим пунктом встановлені граничні строки реєстрації та обов`язок зареєструвати податкові накладні, включаючи ті, що не надаються покупцю, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За приписами п. 1201.1ст. 1201 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Із матеріалів справи убачається, що спір виник через відмінне трактування виключення, що міститься у згаданій статті: «крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою».

Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 13.08.2019 у справі № 2040/7988/18 надав правову оцінку згаданому питанню, виходячи з аналізу наступного.

З 01.01.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні», яким були внесені зміни, зокрема, і до статті 1201 ПК України. Ця норма зазнала змін, зокрема, щодо сфери своєї дії та з 01.01.2017 передбачає, що штрафи не застосовуються виключно щодо «податкової накладної, що не видається одержувачеві (покупцеві), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: звільнених від оподаткування або оподатковуваних за нульовою ставкою».

Для з`ясування дійсної мети законодавця слід звернутися до Пояснювальної записки до проекту Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України», зміст якої свідчить, що метою зазначеного законопроекту є покращення інвестиційного клімату в Україні за рахунок спрощення податкової системи та адміністрування податків, що матиме позитивний вплив на економічне зростання, залучення інвестицій та створення нових робочих місць. Законопроектом пропонується внести ряд змін до Податкового кодексу України, якими передбачається в частині податку на додану вартість, зокрема, збільшення терміну реєстрації податкових накладних та розрахунку коригування до таких податкових накладних в ЄРПН (з 180 до 365 календарних днів) із одночасним встановленням штрафу щодо відсутності такої реєстрації у розмірі 50% від суми ПДВ, а також встановлення штрафу при порушенні термінів реєстрації всіх податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, в тому числі, складених на адресу неплатникам податку (за виключенням певних операцій).

При цьому, як слідує з порівняльної таблиці до проекту Закону, в першій редакції змін до статті 1201 ПК України виключення стосувалися лише операцій, які оподатковуються за нульовою ставкою. Комітет Верховної Ради України з питань податкової та митної політики на своєму засіданні 5 грудня 2016 року (протокол № 55) розглянув проект Закону та вніс пропозиції, зокрема, щодо змін до статті 1201, запропонувавши в абзаці десятому слова «складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які оподатковуються за нульовою ставкою)» замінити словами «складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування, які оподатковуються за нульовою ставкою)».

Таким чином, висновок Верховного Суду у згаданій постанові стосовно винятків із загального правила, сформованого у ст. 1201 ПК України, ґрунтується на тому, що виключні випадки звільнення від відповідальності за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних стосуються реєстрації двох видів податкових накладних: 1) яка не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування; 2) яка не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій, які оподатковуються за нульовою ставкою. Тобто для застосування виключень і звільнення від відповідальності обов`язковою умовою є звільнення операції від оподаткування або її оподаткування за нульовою ставкою.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи податкові накладні, порушення строку реєстрації яких призвело до накладення штрафу за оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, суд зазначає наступне.

Пунктом 16 Порядку № 1307 визначений порядок заповнення табличної частини податкової накладної, яка складається з розділів А та Б.

До графи 8 розділу Б вносяться дані про код ставки податку на додану вартість, за якою здійснюється оподаткування операцій з постачання товарів/послуг, що постачаються.

У графі 8 зазначається код ставки: 20 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за основною ставкою; 7 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за ставкою 7 відсотків; 901 - у разі здійснення операцій з вивезення товарів за межі митної території України, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою; 902 - у разі здійснення операцій з постачання на митній території України товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою; 903 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування.

Таким чином, з урахуванням висновків Верховного Суду в постанові від 13.08.2019 у справі № 2040/7988/18 у податковій накладній, до якої застосовується виключення із правила про накладення штрафу за порушення строків реєстрації в ЄРПН, у графі 8 розділу Б має бути зазначений один із кодів ставки: 901, 902 або 903.

Із долучених до позовної заяви копій податкових накладних убачається, що код ставки визначений як « 20» - операції, що підлягають оподаткуванню за основною ставкою.

Аналогічно, у розділі А податкових накладних, куди вносяться узагальнюючі дані за операціями, на які складається така податкова накладна, зазначено обсяги постачання за основною ставкою (20).

Оскільки відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України платник податку самостійно складає податкові накладні, він відповідає за правильність даних, внесених у такі накладні. З урахуванням того, що позивач не сперечається з приводу правильності заповнення накладних, не оскаржує правомірність оцінки контролюючим органом внесених у такі накладні дані, суд констатує відсутність одночасно двох критеріїв, передбачених ст. 1201 ПК України: (1) накладна не надається отримувачу (покупцю) та (2) складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Слід також зазначити, що податкові накладні № 2 від 05.01.2017, № 8 від 10.05.2018, № 4 від 12.09.2018, які зареєстровані із порушенням строків та увійшли до складу акту перевірки в частині виявлених порушень, складені на постачання послуг платникам податку на додану вартість, та не стосуються жодного із необхідних критеріїв для звільнення від понесення відповідальності за прострочення реєстрації таких накладних.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 90 КАС України Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

З урахуванням викладеного вище, проаналізувавши наявні у матеріалах справи документи, норми податкового законодавства, на які посилається позивач та висновки Верховного Суду України, що обов`язкові для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права та враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права (ч. ч. 5, 6, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»), суд дійшов до висновку про відсутність протиправних дій відповідача щодо винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № від 07.03.2019.

За таких обставин, суд не убачає підстав для задоволення позову ПП «РЕМВОДПЛАСТ ПЛЮС».

Керуючись статтями 77, 90, 139, 241- 247, 250, 255, 293, 295- 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ПП «РЕМВОДПЛАСТ ПЛЮС» відмовити.

Позивач: Приватне підприємство «РЕМВОДПЛАСТ ПЛЮС» (01042, м. Київ, вул. Іоанна Павла ІІ, будинок 3, ).

Відповідач: Головне управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19, ).

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України та може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295- 297 КАС України із урахуванням п. 3 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Н.М. Шевченко