Справа № 420/7371/19
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2020-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7371/19
УХВАЛА

08 травня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Потоцької Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження клопотання ОСОБА_1 за вхід. № 17073/20 від 29.04.2020 р. про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа №420/7371/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною відмови, зобов`язання здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10.02.2020 р. позовна заява ОСОБА_1 задоволена повністю.

Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період з 04.12.2018 року по 31.12.2018 року на підставі довідки Апеляційного суду Донецької області про розмір суддівської винагороди №3.5-13/21/2018 від 19.12.2018 року та за період з 01.01.2019 року по 31.01.2019 року на підставі довідки Апеляційного суду Донецької області №3.5-08/47/2019 від 21.01.2019 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% від суддівської винагороди працюючого судді за період з 04.12.2018 року по 31.12.2018 року на підставі довідки Апеляційного суду Донецької області про розмір суддівської винагороди №3.5-13/21/2018 від 19.12.2018 року та з 01.01.2019 року по 31.01.2019 року на підставі довідки Апеляційного суду Донецької області №3.5-08/47/2019 від 21.01.2019 року, без обмеження граничного розміру, з урахуванням раніше виплачених сум.

29.04.2020 року через канцелярію суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання в порядку ст. 382 КАС України, в якому заявник просить:

встановити судовий контроль за виконанням судового рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2020 року у справі № 420/7371/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та відшкодування судових витрат.

Вказана заява обґрунтована наступним 31.03.2020 року копія судового рішення отримана рекомендованим листом ГУ ПФУ в Одеській області для виконання.

16.04.2020 року отриманий лист від ГУ ПФУ в Одеській області де визначено, що на підставі зазначеного рішення суду пенсію перераховано, борг за період з 04.12.2018 року по 31.01.2019 року становить 17 407,06 грн., але виплата не зроблена.

До теперішнього часу рішення суду не виконується, у зв`язку з чим, вважаю за необхідне, у відповідності до ст. 382 КАС України, встановити судовий контроль за виконанням судового рішення.

Розглянувши подану заяву суд приходить до висновку про наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Згідно зі ст. 1291Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях по справах «Іммобільяре Саффі проти Італії», «Горнсбі проти Греції», «Жовнер проти України», «Бурдов проти Росії», «Ясіун`єне проти Литви», «Руйану проти Румунії» наголошує на тому, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6.

При цьому, Європейський суд з прав людини зазначає, що адміністративні органи є складовою держави, яка керується принципом верховенства права, а відтак інтереси цих органів збігаються з необхідністю належного здійснення правосуддя. Якщо адміністративні органи відмовляються або неспроможні виконати рішення суду, чи навіть зволікають з його виконанням, то гарантії, надані статтею 6 стороні на судовому етапі, втрачають свою мету.

У контексті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 виконання судового рішення, прийнятого будь-яким судом, має розглядатися як складова "судового розгляду".

Отже, механізм ефективного судового захисту обумовлює у необхідних випадках застосування процедури виконання рішень суду.

Приписами статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 382 КАС України, суд який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу вказаної норми вбачається, що встановлення судового контролю за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі, є правом, а не обов`язком суду.

Отже, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах є саме диспозитивним правом суду, яке може використовуватись в залежності від наявності об`єктивних обставин, що підтверджені належними та допустимими доказами. Це виключно як певна (можливо, виняткова) міра впливу на той чи інший орган влади. Застосування наведеної норми - це прерогатива суду.

Відтак, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів ст. 382 КАС України можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, враховуючи те, що в контексті розуміння вимог чинного законодавства дії суб`єкта владних повноважень - це активна поведінка суб`єктів владних повноважень, яка може мати вплив на права, свободи та інтереси фізичних та/чи юридичних осіб.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, відповідач при виконанні рішення суду від 10.02.2020 року у справі № 420/7371/19 як орган державної влади зобов`язаний діяти лише в межах чинного законодавства.

Як вбачається з листа ГУ ПФУ в Одеській області від 13.04.2020 року № 2801-2687/Л-02/8-1500/20, на підставі зазначеного рішення суду пенсію перераховано, борг за період з 04.12.2018 року по 31.01.2019 року становить 17 407,06 грн.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду" передбачено, що для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили ' здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого цією постановою.

Відповідно до вказаного Порядку виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів боржнику.

Оскільки згідно з абз. 2 п. 2-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, рішення про виплату доплати за період з 04.12.2018 по 31.01.2019 в сумі 17 407,06 грн. буде прийнято відповідно до вищезазначеного Порядку.

Отже, рішення суду від 10.02.2020 року не виконано.

На підставі викладеного, беручи до уваги невиконання ГУ ПФУ в Одеській області, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.02.2020 по справі № 420/7371/19, яке набрало законної сили суд, приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення судового контролю.

Керуючись ст. 2, 6, 7, 14, 44, 256, 382, 295, 297 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 за вхід. № 17073/20 від 29.04.2020 р. про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення - задовольнити.

Встановити судовий контроль за виконанням рішення Одеського окружного адміністративного суду шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області подати до суду у місячний строк звіт про виконання рішення суду по справі № 420/7371/19 з дня набрання законної сили ухвалою суду.

Ухвала набирає законної сили відповідно до вимог ст. 256 КАС України та може бути оскаржена у порядку та строки визначені статтею 295, 297 КАС України.

Пунктом 15.5 розділу VII «Перехідні положення» КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Головуючий суддя Потоцька Н.В.