Справа № 466/10594/19
Суддя: Глинська Д. Б.
Дата ухвалення: 2020-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«07» травня 2020 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Глинської Д.Б.

при секретарі Лань М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області, третя особа - інспектор Управління патрульної поліції у Львівській області Алфавіцький Мирослав Степанович про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

26 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Управління патрульної поліції у Львівській області, третьої особи - інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області Алфавіцького Мирослава Степановича, в якій він просить суд постановити рішення, яким визнати дії інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області Алфавіцького Мирослава Степановича протиправними та скасувати постанову серії ДП18 № 433746 по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у розмірі 510 грн.

В обгрунтування своїх вимог зазначає, що постановою в справі про адміністративне правопорушення від 20 грудня 2019 року, винесеною інспектором Управління патрульної поліції у Львівській області Альфавіцьким М.С., притягнуто його, ОСОБА_2 , до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Вважає, що вказана постанова є незаконною та винесена з порушенням норм чинного законодавства, а відтак підлягає скасуванню з наступних підстав: не встановлення необхідних для вирішення справи обставин, недоказаність встановлених обставни, невідповідність висновків обставинам справи, так як він, ОСОБА_2 , не порушував правила дорожнього руху та повідомив про це одразу інспектора патрульної поліції.

Крім того, інспектор патрульної поліції Альфавіцький М.С. порушив його права, зокрема, не ознайомив його з доказами факту правопорушення та не відреагував на його клопотання скористатися правовою допомогою.

Інспектор патрульної поліції Альфавіцький М.С. при винесенні постанови не керувався жодними допустими доказами, які б підтверджували його вину у скоєнні правопорушення, так як не розібрався у ситуації і не намагався цього зробити.

Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, яке передбачене ч.3 ст. 122 КУпАП, а оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою, не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних, достовірних та достатніх доказів, та такою, що порушує його права та інтереси.

Зважаючи на вищевикладене, просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 16 січня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

У визначений в ухвалі від 16 січня 2020 року строк від відповідачів відзив не надійшов.

У судове засідання, яке було призначено на 07 травня 2020 року о 16.00 год., позивач ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про місце, час та дату розгляду справи. Однак, позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву, з якої вбачається, що він підтримує позов та просить розглянути справу за його відсутності.

Представник Управління патрульної поліції у Львівській області, третя особа - інспектор Управління патрульної поліції у Львівській області Альфавіцький М.С. повторно не з`явилися в судове засідання, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце слухання справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Згідно із вимогами ч.1 ст.205 КАС України суд вважає за можливе розглядати справу по суті у їх відсутності на підставі наявних в справі матеріалів.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши зібрані в справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В судовому засіданні встановлено, що 20 грудня 2019 року інспектором патрульної поліції Альфавіцьким М.С. було винесено оскаржувану постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 433746, згідно з якою позивач ОСОБА_1 був визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП, та притягнутий до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Згідно з вищевказаної постанови позивач ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки автомобілем марки «Hyundai i10», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 20 грудня 2019 року о 12.30 год. по вул. Б. Хмельницького, 253 у м. Львові здійснив рух по смузі для маршрутних транспортних засобів, чим порушив п. 17.1 ПДР.

Ці обставини підтверджуються долученою до справи копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 433746 від 20 грудня 2019 року.

Відповідно до ч.2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно з ч.4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частини першої статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Крім того, згідно з частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до частин третьої - п`ятої статті 77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 90 КАС України, відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідачем не надано належних доказів на підтвердження вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП. В оскаржуваній постанові відсутні посилання на докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно з п.24 Постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звернено увагу на неприпустимість спрощеного підходу до розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності.

Незважаючи на вказані обставини, відповідачем не надано суду достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, документів (матеріалів), на підставі яких було прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. В матеріалах справи відсутні показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає серед іншого рішення про скасування постанови і закриття справи.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийнятим без повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Разом з тим, що стосується вимоги позивача про визнання противоправними дій інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області Алфавіцького Мирослава Степановича, суд дійшов до висновку про відмову в цій частині, оскільки в ч. 3 ст. 286 КАС України наведено вичерпний перелік способів захисту порушеного права судом за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, яким не передбачено заявлений позивачем спосіб захисту у виді визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень.

З урахуванням зазначених вище обставин та досліджених доказів, суд дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

На підставі ст.55 Конституції України, ст.9, п.1 ст.247, ст.251, ст.289, ч.1 ст.293 КУпАП, та керуючись ст.ст. 9, 72, 73, 74, 77, 229, 242, 243 -246, 286 КАС України,

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ДП18 № 433746 від 20 грудня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн. (п`ятсот десять гривень) за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП, та провадження в справі про адміністративне правопорушення - закрити.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути повністю або частково оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вказані строки продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Учасники процесу:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП, місце знаходження: м. Львів, вул. Перфецького, буд. 19;

третя особа: інспектор Управління патрульної поліції у Львівській області Альфавіцький Мирослав Степанович, службова адреса: м. Львів, вул. Перфецького, буд. 19.

Суддя Д. Б. Глинська