Справа № 205/9951/19
Суддя: Басова Н. В.
Дата ухвалення: 2020-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

30.04.2020 Єдиний унікальний номер 205/9951/19
Єдиний унікальний номер № 205/9951/19
Провадження № 2а/205/10/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2020 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючої судді - Басової Н.В., за участю секретаря судового засідання - Піменової М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 2-ої роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Гедзуна Максима Васильовича, третя особа - Департамент патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі, -

ВСТАНОВИВ:

19 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом, у якому просить суд скасувати постанову № ЕАК № 1671610 від 26 жовтня 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП. Позовна заява обґрунтована тим, що позивачем порушено ПДР та перевищено швидкість руху на 28 км/год не навмисно, оскільки через погану видимість, а також через те, що знак, який позначає межі населеного пункту був закритий припаркованими біля нього фурами, позивач не встиг зменшити швидкість руху автомобіля. Окрім того, зазначає, що інспектором порушено процедуру розгляду даної категорії справ, а також те, що інспектор не мав права використовувати прилад із функціями фото- та відеофіксації не у автоматичному режимі.

Відповідач надав суду відзив на позов з проханням відмовити в задоволенні позову, оскільки постанова про накладення адміністративного стягнення на відповідача є законною та обґрунтованою, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується фотознімками, зробленими за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LT1 20/20 (серійний номер ТС000657), який отримав Сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки та пройшов повірку, отже є придатним для застосування.

Третя особа надала суду пояснення до позову, в яких посилаючись на безпідставність заявлених вимог, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач ОСОБА_1 надав суду заяву, в якій просить суд справу розглядати за його відсутності та позовні вимоги задовольнити.

Відповідач інспектор 2-ої роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Гедзун М.В. у своєму відзиві на позов просив справу розглядати за його відсутності та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи Департаменту патрульної поліції Національної поліції України у своїх поясненнях на позов просив справу розглядати за його відсутності та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист

Суд, з`ясувавши обставини по справі, перевіривши їх наданими доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В ході судового розгляду встановлено, що постановою серії ЕАК № 1671610 від 26 жовтня 2019 року, прийнятою інспектором 2-ої роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Гедзуном М.В. на позивача накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в сумі 255,00 грн.

Відповідно до зазначеної постанови про адміністративне правопорушення, 26 жовтня 2019 року о 16:33 год. в с. Миколаївка, вул. Магістральна, 2, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем АЗЛК 2141, р/н НОМЕР_1 , порушив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 28 км/год, швидкість вимірювалась приладом «Трукам» ТС000657, чим порушив п. 12.4 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с.7).

Суд зазначає, що Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини дано офіційне тлумачення положенню частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення». Конституційний Суд України зазначив, що в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Проте, з 08 серпня 2015 року (тобто після ухвалення Конституційним Судом України вказаного вище Рішення) набрав чинності Закон України № 596-УІІІ від 14.07.2015 року, яким внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення. Цими змінами законодавець наділив органи Національної поліції правом розглядати справи про адміністративні правопорушення, у тому числі, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв (стаття 222 КУпАП). Справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, розглядаються за місцем оброблення та обліку таких правопорушень (стаття 276 КУпАП). Наведеним вище Законом України № 596-УІІІ від 14.07.2015 року внесені зміни і до статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в якій визначені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Так, законодавець звільнив Національну поліцію від обов`язку по складанню протоколу у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до її компетенції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. При цьому, уповноважені органи (посадові особи) отримали право на місці вчинення правопорушення виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Слід також зазначити, що Законом № 596-УІІІ від 14.07.2015 року законодавець позбавив осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху права на складання протоколу, віднісши їх розгляд до скороченого провадження.

Аналізуючи наведені вище норми Кодексу України про адміністративні правопорушення в редакції, чинній на час вчинення спірних дій та прийняття спірної постанови (14.05.2017 року), суд дійшов висновку, що працівники органів і підрозділів Національної поліції з 08 серпня 2015 року наділені Законом № 596-УІІІ від 14.07.2015 року правом розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення, у тому числі, на місці вчинення правопорушення. Закон № 596-УІІІ від 14.07.2015 року не визнаний неконституційним, а відтак, є обов`язковим до виконання, як нормативно-правовий акт вищої юридичної сили.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

Таким чином, Гедзуном М.В. при розгляді справи про адміністративне правопорушення додержано вимог чинного законодавства, яким врегульовано порядок розгляду таких справ.

Стосовно посилань позивача на те, що відповідач не має права використовувати прилад «Трукам», суд зазначає наступне.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № UА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року № 1362 пристрій TruCam був виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки.

Проте, чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Тобто, вказана процедура проводилась виключно відносно тих засобів вимірювальної техніки, які планувалося виробляти в Україні або ввозити на територію України відповідними партіями.

Суд звертає увагу, що така процедура як «сертифікація» взагалі не міститься в нормах чинного законодавства України.

Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05 квітня 2012 року № 437 і становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року № 193.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/13724, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 21 грудня 2019 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20 № ТС000657 є придатним до застосування.

Необхідно зазначити, що можливість використання виробу «TruCam LTІ 20/20» виробництва LaserTechnologyInc. також підтверджується наявністю виданого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27 вересня 2018 року № 04/02/03/-3G08, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Використання лазерного вимірювача швидкості TruCam органами Національної поліції України, а саме працівниками управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції започатковано листом першого заступника начальника ДПП Білошицького О.Г. від 04 жовтня 2018 року. Місце для роботи з приладом позначено відповідними дорожніми знаками з метою інформування учасників дорожнього руху про проведення вимірювання швидкісного режиму.

Таким чином, лазерні вимірювачі швидкості TruCam, які були введені в експлуатацію до моменту виключення їх з Державного реєстру, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх повірки. Наявним свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/13554 підтверджено придатність лазерного вимірювача швидкості TruCam LT1 20/20 № ТС000657 до застосування.

За таких обставин та враховуючи наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що відповідач під час винесення оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Водночас, як вбачається з позовної заяви, позивач не заперечує факт порушення швидкісного режиму, проте зазначає, що внаслідок туману, а також через те, що знак, який позначає межі населеного пункту був закритий припаркованими біля нього фурами, він не встиг зменшити швидкість руху автомобіля.

Після того, як позивач зорієнтувався, що знаходиться в населеному пункті, він зменшив швидкість, проте його одразу зупинив співробітник поліції.

На підставі п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Встановлено, що позивач порушив дозволену швидкість руху в населеному пункті на 28 км./год.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи обставини, які призвели до порушення позивачем швидкісного режиму на 28 км/год, а також факт того, що жодних наслідків дане порушення ПДР не мало, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, а саме скасуванню постанови про накладення адміністративного стягнення від 26 жовтня 2019 року в частині накладення штрафу та обмеження усним зауваженням.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 55 Конституції України, ст. ст. 9-11, 22, 122, 247, 251, 280, 293 КУпАП, ст.ст. 5, 7-10, 72, 77, 139, 229, 241-246, 250, 286 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора 2-ої роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Гедзуна Максима Васильовича, третя особа - Департамент патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі, - задовольнити частково.

Постанову інспектора 2-ої роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Гедзуна Максима Васильовича серії ЕАК № 1671610, винесену 26 жовтня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП - змінити.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КупАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративного стягнення у виді штрафу і обмежитись усним зауваженням.

В іншій частині позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Басова