Справа № 826/8518/18
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2020-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2020 року м. Київ № 826/8518/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Каракашьяна С.К., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Укрцемремонт»
доГоловного управління Державної фіскальної служби у м. Києві
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрцемремонт» (далі-позивач/ ТОВ «Укрцемремонт») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - відповідач/ ГУ ДФС у м. Києві), в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 08.02.2018 №, №.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що висновки контролюючого органу, на яких ґрунтуються оскаржувані податкові повідомлення-рішення є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки позивачем сплачено суми податку у встановлений строки та у відповідному розмірі.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, вказавши про правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, прийнятих у межах наданих контролюючому органу повноважень, у зв`язку з виявленими під час перевірки порушеннями вимог податкового законодавства з боку позивача.

Справа розглянута у порядку письмового провадження з урахуванням положень пункту 10 частини першої статті 4, частини четвертої та п`ятої статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Співробітниками Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві проведено камеральну перевірку дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати податку на додану вартість до бюджету ТОВ «Укрцемремонт» (), результати якої оформлені актом від 24.01.2018 №975/26-15-12-13-20 (акт перевірки).

Згідно висновків акту перевірки, перевіркою встановлено порушення ТОВ «Укрцемремонт» граничних строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість, передбачених п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України.

На підставі акту перевірки від 24.01.2018 №975/26-15-12-13-20, Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві прийняті податкові повідомлення рішення від 08.02.2018:

- №, відповідно до якого, за затримку сплати грошового зобов`язання в сумі 308867,80 грн., до позивача застосовані штрафні санкції у розмірі 10% в сумі 30886,78 грн.;

- №, відповідно до якого, за затримку сплати грошового зобов`язання в сумі 936741,1 грн., до позивача застосовані штрафні санкції у розмірі 20% в сумі 187348,22 грн.

Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Згідно пп. 16.1.4 п. 16.4 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 31.1 ст. 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

За приписами пунктів 36.1, 36.2 ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором.

Пунктами 38.1 ст. 38 ПК України передбачено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

В свою чергу, відповідно до п. 14.1.39 ст 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно п. п. 14.1.156, 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк); податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

У відповідності з абз. 1 та абз. 4 п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 203.1 статті 203 Податкового кодексу України передбачено, що податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Відповідно до положень пункту 203.2 цієї статті, сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Згідно з п. 131.2 ст. 131 ПК України при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, насамперед зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. При повному погашенні суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, зараховуються у рахунок погашення штрафів, і лише в останню чергу зараховуються в рахунок пені.

За приписами п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності (пп. 14.1.265 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Відповідно до п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

З матеріалів справи вбачається, ТОВ «Укрцемремонт» подано податкову декларацію з податку на додану вартість за лютий 2015 року (№ від 20.03.2015).

На обґрунтування правомірності застосування відносно позивача штрафних санкцій за несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобов`язання, відповідач зазначає, згідно поданої декларації з ПДВ (№ від 20.03.2015), позитивне значення між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду) (рядок 18 декларації) становить 112306,00 грн., строк сплати 30.03.2015, яку частково погашено 30.03.2015 за рахунок переплати у розмірі 3404,00 грн. Таким чином, як зазначає контролюючий орган, станом на 30.03.2015, відповідно до даних інтегрованої картки платника податку ТОВ «Укрцемремонт» заборгованість склала 108902,00 грн. , з огляду на вказане, у позивача на кожну дату несплати узгодженого податкового зобов`язання згідно черговості виникає сума податкового боргу.

Натомість, судом встановлено 01.04.2015р. ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві сформовано на адресу позивача податкову вимогу від 01.04.2015р. №8867-25, відповідно до якої зобов`язано позивача сплатити суму податкового боргу зі сплати ПДВ у розмірі 112 306,00 грн., а також зі сплати авансових внесків з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 871,00 грн., а загалом у розмірі 113 177,00 грн. Також 01.04.2015р. прийнято рішення про опис майна у податкову заставу №977/26-59-25-01-14.

Вказана податкова вимога від 01.04.2015р. №8867-25 оскаржена позивачем у судовому порядку.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.05.2016 у справі №826/17739/15, ухвалою Київського апеляційного суду м. Києва від 09.08.2016 повернуто апеляційну скаргу ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві, визнано протиправними та скасовано прийняті Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві податкову вимогу від 01.04.2015р. №8867-25 та рішення про опис майна у податкову заставу №977/26-59-25-01-14 від 01.04.2015р.

Відповідно до вказаної постанови, судом встановлено: «позивач виконав усі дії, які від нього залежали для належного виконання податкових зобов`язань, а саме: своєчасно, 30.03.2015р., тобто у строки, встановлені ст.57 ПК України, подав до банківських установ платіжні доручення про перерахування до бюджету грошових зобов`язань по сплаті ПДВ за лютий 2015 року у загальному розмірі 112 306 грн. та по сплаті авансових внесків з податку на прибуток підприємства за березень 2015р. у розмірі 871,00грн.».

Відповідно до п. 60.1. ст. 60 ПК України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо: 60.1.4. рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі;

У відповідності до п. 60.5. ст. 60 ПК України, у випадках, визначених підпунктом 60.1.4 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними у день набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Таким чином, визнання протиправним та скасування податкової вимоги судовим рішенням, що набрало законної сили підтверджує відсутність податкового боргу з ПДВ. Оскільки позивач оскаржив в судовому порядку податкову вимогу, яка скасована судом, то такий борг не створює для платника податків жодних правових наслідків.

Відповідно до наданої інтегрованої картки платника податків, контролюючим органом не приведено у відповідність показники, на підставі яких було здійснено донарахування в інтегрованих картках платника з податку на додану та прийнята податкова вимога.

З наведеного вбачається, матеріалами справи підтверджується, що кошти, які позивач сплачував в рахунок задекларованих податкових зобов`язань по декларації з ПДВ, зараховувались в сплату податкового боргу, який, в свою чергу, скасований в судовому порядку.

Отже, спірні правовідносини свідчать, що відсутність відповідного коригування у інтегрованій картці особового рахунку платника створює ситуацію, за якої кошти позивача, що зараховуються до бюджету з податку, наростаючим підсумком зараховуються на погашення зобов`язань позивача з вказаного податку. Відповідно, у платника постійно виникає недоїмка по сплаті вказаного податку, що призводить до винесення контролюючим органом рішень про застосування штрафних санкцій на підставі даних інтегрованої картки особового рахунку платника.

Відтак, твердження відповідача про порушення позивачем граничних строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість спростовані матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог та наявності правових підстав для їх задоволення та визнає податкові повідомлення-рішення від 08.02.2018 №, № протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 цієї статті).

Відповідно до частини 2 статті 2 названого Кодексу у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи наявні в справі докази в їх сукупності та пояснення сторін, суд доходить висновку, що відповідачем не доведена правомірність своїх рішень, у зв`язку із чим адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Укрцемремонт» підлягає задоволенню.

Згідно з положеннями статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищевикладене, керуючись вимогами ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Укрцемремонт» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 08.02.2018 №, №.

3. Витрати по сплаті судового збору в сумі 3 273,52 грн. (три тисячі двісті сімдесят три гривні 52 коп.) стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Укрцемремонт» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (вул. Шолуденка, 33/19,Київ,Центральна Частина Києва, Київ,04655, )

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя С.К. Каракашьян