Справа № 380/2583/20
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2020-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/2583/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брильовського Р.М. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, у якій просить суд:

- визнати неправомірною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо призначення ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з жовтня 2018 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах починаючи з жовтня 2018 року та провести перерахунок призначеної пенсії зарахувавши до неї період з жовтня 2018 року по лютий 2019 року включно.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у жовтні 2018 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (зі зниженням пенсійного віку), надавши усі необхідні документи. Однак, відповідачем було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії з підстав відсутності пільгового стажу та у зв`язку з відкликанням відповідної заяви для доопрацювання. Позивач стверджує, що заяву про призначення пенсії за віком він не відкликав, тому у відповідача були відсутні підстави для відмови у призначенні йому пенсії. У подальшому, зокрема у квітні 2019 року позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (зі зниженням пенсійного віку). За результатами розгляду цієї заяви відповідач призначив позивачу пенсію з березня 2019 року. Позивач вважає, що звернувся вперше до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (зі зниженням пенсійного віку) саме у жовтні 2018 року, тому пенсія повинна була бути призначена з жовтня 2018 року, а не з березня 2019 року. Відповідні обставини зумовили звернення позивача до суду з цим позовом, оскільки, на думку позивача, відповідач повинен призначити пенсію з жовтня 2018 року та виплатити йому недоплачену суму пенсії. Просить позов задовольнити.

Відповідач у встановлений судом строк подав відзив на позов, у якому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Свої заперечення обґрунтовує тим, що позивач 25.10.2018 звернувся до відповідача із заявою встановленого зразка про призначення пенсії. У подальшому позивач заявою від 19.11.2018 просив повернути документи на доопрацювання. За результатами розгляду відповідної заяви відповідачем було повернуто позивачу документи подані ним для призначення пенсії. 15.04.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою встановленого зразка про призначення пенсії та пакетом документів. За результатами розгляду вказаної заяви рішенням від 18.04.2019 позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах з 01.03.2019 на підставі положень абзацу 24 п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону №1058 після досягнення 51 року. 21.02.2020 позивач звернувся із заявою довільного зразка, у якій просив провести перерахунок пенсії за віком починаючи з часу первісного звернення про призначення пенсії з жовтня 2018 року. За результатами розгляду цієї заяви відповідачем скеровано відповідь від 19.03.2020, у якій повідомлено позивача, що відсутні підстави для проведення перерахунку та виплати пенсії з жовтня 2018 року, оскільки заяву про призначення пенсії було відкликано. Додатково відповідач повідомив, що 25.10.2018 позивачу виповнилось 50 років, а стаж роботи позивача на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 (стаж на підземних роботах) становив 9 років 4 місяці 5 днів. Оскільки, право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 №1058 - IV ''Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" виникає за умови досягнення 50 років і за наявності не менше 10 років стажу на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1, у заявника було відсутнє право на призначення пенсії у віці 50 років. На підставі викладеного, у відповідача відсутні правові підстави для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах починаючи з жовтня 2018 року, просить відмовити у задоволенні позову.

Позивач у встановлений судом строк подав відповідь на відзив, у якій повідомив, що дійсно 25.10.2018 він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (зі зниженням пенсійного віку). Проте, відповідачем не було зараховано до пільгового стажу період роботи з 21.10.1997 по 15.02.2000. З огляду на те, що відповідний період не було зараховано відповідач в оманливий спосіб порекомендував позивачу відкликати відповідну заяву на доопрацювання. Втім жодного доопрацювання не відбулося, а лише призвело до затягування часу у зв`язку з чим пенсію позивачу було призначено із запізненням. Позивач стверджує, що саме його необізнаність та обман з боку відповідача стали підставою для призначення позивачу пенсії із запізнення, що є порушенням його прав як пенсіонера та підлягають захисту в судовому порядку. Просить позов задовольнити, а відзив не брати до уваги.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою судді від 06.04.2020 прийнято позовну заяву до провадження та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за документами наявним у матеріалах справи.

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, підтвердженням чого є наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до частини 5 статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Враховуючи наведене, суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті встановив наступне.

Суд встановив, що ОСОБА_1 25.10.2018 звернувся до Червоноградського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою встановленого зразка про призначення пенсії.

19.11.2018 ОСОБА_1 подав до Червоноградського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області заяву про повернення документів на доопрацювання.

Червоноградський відділ обслуговування громадян (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за результатами розгляду цієї заяви повернув ОСОБА_1 документи подані для призначення пенсії для доопрацювання.

21.02.2020 ОСОБА_1 звернувся із заявою довільного зразка до Червоноградського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, у якій просив провести перерахунок пенсії за віком починаючи з часу первісного звернення про призначення пенсії з жовтня 2018 року.

За результатами розгляду цієї заяви Червоноградський відділ обслуговування громадян (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області скерував на адресу ОСОБА_1 відповідь від 19.03.2020 № 1561-1661/П-02/8-1300/20, у якій повідомив ОСОБА_1 , що відсутні підстави для проведення перерахунку та виплати пенсії з жовтня 2018 року, оскільки заяву про призначення пенсії було відкликано.

Позивач вважає протиправною відмову відповідача призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах з жовтня 2018 року, тому звернувся до суду з цим позовом.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керувався такими нормами законодавства.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 (далі - Закон № 1788-XII) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058-ІV).

Відповідно до пункту «а» статті 13 Закону № 1788-XII право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно із частиною 2 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди, вищезазначеним особам пенсії призначаються за нормами Закону 1058-ІV.

Призначення пенсій на пільгових умовах врегульовано статтею 114 Закону 1058-ІV.

Відповідно до частини 1 статті 114 Закону №1058-IV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу:

з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 20 років 6 місяців у чоловіків і не менше 15 років 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 21 року у чоловіків і не менше 16 років у жінок;

з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 21 року 6 місяців у чоловіків і не менше 16 років 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 22 років у чоловіків і не менше 17 років у жінок;

з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 22 років 6 місяців у чоловіків і не менше 17 років 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 23 років у чоловіків і не менше 18 років у жінок;

з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 23 років 6 місяців у чоловіків і не менше 18 років 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 24 років у чоловіків і не менше 19 років у жінок;

з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 24 років 6 місяців у чоловіків і не менше 19 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:

чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи;

жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Як передбачено статтею 10 Закону №1788-ХІІ, пенсійне забезпечення відповідно до цього Закону здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до частини 1 статті 44 Закону №1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно з частиною 1 статті 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Частиною 5 статті 45 Закону №1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Відповідно до пунктів 1.6, 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Так, позивач звернувся з цим позовом, у якому просить суд визнати неправомірною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з жовтня 2018 року, викладену у листі від 19.03.2020 № 1561-1661/П-02/8-1300/20.

Суд надаючи оцінку правомірності прийняття відповідачем відмови у призначенні позивачу пенсії встановив наступне.

21.02.2020 ОСОБА_1 звернувся із заявою довільного зразка до Червоноградського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, у якій просив провести перерахунок пенсії за віком починаючи з часу первісного звернення про призначення пенсії з жовтня 2018 року.

За результатами розгляду цієї заяви Червоноградський відділ обслуговування громадян (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області скерував на адресу ОСОБА_1 відповідь від 19.03.2020 № 1561-1661/П-02/8-1300/20, у якій повідомив ОСОБА_1 , що відсутні підстави для проведення перерахунку та виплати пенсії з жовтня 2018 року, оскільки заяву про призначення пенсії було відкликано.

Суд звертає увагу, що позивач звертається до суду із вимогою визнати протиправною відмову відповідача призначити позивачу пенсію з жовтня 2018 року, однак до відповідача 21.02.2020 він звертається із заявою провести перерахунок пенсії за віком з часу первісного звернення та виплатити недоплачену суму грошового забезпечення за період з жовтня 2018 року по лютий 2019 року включно.

Отже, з наведеного слідує, що позивач не звертався до відповідача із заявою про призначення пенсії, як наслідок відповідач не приймав рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу, оскільки із наявних у матеріалах справи документів слідує, що відповідач відмовив позивачу у здійсненні перерахунку та виплати пенсії з жовтня 2018 року, оскільки заяву про призначення пенсії було відкликано.

Як встановлено судом та підтверджується доказами наявними у матеріалах справи, дійсно 25.10.2018 ОСОБА_1 звертався до Червоноградського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою встановленого зразка про призначення пенсії.

Однак, відповідна заява була повернута відповідачем позивачу для опрацювання за його заявою від 19.11.2018.

Суд зазначає, що днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

З огляду на те, що позивач самостійно звернувся до відповідача із заявою від 19.11.2018 про повернення заяви про призначення пенсії від 25.10.2018 і така заява була йому повернута, що свідчить про те, що заява про призначення пенсії від 25.10.2018 відповідачем прийнята не була, тому жовтень 2018 року не може вважатися днем первісного звернення позивача за призначенням пенсії.

Окрім того, як слідує із матеріалів справи ОСОБА_1 15.04.2019 звернувся у Червоноградський відділ обслуговування громадян (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою встановленого зразка про призначення пенсії та пакетом документів.

За результатами розгляду цієї заяви відділом з питань перерахунків пенсій №5 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області рішенням від 18.04.2019 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на пільгових умовах з 01.03.2019 на підставі положень абзацу 24 п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058 після досягнення 51 року.

У подальшому ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою від 30.07.2019 про визнання неправомірною відмови Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати (обчислити) стаж роботи в період з 21.10.1997 по 15.02.2000 на посадах підземного електрослюсаря, гірничого майстра та начальника підземної дільниці шахти №5 "Великомостівська" ДП "Львіввугілля" до такого, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати (обчислити) стаж роботи в період з 21.10.1997 по 15.02.2000 на посадах підземного електрослюсаря, гірничого майстра та начальника підземної дільниці шахти №5 "Великомостівська" ДП "Львіввугілля" до такого що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

24.10.2019 рішенням Львівського окружного адміністративного суду у справі №1.380.2019.004063 позов ОСОБА_1 задоволено повністю:

визнано неправомірною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 стаж роботи в період з 21.10.1997 по 15.02.2000 на посадах підземного електрослюсаря, гірничого майстра та начальника підземної дільниці шахти №5 "Великомостівська" ДП "Львівгугілля" до такого, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах;

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 стаж роботи в період з 21.10.1997 по 15.02.2000 на посадах підземного електрослюсаря, гірничого майстра та начальника підземної дільниці шахти №5 "Великомостівська" ДП "Львівгугілля" до такого, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах з 15.04.2019.

11.12.2019 ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду №857/12040/19 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2019 року у справі №1.380.2019.004063 повернуто скаржнику.

На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.10.2019 у справі №1.380.2019.004063, відділом з питань перерахунків пенсій №5 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області рішенням від 23.12.2019 ОСОБА_1 зараховано стаж роботи в період з 21.10.1997 по 15.02.2000 на посадах підземного електрослюсаря, гірничого майстра та начальника підземної дільниці шахти №5 "Великомостівська" ДП "Львіввугілля" до такого, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах з 15.04.2019.

Отже, наведенні обставини свідчать, що позивач отримує пенсію за віком на пільгових умовах з 01.03.2019 на підставі положень абзацу 24 п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону №1058.

З огляду на те, що заява позивача від 25.10.2018 про призначення пенсії повернута позивачу, у відповідача були відсутні можливості здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії з жовтня 2018 року, як і призначити пенсію з жовтня 2018 року, оскільки час первісного звернення позивача із заявою про призначення пенсії є час подання заяви про призначення пенсії від 15.04.2019.

Щодо доводів позивача щодо його необізнаності та обману з боку відповідача, що на думку позивача є порушенням його прав як пенсіонера, які підлягають захисту у судовому порядку, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Суд звертає увагу, що позивач у позові в абзаці 6-му вказує, що «… у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах Відповідачем мені було відмовлено через те, що я нібито власноруч відкликав таку заяву до опрацювання, хоча, зауважу, що така позиція Відповідача не відповідає дійсності та є неправомірною, адже жодного відкликання заяви я не здійснював і жодного документального підтвердження цього немає».

У подальшому після отримання відзиву на позов, позивачем подано відповідь на відзив, у якій позивач стверджує, що подавав таку заяву, однак така була подана у зв`язку з його необізнаністю та обманом з боку відповідача.

Позивач стверджує, що саме відповідач змусив його написати заяву від 19.11.2018 про повернення заяви про призначення пенсії, отже саме його необізнаність та обман з боку відповідача стали підставою для призначення позивачу пенсії із запізнення, що є порушенням його прав як пенсіонера, які підлягають захисту у судовому порядку.

Проте, суд відхиляє відповідні доводи позивача, оскільки як свідчать матеріали справи у позові позивач стверджував, що не подавав жодної заяви про відкликання, тобто позивач був обізнаний про наслідки подання такої заяви (зокрема, що на підставі цієї заяви усі документи були йому повернуті), а після отримання відзиву позивач вирішив звернути увагу суду на його необізнаність та обман з боку відповідача.

Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Таким чином, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

З наведеного слідує, що суд під час розгляду справи повинен встановити факт або обставини, які б свідчили про порушення прав, свобод чи інтересів позивача з боку відповідача - суб`єкта владних повноважень, створення перешкод для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод позивача.

Суд зазначає, що захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин. Визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень можливе лише за позовом особи, право або законний інтерес якої порушені цим рішенням.

Відтак, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи щодо особи дійсно має місце факт порушення права, свободи чи інтересу, та це право, свобода або інтерес порушені відповідачем. При цьому, обставину дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів позивача має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Отже, встановлення факту наявності порушення права, свободи чи інтересу особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов`язковим під час судового розгляду. Таким чином, обов`язковою умовою для визнання протиправним рішення (дії, бездіяльності) суб`єкта владних повноважень є наявність факту порушення останнім прав, свобод чи охоронюваних законом інтересів особи, яка звернулась за їх судовим захистом. Відсутність порушеного права (свободи, охоронюваного законом інтересу) чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в задоволенні позову.

Як вже зазначалося судом, відповідач жодного рішення щодо відмови призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах як у жовтні 2018 року, так і 19.03.2020 відносно позивача не приймав, тому вимога позивача визнати протиправною відмову відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах з жовтня 2018 року є безпідставною, необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Суд зазначає, що позивачем обрано невірний спосіб захисту, оскільки заявлено вимоги про порушення його прав з якими до відповідача останній не звертався, тобто заявлено вимогу про визнання неправомірною відмови призначити пенсію позивачу, при цьому відповідачем жодного рішення щодо відмови не приймалося, оскільки у жовтні позивач самостійно відкликав свою заяву про призначення пенсії, а у лютому 2020 року звертався до відповідача із заявою про здійснення перерахунку та виплати позивачу пенсії з часу первісного звернення, зокрема з жовтня 2018 року.

Зважаючи на наведене, безпідставною є вимога позивача зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах починаючи з жовтня 2018 року та провести перерахунок призначеної пенсії зарахувавши до неї період з жовтня 2018 року по лютий 2019 року включно, оскільки позивач із заявою про призначення пенсії з жовтня 2018 року не звертався до відповідача, оскільки у жовтні позивач самостійно відкликав свою заяву про призначення пенсії, а у лютому 2020 року звертався до відповідача із заявою про здійснення перерахунку та виплати позивачу пенсії з часу первісного звернення, зокрема з жовтня 2018 року.

Статтею 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (частина друга статті 2 КАС України).

З огляду на викладене, суд зазначає, що відповідач рішення про відмову призначити позивачу пенсію з жовтня 2018 року не приймав, а відмова відповідача провести позивачу перерахунок та виплату пенсії з жовтня 2018 року прийнята з додержанням вимог статті 2 КАС України.

Отже, виходячи системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Оскільки суд відмовляє позивачу у задоволенні позовних вимог, підстави, передбачені статтею 139 КАС України, для вирішення питання щодо розподілу судових витрат, відсутні.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Р.М. Брильовський