Справа № 200/1272/20-а
Суддя: Бабаш Г.П.
Дата ухвалення: 2020-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2020 р. Справа№200/1272/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабаш Г.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у порядку письмового провадження) в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Донецькій області (, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59) про зобов`язання здійснити дії щодо коригування облікових даних інформаційної системи органу доходів і зборів шляхом погашення (зменшення) заборгованості з єдиного внеску на суму 24088,21 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

ФОП ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Донецькій області про зобов`язання здійснити коригування облікових даних інформаційної системи податкового органу шляхом погашення (зменшення) нарахованої заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску на суму 24088,21 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач звернувся до відповідача з заявою від 06.12.2019 року про здійснення дій щодо коригування облікових даних інформаційної системи доходів і зборів шляхом зменшення заборгованості позивачу з єдиного внеску на суму 24 088,21 грн., оскільки рішенням суду від 10.07.2019 року у справі № 200/7198/19-а скасовано вимогу ГУ ДФС у Донецькій області № Ф-3745-17 від 14.05.2019 року на суму 24 088,21грн. про сплату боргу з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у зв`язку з чим вважає дії, щодо відмови в коригуванні облікових даних інформаційної системи доходів і зборів незаконними та такими, що порушують права та інтереси позивача.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03.02.2020 року відкрито провадження в адміністративній справі, за правилами спрощеного судового провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Представник відповідача, надав відзив на адміністративний позов та просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

У відзиві відповідач зазначив, що Положенням Закону № 2464 та Інструкцію про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що затверджена наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за № 508/26953 передбачено випадки списання суми недоїмки з ЄСВ, однак жодна із обставин, що зазначені у вказаному законі та інструкції, у рішенні Донецького окружного адміністративного суду не зазначені. Жодна з обставин, передбачена ч.7 ст.25 Закону 2464 позивачці не встановлена, що свідчить про відсутність підстав для коригування облікових даних інформаційної системи органу доходів і зборів шляхом зменшення заборгованості з єдиного внеску.

Крім того, відповідач звертає увагу суду на правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 27.11.2018 справа № 805/257/18.

Відповідно статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Суд, перевіривши подані сторонами документи та матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

14.05.2019 року ГУ ДФС у Донецькій області прийнято вимогу про сплату боргу недоїмки № Ф-3745-17 у загальному розмірі 24 088,21 грн. станом на 30.04.2019.

Не погоджуючись із вказаною вимогою, позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом про скасування вимоги ГУ ДФС у Донецькій області від 14.05.2019 № Ф-3745-17 про сплату боргу (недоїмки) на загальну суму 24 088,21 грн. та зобов`язання здійснити дії щодо коригування облікових даних інформаційної системи органу доходів і зборів шляхом зменшення заборгованості з єдиного податку.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10.07.2019 року у справі № 200/7198/19-а позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про боргу (недоїмки) задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано вимогу ГУ ДФС у Донецькій області від 14.05.2019 року № Ф-3745-17. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вказане судове рішення набрало законної сили 25.10.2019 року.

Підставою для скасування вимоги, суд зазначив що відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені абзацом третім пункту 9-4 розділу VIII Закону № 2464-VІ за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводиться антитерористична операція, не застосовуються виключно в цей період.

Листом ГУ ДПС у Донецькій області від 19.12.2019 року № 35500/10/05-99-10-03-07 у відповідь на звернення ОСОБА_1 від 06.12.2019 року повідомлено, що резолютивна частина рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10.07.2019 року у справі № 200/7198/19-а не містить рішення про скасування та вилучення з ІКП ОСОБА_1 автоматичних нарахувань з єдиного внеску.

Суть спірних правовідносин полягає у правомірності відмови коригування облікової даних інформаційної системи доходів і зборів шляхом зменшення заборгованості позивачу з єдиного внеску на суму 24088,21 грн., у зв`язку з скасуванням у судовому порядку вимоги від 14.05.2019 року № Ф-3745-17.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року №2464 (далі Закон 2464), дія цього закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Згідно п.2 частини 1 статті 7 Закону 2464 єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 ч.1 ст.4 Закону - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 4 Закону № 2464 платниками єдиного внеску є фізичні особи підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Позивач в даних правовідносинах виступає в якості платника єдиного внеску відповідно до вимог Закону №2464.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 6 Закону № 2464 на платника єдиного внеску покладений обов`язок своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно з ч. 8 ст. 9 Закону № 2464 платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у п. 4, 5 та 5-1 ч. 1 ст. 4 Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом.

Згідно абз.3 ч.8 ст.9 Закону платники єдиного внеску, зазначені у п.4, 5 та 5-1 ч.1 ст.4 Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

У відповідності до ч.12 ст. 9 Закону № 2464 єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Тобто платник повинен своєчасно та у повному обсязі сплачувати єдиний внесок. При наявності недоїмки у платника контролюючі органи мають право зараховувати сплачений єдиний внесок у рахунок погашення недоїмки за попередні періоди.

Наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року №449 затверджено Інструкцію про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. (далі Інструкція №449). Відповідно до п. 2 р. VI Інструкція №449 у разі виявлення платником своєчасно не нарахованих сум єдиного внеску такі платники зобов`язані самостійно обчислити ці внески, відобразити у звітності, що подається платником до органів доходів і зборів, та сплатити їх. До такого платника застосовуються штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції.

У разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена в строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

Суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з ч. 1 ст. 12 Закону № 2464-VI завданнями центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є забезпечення адміністрування єдиного внеску шляхом його збору, ведення обліку надходжень від його сплати та здійснення контролю за сплатою єдиного внеску.

Відповідно до пунктів 3-5 ч. 2 зазначеної статті центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, відповідно до покладених на нього завдань здійснює контроль за додержанням законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, правильністю нарахування, обчислення, повнотою і своєчасністю сплати єдиного внеску; формує та веде реєстр страхувальників Державного реєстру, здійснює заходи щодо забезпечення доступу до даних Державного реєстру відповідно до цього Закону.

Як вже зазначалось судом, згідно ч. 4 ст. 8 Закону 2464-VI порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, а адміністрування - Податковим кодексом України (далі - ПК України), та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно ст. 19-1 ПК України контролюючі органи виконують, окрім іншого, такі функції: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів; контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів; забезпечують ведення обліку податків, зборів, платежів; організовують інформаційно-аналітичне забезпечення та автоматизацію процесів адміністрування.

Пунктом 61.1 ст. 61 ПК України визначено, що податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, крім іншого, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (пп. 62.1.2 п. 62.1 ст. 62 ПК України).

Відповідно до ст. 71 ПК України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Згідно пп. 72.1.1.1 пп. 72.1.1 п. 72.1 ст. 72 ПК України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла від платників податків та податкових агентів, зокрема інформація, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, звітах про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної п. 133.4 ст. 133 цього Кодексу, інших звітних документах.

Приписами п. 74.1 ст. 74 ПК України передбачено, що податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.

З метою ведення оперативного обліку платежів до бюджету наказом Міністерства фінансів від 7 квітня 2016 року № 422, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 травня 2016 року за № 751/28881, затверджено Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - Порядок № 422).

Відповідно до п. 2 вказаного Порядку інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами; оперативний облік - процес відображення, систематизації та узагальнення первинних показників через їх перетворення в облікові показники в ІКП.

Пунктом 3 Порядку передбачено, що оперативний облік податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску здійснюється органами ДПС в інформаційній системі органів ДПС.

Згідно п. 1 розділу ІІ Порядку № 422 з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДПС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками. Облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску відображається в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення.

Враховуючи наведене вище суд вважає правомірним та обґрунтованим внесення відповідачем в інтегровану картку позивача нарахованих сум єдиного соціального внеску у сумі 20558,45 грн.

Крім цього суд зауважує, що Закон № 2464-VІ не скасовує обов`язків платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а надає можливість на період антитерористичної операції не виконувати їх у встановлені строки (своєчасно) та в повному обсязі. На це неодноразово звертав увагу Верховний суд у своїх рішеннях, зокрема у постановах від 21 серпня 2019 року (справа № 360/137/19), від 25 жовтня 2019 року (справа № 805/432/17-а) та інших.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що нарахування позивачу податковим органом єдиного внеску в сумі 24 088,21 грн. є правомірним, також є правомірним відображення нарахованої суми недоїмки з єдиного внеску в ІКП позивача, а позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат, відповідно до вимог ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись ст. ст. 160, 244-250, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Донецькій області (, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59) про зобов`язання здійснити дії щодо коригування облікових даних інформаційної системи органу доходів і зборів шляхом погашення (зменшення) заборгованості з єдиного внеску на суму 24088,21 грн. відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 243 КАС України зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Строк оскарження підлягає застосуванню з урахуванням приписів Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID 2019)» від 30.03.2020 року №540.

Суддя Г.П. Бабаш