Справа № 935/103/20
Суддя: Пасічний Т. З.
Дата ухвалення: 2020-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/103/20
Провадження № 2-а/935/12/20
РІШЕННЯ

Іменем України

12 травня 2020 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого-судді Пасічного Т.З.,

при секретарі Сьомак Л.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Коростишівської міської ради Житомирської області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом, по якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 03 січня 2020 року № 002/07-12/002/20 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 96 КУпАП та закрити провадження по справі у зв`язку з минуванням строків притягнення до адміністративної відповідальності. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що 28.12.2019 працівниками відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Коростишівської міської ради (далі відповідач) на підставі направлення для проведення позапланової перевірки від 18.12.2019 № 07-13/046/19, було проведено позапланову перевірку об`єкта будівництва за адресою: АДРЕСА_1 ». За результатами проведеної перевірки відповідачем було оформлено відповідний акт, щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. Відповідно до вказаного акту від 28.12.2019, відповідачем, було встановлено, що ОСОБА_1 , як суб`єкт містобудування, у 2016 році здійснив будівництво будинку, розмірами 7,2 м на 7,62 м на земельній ділянці біля будинку АДРЕСА_1 , з порушеннями нормативних вимог для такого будівництва, без оформлення права власності на земельну ділянку, без подання декларації про початок будівельних робіт. 28.12.2019р. відповідачем винесено припис про усунення порушення вимог законодавства з вимогою про усунення виявлених порушень шляхом знесення самовільно збудованого об`єкта.

За результатами перевірки, 03.01.2020р. відповідачем було винесено постанову № 002/07-12/002/20 у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої позивачу інкриміновано порушення вимог ч. 4 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ч. 1 ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», вимоги ДБН 360-92 «Містобудування. Планування та забудова міських і сільських поселень», та визнано ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 96 КУпАП.

Підставою звернення до суду із даним позовом стали посилання позивача на те, що він вважає постанову такою, що винесена протиправно, із порушенням діючого законодавства України, а тому підлягають скасуванню в судовому порядку, а справу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.96 КУпАП закриттю в зв`язку з минуванням строків притягнення до відповідальності.

В своїх письмових поясненнях позивач додатково вказав, що на даний час належним чином оформив свої права на побудоване приміщення, яке було предметом перевірки, підтвердженням чого є, зокрема, відомості з відповідного Державного реєстру. Також вказав, що перевірка була проведена поверхово, її висновки містять істотні недоліки, тому оскаржувана постанова є протиправною.

Ухвалою суду від 16.01.2020 року було відкрите провадження по справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник відповідача надав суду відзив, в якому позов не визнав, вказує на законність винесення оскаржуваної постанови, просить відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником 1/3 частини нежитлового приміщення будинку АДРЕСА_1 . Частка позивача виділена в окремий об`єкт нерухомого майна. Відповідачем проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт, результати якого оформлено актом перевірки від 28.12.2019р.

Відповідачем складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.96 КУпАП, а 03.01.2020 відповідачем винесено Постанову про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.96 КУпАП.

Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Застосування частини 3 ст. 7 КУпАП, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 217 КУпАП, посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків.

Частиною 1 ст. 246 КУпАП передбачено, що органи державного архітектурно-будівельного контролю розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил під час будівництва, порушенням законодавства під час планування та забудови територій та невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю (статті 96, 96- 1 (крім частин третьої - п`ятої), частини перша та друга статті 188- 42).

Приписи ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначають державний архітектурно-будівельний контроль як сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Статтями 41-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та ст. 244-6 КУпАП до компетенції відповідача віднесено розгляд справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил під час будівництва, порушенням законодавства під час планування та забудови територій та невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Рекомендаціями Комітету Ради Європи № Я(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Ради Європи 11.03.1980 року на 316-й нараді, визначено, що під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за таких обставин.

Таким чином, прийняття рішення щодо накладення адміністративного стягнення за порушення у сфері містобудівної діяльності відноситься до дискреційних повноважень відповідача по справі.

Оскаржувана постанова була винесена з посиланням на порушення позивачем ч.1 ст.96 КУпАП.

Частиною 1 ст. 96 КУпАП передбачено накладання штрафу від п`ятдесяти до ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян та на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян за порушення вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил та затверджених проектних рішень під час нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту об`єктів чи споруд.

Відповідач перед прийняттям оскаржених постанов, відповідно до установленого нормами законодавства порядку, мав упевнитися в тому, що у справі про адміністративне правопорушення, яка ним розглядалася мали місце подія і склад адміністративних правопорушень.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення. Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу, у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно диспозиції ч. 1 ст. 96 КУпАП (в редакції на момент винесення постанови), порушення якої інкримінують, відповідальність настає, зокрема за скоєння наступних порушень: порушення вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил та затверджених проектних рішень під час нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту об`єктів чи споруд.

Відповідно акту перевірки від 28.12.2019р. та змісту оскаржуваної постанови від 03.01.2020, ОСОБА_1 здійснювалося будівництво будинку в 2016 році, що не оспорюється сторонами. Це також ж підтверджено і технічним паспортом на будинок.

Водночас, оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності через 3 роки після скоєного порушення.

Згідно з ч. 1 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення.

Зазначена стаття визначає присічні строки притягнення особи до відповідальності, а саме: не більше двох місяців з дня вчинення правопорушення та не більше двох місяців з дня виявлення правопорушення, в разі якщо воно носить триваючий характер.

Зміст наведеної норми також свідчить, що початок перебігу строку накладення адміністративного стягнення пов`язується з днем його виявлення лише у випадку вчинення триваючого правопорушення.

Триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану, за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Правопорушення, передбачене ч.1 ст.96 КУпАП, не є триваючим, характеризується вчиненням одноразової дії у певний час, у зв`язку з чим дане правопорушення припинилося фактом завершення будівництва з порушенням відповідних вимог (аналогічні висновки суду містить Постанова Верховного Суду від 23.12.2019 у справі № №296/10900/15-а).

Згідно ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при закінченні на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Враховуючи вказане, відповідач мав закрити провадження за ч. 1 ст. 96 КУпАП на підставі ст.ст. 38, 247 КУпАП, однак безпідставно виніс постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вказане, оскаржувана постанова є протиправною, підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 16, 19 Конституції України, ст.ст. 2,-14, 19-20, 22, 72-77, 118, 227-228, ч.4 ст.229, 241-246, 250, 286, 294 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 03 січня 2020 року № 002/07-12/002/20 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання АДРЕСА_2 до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Відповідно до ст.286 КАС України апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Згідно з положеннями статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 12.05.2020 року.

Суддя Т.З.Пасічний