Справа № 200/2621/20-а
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2020-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2020 р. Справа№200/2621/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Чекменьова Г.А., розглянувши в спрощеному (письмовому) провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області про скасування рішення про відмову в призначенні пенсії та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області про скасування рішення про відмову в призначенні пенсії та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 02 січня 2020 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» разом з пакетом необхідних документів. Відповідач своїм рішенням № 29 від 13.01.2020 року відмовив у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи на пільгових умовах. Відповідачем не враховані довідки на підтвердження пільгового стажу, в зв`язку з тим, що видані підприємствами, які знаходяться на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Позивач вважає, що з урахуванням рішень Міжнародного суду, орган Пенсійного фонду України повинен приймати та визнавати документи, що видані органами, підприємствами, установами та організаціями, що знаходяться на непідконтрольній українській владі території, оскільки їх неприйняття та невизнання веде за собою порушення прав громадян.

Крім того, відповідач в порушення норм Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не зарахував до пільгового стажу роботи службу в армії та роботу на підприємстві, яке знаходиться на території Російської Федерації, в порушення Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року.

На підставі викладеного позивач вважає дії відповідача протиправними, оскільки вони порушують його конституційне право на пенсійне забезпечення, та просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення № 29 від 13.01.2020 року про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати зарахувати та включити до пільгового стажу періоди роботи:

у шахті ім. К.І.Поченкова:

з 12.08.1985 року по 30.09.1985 року в якості учня гірника підземного,

з 01.10.1985 року по 26.10.1985 року в якості гірника підземного,

з 25.06.1986 року по 25.06.1986 року в якості підземного гірничого майстра,

з 25.08.1988 року по 01.11.1988 року в якості підземного гірничого майстра

дільниці ВТБ,

з 02.11.1988 року по 14.03.1989 року в якості підземного різноробочого,

з 15.03.1989 року по 07.01.1990 року в якості підземного гірничого майстра;

з 30.06.1986 року по 20.06.1988 року строкову військову службу;

у шахтоуправлінні ім.Орджонікідзе:

з 29.01.1990 року по 31.07.1992 року в якості підземного прохідника,

з 01.08.1992 року по 25.10.1992 року в якості підземного гірничого майстра;

у МП «Ника» з 28.09.1992 року по 27.12.1992 року в якості підземного

начальника зміни;

у шахті «Красногвардійська» з 11.01.1993 року по 15.01.1994 року в якості

підземного прохідника;

у шахті «Степановская» АО «Ростовуголь» :

з 24.01.1994 року по 27.03.1995 року в якості підземного гірничого майстра,

з 21.07.1995 року по 18.08.1995 року в якості підземного прохідника,

з 18.08.1995 року по 20.03.1996 року в якості підземного гірничого майстра.

- зобов`язати повторно розглянути заяву про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 березня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження по справі.

На адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач підтвердив, що позивач 02 січня 2020 року звертався із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Проте, надані позивачем довідки на підтвердження роботи на пільгових умовах не розглядалися, в зв`язку з тим, що видані підприємствами, які знаходяться на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Оскільки записи в трудовій книжці не підтверджують пільговий характер роботи, а перевірка відомостей з наданих довідок неможлива, Волноваським управлінням Фонду правомірно прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 . За наданими документами за наявності страхового стажу 24 роки 11 місяців 28 днів заявник має право на пенсію за віком на загальних умовах після досягнення 63 років.

Стосовно не зарахування служби в армії, відповідач пояснив свою позицію відсутністю факту навчання позивача та підтвердженого пільгового стажу роботи на момент призову на строкову військову службу. Щодо не зарахування до пільгового стажу періоду роботи на підприємстві, яке знаходиться на території Російської Федерації відповідач пояснень не надав.

З наведених підстав відповідач вважає, що діяв в межах законодавства та просив у задоволені позову відмовити.

З`ясовуючи, чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, якими доказами вони підтверджуються, судом встановлено таке.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9-10).

Відповідно до довідки внутрішньо переміщеної особи від 02.01.2020 року № 1438- місцем проживання позивача є: АДРЕСА_2 (а.с.12).

Рішенням від 13.01.2020 року № 29 від 02.01.2020 року Волноваське об`єднане управління Пенсійного фону України Донецької області відмовило ОСОБА_1 в призначені пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.7).

Підставою для відмови у призначенні пенсії став не розгляд наданих позивачем довідок №4980 від 22.10.2019 року, №4648 від 01.10.2019 року, №588 від 23.09.2019 року про підтвердження пільгового стажу роботи в зв`язку з тим, що вони видані підприємствами, які знаходяться на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та, як наслідок, відсутністю підтвердження фактів навчання позивача та пільгового стажу роботи на момент призову на строкову військову службу.

В обґрунтування заявлених вимог позивачем надана копія трудової книжки від 27.05.1985 року серії НОМЕР_3 (а.с.17-19), яка має наступні записи про спірні періоди роботи позивача:

№№ 2-4 - з 12.08.1985 року по 26.10.1985 року в якості учня гірника підземного та гірника підземного з повним робочим днем в шахті «ім. К.І.Поченкова»;

№№ 5-6 - навчання в Донецькому технікумі промавтоматики з 01.09.1982 року по 01.06.1986 року;

№№ 7-8 - з 25.06.1986 року по 25.06.1986 року в якості підземного гірничого майстра з повним робочим днем в шахті «ім. К.І.Поченкова»;

№№ 9-10 - служба в Радянській армії з 30.06.1986 року по 20.06.1988 року;

№№ 11-14 - з 25.08.1988 року по 07.01.1990 на шахті «ім. К.І.Поченкова» з повним робочим днем в шахті в якості підземного гірничого майстра, гірником підземним;

№№ 15-17 - з 29.01.1990 року по 25.10.1992 року на шахтоуправлінні ім.Орджонікідзе в якості підземного прохідника 5 розряду та підземного гірничого майстра;

№№ 18-19 - на малому підприємстві «Ніка» з 28.09.1992 року по 27.12.1992 року в якості підземного начальника зміни з повним робочим днем в шахті;

№№ 20-21 - на шахті «Красногвардійська» з 11.01.1993 року по 15.01.1994 року в якості підземного прохідника з повним робочим днем в шахті;

№№ 22-26 - на шахті «Степанівська» АТ «Ростоввугілля» з 24.01.1994 року по 27.03.1995 року в якості підземного гірничого майстра тимчасово; 21.07.1995 року по 20.03.1996 року в якості підземного прохідника 5 розряду та підземного гірничого майстра.

Зазначені записи в трудовій книжці містять відповідні посилання на номери наказів, диплому, військового квитка, печатки підприємств та підписи відповідальних осіб.

На підтвердження пільгового стажу за списком № 1 позивачем надані довідки № 4980 від 22.10.2019 року, № 4648 від 01.10.2019 року, видані підприємствами виробничого об`єднання Макіїввугілля та № 588 від 23.09.2019 року, видана «ВОК ЛШ імені М.Горького» РП «Донбасвуглереструктурізація». Адреси вказаних підприємств розташовані в містах Макіївка та Донецьк, тобто знаходяться на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Також вказаними підприємствами надані довідки про заробітну плату позивача № 4978 від 22.10.2019 року, № 589 від 23.09.2019 року; про перейменування та реорганізацію підприємств № 4898 від 15.10.2019 року, № 4618 від 01.10.2019 року, № 762 від 23.09.2019 року; довідка № 4979 від 22.10.2019 про виходи за період з 12.08.1985 року по 30.09.1985 року; копії наказів та списків по атестації робочих місць за списком № 1 (а.с.20-31, 34-39).

Записи у вказаних довідках співпадають із записами у трудовій книжці про роботу позивача у відповідні періоди.

На підтвердження роботи у малому підприємстві «Ніка» позивачем надані архівні довідки № 23-2864-67/40 та № 23-2865-67/40 від 20.09.2019 року архівного відділу міста Макіївки, на зберігання якого знаходиться відомість по заробітній платі за період з листопада 1992 року по грудень 1992 року включно. Особові картки, накази про прийняття на роботу та звільнення на зберігання не поступали (а.с.32-33).

Щодо роботи на шахті «Степанівська» АТ «Ростоввугілля» позивачем надані завірені копії особових карток (а.с.40-48).

Позивачем також надано суду копію диплому НОМЕР_4 від 01 червня 1986 року, реєстраційний № 6632, про закінчення Донецького технікуму промислової автоматики за спеціальністю підземна розробка вугільних родовищ за спеціальністю гірничого техніка (а.с.13).

Копією військового квитка НОМЕР_5 підтверджується проходження строкової військової служби з 30 червня 1986 року по 20 червня 1988 року (а.с.14-16).

Дані щодо періодів навчання та строкової військової служби, співпадають із записами в трудовій книжці позивача.

Посади, що займав позивач, передбачають зайнятість на підземних роботах для зарахування до пільгового стажу по списку № 1.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам з урахуванням наданих суду доказів, суд зазначає про таке.

За приписами статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до положень статті 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (надалі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону України № 1058 право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом, досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Абзацом 1 частини 1 статті 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк) протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не менші ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до приписів частини 4 статті 24 Закону №1058-IV встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Нормами статті 114 Закону № 1058-IV визначено особливості призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону (частина 1 статті 114 Закону №1058-IV).

Розглядаючи справу у межах заявлених позовних вимог, суд зазначає, що спірним у справі є правомірність дій відповідача щодо не включення в страховий стаж для призначення пенсії періодів роботи, які мали місце до впровадження системи персоніфікованого обліку.

При обчисленні страхового стажу позивача, до складу якого входять періоди роботи до впровадження системи персоніфікованого обліку, відповідач мав керуватися документами та порядком, визначеним законодавством, що діяло до набрання чинності Законом №1058-ІV, а саме трудовою книжкою та положеннями Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-ХІІ).

Відповідно до статті 62 Закону №1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Розділом 2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (затверджений постановою Пенсійного фонду України 25.11.2005 року № 22-1) визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1 цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, в тих випадках, коли у трудовій книжці немає відомостей, які визначають право на пенсію на пільгових умовах чи за вислугою років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств та організацій.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період робот; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка; атестація робочого місця.

Зазначену довідку видає підприємство, установа чи організація, де працювала особа. Якщо підприємство в стадії ліквідації, то уточнюючу довідку надає ліквідатор або його правонаступник на підставі первинних документів за час виконання робіт.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Судом встановлено, що записами в трудовій книжці підтверджується пільговий характер робіт позивача за списком № 1 у спірні періоди, які підтверджено наданими довідками з підприємств.

Суд зазначає, що положенням частини третьої статті 44 Закону № 1058-ІV передбачено право відповідача на проведення перевірки. Разом з цим, не проведення такої перевірки підприємства, яким видано довідки, не може бути підставою для відмови особі в зарахуванні відповідного стажу.

Щодо неможливості перевірки факту роботи на підприємстві через те, що воно знаходиться на непідконтрольній українській владі території, суд також зазначає, що стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані, так звані, «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» від 23.02.2016 ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами».

В даному випадку позивач не може бути позбавлений свого права, що стосується предмету позову, через неможливість перевірки достовірності довідок про підтвердження пільгового стажу, у зв`язку із знаходженням установи, що її видала, на непідконтрольній українській владі території.

Таким чином, підлягають зарахуванню до пільгового стажу періоди роботи позивача у шахті ім. К.І.Поченкова:

з 12.08.1985 року по 30.09.1985 року в якості учня гірника підземного,

з 01.10.1985 року по 26.10.1985 року в якості гірника підземного,

з 25.06.1986 року по 25.06.1986 року в якості підземного гірничого майстра,

з 25.08.1988 року по 01.11.1988 року в якості підземного гірничого майстра дільниці ВТБ,

з 02.11.1988 року по 14.03.1989 року в якості підземного різноробочого,

з 15.03.1989 року по 07.01.1990 року в якості підземного гірничого майстра;

у шахтоуправлінні ім.Орджонікідзе:

з 29.01.1990 року по 31.07.1992 року в якості підземного прохідника,

з 01.08.1992 року по 25.10.1992 року в якості підземного гірничого майстра;

у шахті «Красногвардійська» з 11.01.1993 року по 15.01.1994 року в якості підземного прохідника.

Суд також зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Таким чином, проходження позивачем строкової військової служби з 30.06.1986 року по 20.06.1988 року також підлягає зарахуванню до пільгового стражу, оскільки на момент призову позивач працював в якості підземного гірничого майстра з повним робочим днем у шахті «ім. К.І.Поченкова».

Водночас, відображені у трудовій книжці позивача періоди роботи, щодо яких не може бути встановлений пільговий характер роботи, не підлягають зарахуванню при призначенні пенсії на пільгових умовах.

Зокрема, всупереч вимогам частини 1 статті 114 Закону №1058-IV, надані позивачем архівні довідки № 23-2864-67/40 та № 23-2865-67/40 від 20.09.2019 року на підтвердження роботи у малому підприємстві «Ніка» не містять відомостей про результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Також, у вказаних довідка не вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період робот; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, що не відповідає вимогам пункту 20 Порядку № 637.

З аналогічних підстав не можуть бути підтвердженням пільгового стажу надані позивачем копії особових карток шахти «Степанівська» АТ «Ростоввугілля».

Стаття 1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць СНД в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 (далі - Угода від 13 березня 1992 року) закріплює принцип територіальності, згідно з яким пенсійне забезпечення громадян держав-учасників здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Отже, у наданих позивачем копіях особових карток щодо роботи у шахті «Степанівська» АТ «Ростоввугілля» не вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період робот; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, атестацію робочих місць, що передбачено вимогами частини 1 статті 114 Закону №1058-IV та пункту 20 Порядку № 637.

За таких обставин, надані позивачем документи щодо вказаних періодів роботи також не є підставами щодо зарахування стажу для призначення пенсії на пільгових умовах.

Згідно з частинами 3 та 4 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Тому, оцінюючи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування рішення № 29 від 13.01.2020 року про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії з урахуванням викладених в судовому рішенні висновків щодо зарахування до пільгового стажу позивача зазначених судом періодів роботи.

Вирішуючи питання судових витрат суд вказує, що відповідно до статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи, що позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у сумі 840, 80 грн., судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 139, 241-246, 255, 295-297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області (85700, Донецька область, м. Волноваха, вул. Обручева, буд. 17, ) про скасування рішення про відмову в призначенні пенсії та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення № 29 від 13.01.2020 року про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Волноваське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням викладених в судовому рішенні висновків щодо зарахування до пільгового страхового стажу позивача періодів:

роботи у шахті ім. К.І.Поченкова:

з 12.08.1985 року по 30.09.1985 року в якості учня гірника підземного,

з 01.10.1985 року по 26.10.1985 року в якості гірника підземного,

з 25.06.1986 року по 25.06.1986 року в якості підземного гірничого майстра,

з 25.08.1988 року по 01.11.1988 року в якості підземного гірничого майстра дільниці

ВТБ,

з 02.11.1988 року по 14.03.1989 року в якості підземного різноробочого,

з 15.03.1989 року по 07.01.1990 року в якості підземного гірничого майстра;

роботи у шахтоуправлінні ім.Орджонікідзе:

з 29.01.1990 року по 31.07.1992 року в якості підземного прохідника,

з 01.08.1992 року по 25.10.1992 року в якості підземного гірничого майстра;

роботи у шахті «Красногвардійська» з 11.01.1993 року по 15.01.1994 року в якості

підземного прохідника;

строкової військової служби з 30.06.1986 року по 20.06.1988 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області (85700, Донецька область, м. Волноваха, вул. Обручева, буд. 17, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 560 (п`ятсот шістдесят) грн. 55 коп.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 08 травня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г.А. Чекменьов