Справа № 569/387/20
Суддя: Кучина Н. Г.
Дата ухвалення: 2020-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/387/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2020 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Кучиної Н.Г.,

за участю секретаря судового засідання Ющук О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Поліської митниці державної митної служби про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського міського суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Поліської митниці державної митної служби, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил № 0557/20400/19 від 28 листопада 2019 року, винесену заступником начальника Рівненської митниці ДФС відносно ОСОБА_1 за ст. 485 МКУ.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що спірний автомобіль був ним придбаний у представника фірми UAB «ROLIDAS», тому йому не було відомо, кому та коли належав автомобіль до моменту придбання. Відтак, вважає, що в його діях відсутній умисність та вина, і як наслідок склад правопорушення. Для митного оформлення він надав усі документи, жодних недоліків у них не було виявлено. Просить позов задоволити.

Ухвалою суду від 13 січня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Рівненського міського суду від 02 березня 2020 року замінено неналежного відповідача Рівненську митницю Державної фіскальної служби України належним відповідачем Поліською митницею державної митної служби.

Відповідач надав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що позивач при декларуванні транспортного засобу Mitsubishi, модель Outlander, зазначив митну вартість автомобіля 3900 євро. Ними виявлено невідповідність відомостей, які впливають на розрахунок митної вартості імпортованого транспортного засобу. Відтак, відбулося зниження податкового зобов`язання позивача за ввізним митом та податком на додану вартість. Вважає, що вина ОСОБА_1 доведена матеріалами справи, а саме: протоколом про порушення митних правил від 22.11.2019 року, копіями документів митних органів Литовської Республіки та актом перевірки від 18.06.2019 року. Просить у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Представник позивача подав до суду клопотання вх. № 20903/20 від 04.05.2020 року про розгляд справи у його відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що у період з 28.05.2019 по 30.05.2019 ГУ ДФС у Рівненській області проведено документальну невиїзну перевірку дотримання громадянином ОСОБА_1 вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при переміщенні через митний кордон України товару з поданням митної декларації від 08.11.2018 №UA204010/2018/2244374, висновки якої викладено в акті перевірки № 1187/17-00-13-04/ НОМЕР_1 від 11.06.2019

Судом встановлено, що 27.06.2019 року в Рівненську митницю ДФС надійшов лист Головного управління ДФС у Рівненській області від 27.06.2019 року №1867/7/17-00-13-04, яким направлено матеріали документальної невиїзної перевірки дотримання громадянином ОСОБА_1 вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при переміщенні через митний кордон України товару з поданням митної декларації від 08.11.2018р. №UA204010/2018/224437.

Результати перевірки зафіксовані в Акті №11-87/17-00-13-04/ НОМЕР_1 від 18.06.2019 року. У ході проведення документальної невиїзної перевірки встановлено, що 08.11.2018 року декларантом ТОВ «МАРЕМА Україна» у Рівненську митницю ДФС подано митну декларацію типу ІМ40ДЕ №UA204010/2018/224437 з метою здійснення митного оформлення та випуску у вільний обіг на митній території України (митний режим імпорт) товару: легковий автомобіль марки «MITSUBISHI», моделі «OUTLANDER», ідентифікаційний номер кузова - НОМЕР_2 , 2013 року випуску.

У відповідності до документів, поданих органам доходів і зборів України до митного контролю встановлено, що вищезазначений автомобіль був реалізований підприємством UAB «ROLIDAS» згідно документа купівлі-продажу (Transport priemones pirkimo-pardavimo sutartis) №б/н від 02.11.2018року громадянину ОСОБА_2 . Вартість товару становить 3900 євро.

Під час митного оформлення декларантом заявлено митну вартість транспортного засобу на рівні 124976,42 гри. (або еквівалент 3900 євро по курсу НБУ на день подання згаданої митної декларації) та сплачено митні платежі в сумі 68763,03 грн.

У процесі проведення документальної невиїзної перевірки, ГУ ДФС у Рівненській області використано документи, направлені листом ДФС України від 13.03.2019 року 8160/7/99-99-20-02-01-17 «Про звернення митних органів Литовської Республіки».

Під час аналізу отриманих документів встановлено, що легковий автомобіль марки «MITSUBISHI», моделі «OUTLANDER», ідентифікаційний номер кузова - НОМЕР_2 , 2013 року випуску був реалізований литовським підприємством UAB "EDT BALTIC" (Vilnius, Литва) згідно фактури (PVM Saskaita Faktura) Serija EDT6 №248 від 02.11,2018 року громадянину ОСОБА_3 (м. Рівне) та експортований з території ЄС за декларацією 18LTLC0100EK132D75 від 02.11.2018 року до України.

У відповідності до вищезазначених документів, вартість транспортного засобу становить 7200 євро, що не відповідає заявленій у вищезазначеній митній декларації.

Митними органами Литовської Республіки надано документально підтверджені відомості про фактичну вартість автомобіля, що експортувався на митну територію України. Фактурна вартість згаданого транспортного засобу становить 7200 євро, що не відповідає відомостям, заявленим під час митного оформлення автомобіля за митною декларацією типу ІМ40ДЕ №UA204010/2018/224437 від 08.11,2018 року.

У графі 31 митної декларації типу ІМ40ДЕ №UA204010/2018/224437 від 08.11.2018 року не зазначено відомостей про технічний стан автомобіля (поломка, наслідки дорожньої транспортної пригоди, значні пошкодження, тощо), які б підтверджували значну втрату вартості товару від дати продажу/експорту в Литві та дати ввезення на митну територію України.

Загальна сума зменшення розміру митних платежів становить -33839,77грн.

З оглянутої в судовому засіданні постанови вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він вчинив дії спрямовані на неправомірне звільнення від сплати в повному обсязі митних платежів в сумі 23264,84грн., тобто заявив в митній декларації неправдиві відомості щодо відправника товару, неправдиві відомості необхідні для визначення митної вартості самого товару та надав з цією метою органу доходів і зборів документи, що містять такі відомості.

Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митними кодексом України (далі - МК України), Податковим кодексом України (ПК України) та іншими законами України з питань оподаткування.

Статтею 49 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до частин першої - третьої статті 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення органу доходів і зборів щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність органу доходів і зборів щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від органу доходів і зборів інформацію щодо підстав, з яких орган доходів і зборів вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Частинами другою - третьою статті 53 Митного кодексу України передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з пунктом 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо:

- платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством;

- дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках;

- згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган;

- дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом;

- результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях.

Суд зазначає, що подані позивачем до митного оформлення документи (декларація митної вартості та рахунок - фактура (інвойс) за назвою і змістом відповідали вимогам пунктів 1,3 частини 2 статті 53 МК України.

Відповідно до частини 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Перевірка позивача стосовно дотримання ним вимог законодавства України з питань державної митної справи була проведена відповідачем у зв`язку з отриманням від митних органів Литовської Республіки документів, які свідчать про те, що вартість товару є вищою, ніж та, що була задекларована позивачем при митному оформленні.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до Рівненської митниці ДФС 08.11.2018 подано митну декларацію №UA204010/2018/224437. Згідно декларації позивачем заявлено до митного оформлення ввезений ним з Литви легковий автомобіль, марка «Mitsubishi», модель «Outlander», ідентифікаційний номер кузова - НОМЕР_2 , 2013 року випуску.

Для митного оформлення позивачем надано митному органу інвойс від 02.11.2018, б/н, виданий UAB«ROLIDAS», відповідно до якого вартість транспортного засобу становить 3900 євро.

Митну вартість ввезеного транспортного засобу позивачем визначено у розмірі 124976 грн. 42 коп., або 3900 євро та за наслідками митного оформлення транспортного засобу сплачено мито на товари, що ввозяться (пересилаються) громадянами України на територію України та податок на додану вартість з ввезених на територію України товарів.

Стосовно листа від митного департаменту при Міністерстві фінансів Литовської Республіки №(20.4/05)3В-1008 щодо проведення перевірки по продажу та експорту транспортного засобу "Mitsubishi Outlander" (номер кузова - НОМЕР_2 ), як підстави притягнення позивача до адміністративної відповідальності, то слід зазначити, що таке повідомлення не є беззаперечним доказом вини особи у вчиненні дій, спрямованих на неправомірне звільнення від сплати в повному обсязі митних платежів.

Суд зазначає, що відповідач не довів, що одержані від митних органів Литовської Республіки документи мають переважне доказове значення порівняно з документами, поданими позивачем для митного оформлення згаданого вище транспортного засобу.

Оскільки, легковий автомобіль марки MITSUBISHI моделі OUTLANDER ідентифікаційний номер кузова- НОМЕР_2 був придбаний в представника литовської фірми UAB «ROLIDAS», а не UAB «EDTBALTIC», а відтак йому не може бути відомо про те коли та кому належав даний автомобіль марки MITSUBISHI моделі OUTLANDER ідентифікаційний номер кузова - НОМЕР_2 до того моменту як він його придбав відповідно до наданого позивачем рахунку - фактури (інвойс) №б/н від 02.11.2018р. за ціною 3900 Євро.

З огляду на викладене, суд не погоджується з висновками відповідача, що позивачем були надані документи, що містять недостовірні дані в частині вартості автомобіля, що призвело до заниження митної вартості товару, оскільки дана обставина, а саме недостовірність вартості автомобіля, спростовується наявним у справі рахунком-фактурою (інвойсом) № б/н від 02.11.2018 року, як доказом придбання позивачем автомобіля у представника литовської фірми UAB «ROLIDAS».

Крім того, суд не приймає до уваги посилання відповідача у своєму відзиві на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 26.09.2019 року, яким відмовлено у позовних вимогах ОСОБА_1 щодо скасування податкових повідомлень рішень, які були винесені за результатами проведення документальної невиїзної перевірки, оскільки постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2020 року вказане рішення скасоване.

За наслідками розгляду справи суд дійшов висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатні та допустимі докази на спростування вищенаведених у позові обставин, у зв`язку з чим суд вважає позовні вимоги позивача доведеними та обґрунтованими, а відтак підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Поліської митниці державної митної служби про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задоволити.

Визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил № 0557/20400/19 від 28 листопада 2019 року., винесену заступником начальника Рівненської митниці ДФС відносно ОСОБА_1 за ст. 485 МКУ.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський міський суд.

Суддя Кучина Н.Г.