Справа № 160/11987/19
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2020-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Акціонерне товариство «Альфа-Банк» про визнання протиправною та скасування постанови, -
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Акціонерне товариство «Альфа-Банк», в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни про відкриття виконавчого провадження №60593943 від 13.11.2019 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. прийнято до виконання виконавчий напис нотаріуса не за місцем її проживання, перебування, як боржника, чим порушено вимоги статті 24 Закону України "Про виконавче провадження", у зв`язку із чим постанова про відкриття виконавчого провадження є протиправною та підлягає скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 січня 2020 року прийнято до свого провадження вказану справу та згідно ч.2 ст.257 КАС України ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Вказана ухвала суду разом із позовом з додатками були направлені на адресу відповідача та третьої особи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, а також Списками згрупованих поштових відправлень та витягами із сайту Укрпошти про їх отримання останніми 22.01.20р. та 23.01.20р.
Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, станом на день прийняття рішення у справі відповідачем не надано суду жодних заперечень на позов.
Третя особа правом на подання письмових пояснень по суті спору не скористалася.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
Згідно копії паспорта громадянина України ОСОБА_1 серія НОМЕР_1 виданого 28.06.2002р., позивач проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Отже, спір між сторонами виник з підстав правомірності та обґрунтованості винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №60593943 від 13.11.2019 року є предметом розгляду даної адміністративної справи.
Правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані нормами Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII.
Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Абзацом 2 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.
Відповідно до частини другої статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.
Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.
Судом встановлено, що місцем реєстрації позивача є АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом громадянина України ОСОБА_1 НОМЕР_1 виданого 28.06.2002р., копія якого наявна в матеріалах справи.
Наявність карткових рахунків у банку, місцезнаходження якого зареєстровано у м. Києві, на переконання суду, не є тотожнім місцезнаходженню майна боржника, зокрема, його грошових коштів.
Крім того, з матеріалів справи не вбачається існування відкритих на ім`я позивача рахунків, а разом з тим і наявність на них грошових коштів.
При цьому, належних та допустимих доказів наявності майна боржника в м. Києві станом на момент винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №60593943 від 13.11.2019 року до суду не надано.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
В той же час, і ч. 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов`язок на позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.
Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №60593943 від 13.11.2019 року, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить із того, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 768,40 грн.
Отже, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 768,40 грн. підлягає стягненню на користь позивача.
Керуючись ст.ст.241-250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №60593943 від 13.11.2019 року винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольгою Леонідівною.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Турлакова