Справа № 360/1516/20
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2020-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

12 травня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1516/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Свергун І.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

10.04.2020 на адресу Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивачка, ОСОБА_1 ) до Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі - відповідач, Марківське ОУПФУ), в якому позивачка просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення відповідача № 25 від 11.12.2019 про відмову у призначенні позивачці пенсії за віком на пільгових умовах; зобов`язати відповідача призначити позивачці пенсію за віком на пільгових умовах згідно п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 05 грудня 2019 року, зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи з 03.03.2001 по 29.12.2011 майстром ділянки навантаження в ДП ДВАТ ГЗФ «Центроспілка» ДХК «Свердловантрацит», яке на підставі наказу Міністерства палива і енергетики № 117 від 07.03.2003 було реорганізоване у ВП ГЗФ «Центроспілка» ДП «Свердловантрацит», та з 30.12.2011 по 21.03.2017 майстром ділянки навантаження, майстром на ділянці допоміжного виробництва в ВП ГЗФ «Центроспілка» ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит», який на підставі наказу ТОВ ДТЕК Свердловантрацит» № 405 від 21.12.2012 був об`єднаний у ВП «Шахтоуправління Свердловське» ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит».

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивачка посилається на те, що має необхідний трудовий стаж для призначення пенсії на пільгових умовах, а тому 05.12.2019 звернулася до відповідача з відповідною заявою. Однак, рішенням Марківського ОУФУ № 25 від 11.12.2019 позивачці було відмовлено у призначені пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки згідно з записам в трудовій книжці з березня 2001 року по березень 2017 року ОСОБА_1 працювала майстром дільниці на Груповій збагачувальній фабриці «Центроспілка». Відповідно до Постанови КМУ № 36 від 16.01.2003 професія «майстер, старший майстер» відноситься до розділу II п. 26 списку № 2. За результатами атестації робочих місць підтверджено право на пенсію за віком список № 2. Але за даними СПОВ за 2002-2004 роки підприємство вносить відомості по спец стажу списком № 1. Пільговий стаж заявнику зараховується виключно за відомостями по спец стажу індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України (форма ОК 5). Тому пільгового стажу недостатньо для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Позивачка вважає відмову відповідача у призначенні пенсії протиправною, оскільки рішення відповідача мотивовано виключно помилковістю заповнення підприємством, де працювала позивачка, її персональних відомостей, які містяться в СПОВ. З рішення не вбачається, які конкретно періоди роботи позивачки включені та не включені до пільгового стажу за списком № 2 та які саме первинні документи ще потрібно було надати позивачці для того, щоб зарахувати їй весь пільговий стаж. При цьому рішення не містить конкретних підстав та нормативно-правового обґрунтування для невключення таких періодів. Також не зрозуміло, як відповідач взагалі вирахував пільговий стаж позивачці. Окрім того, якщо від визначеного відповідачем пільгового стажу по записам трудової книжки з березня 2001 року по березень 2017 року (16 повних років) відняти спірні 3 роки (2002-2004 роки), то все рівно пільговий стаж становить більше 10 років на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2. Тобто відповідач безпідставно та необґрунтовано не зарахував весь пільговий стаж позивачки за записами її трудової книжки, що стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 14.04.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі, визначено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін.

30.04.2020 відповідач на адресу суду надав відзив на позовну заяву (арк. спр. 56-62), в обґрунтування якого зазначив, що відповідно до поданих документів стаж роботи позивачки складає 30 років 4 місяці 15 днів, з них стаж на пільгових умовах за списком № 2 згідно відомостей по спеціальному стажу реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування складає 07 років 3 місяці 1 день. Пільговий стаж позивачці зараховується виключного за відомостями по спецстажу індивідуальних відомостей (форма ОК 5).

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України Луганській області № 3226/02-02/1 від 28.03.2017 будь-які документи для призначення (перерахунку) пенсій (довідки, що підтверджують стаж роботи, довідки, які уточнюють пільговий характер роботи за списком № 1 та № 2, довідки про заробітну плату, завірені первинні документи тощо), видані підприємствами, розташованими на непідконтрольній українській владі території, які перереєстровані на контрольованій території, до роботи не застосовувати. Загальний стаж роботи визначається за записами трудової книжки або за даними індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України (ОК-5) згідно сплати страхових внесків, а пільговий стаж обчислюється згідно відомостей по спецстажу індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України (ОК-5).

Отже, пільговий стаж заявнику зараховано виключно за відомостями по спец стажу індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України (форма ОК 5). Виходячи з цього, вказаного пільгового стажу недостатньо для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Тому вирішено відмовити позивачці у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1 відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через відсутність необхідного пільгового стажу роботи. Враховуючи вищевикладене, позивачка набуде права на пенсію за віком в 60 років.

На підставі викладеного відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-77, 90 КАС України, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносин.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є внутрішньо переміщеною особою, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , що підтверджено наявними в матеріалах справи копіями: паспорта громадянина України, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, довідки від 05.12.2019 № 925- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (арк. спр. 6-8).

05.12.2019 ОСОБА_1 звернулася до Марківського ОУПФУ з заявою, зареєстрованою за № 1970, про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (арк. спр. 66-67).

Згідно з протоколом призначення пенсії від 11.12.2019 страховий стаж позивачки складає - 30 років 4 місяці 15 днів, з яких: страховий стаж до 01.01.2004 - 18 років 0 місяців 15 днів, страховий стаж після 01.01.2004 - 12 років 4 місяці 0 днів, робота за списком № 2 - 7 років 3 місяці 1 день (арк. спр. 64).

Рішенням відповідача від 11.12.2019 № 25 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через відсутність необхідного пільгового стажу роботи (арк. спр. 71-72).

В обґрунтування спірного рішення від 11.12.2019 № 25 відповідач послався на те, що відповідно наданих документів загальний стаж роботи ОСОБА_1 складає 30 років 4 місяці 15 днів, з них стаж на пільгових умовах за списком № 2 згідно відомостей по спеціальному стажу реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування складає 07 років 3 місяці 1 день. Згідно записам в трудовій книжці з березня 2001 року по березень 2017 року ОСОБА_1 працювала майстром дільниці на Груповій збагачувальній фабриці "Центроспілка". Згідно Постанови КМУ № 36 від 16.01.2003 Професія «майстер, старший майстер» відноситься до розділу II п. 2б списку № 2. За результатами атестації робочих місць підтверджено право на пенсію за віком список № 2. Але за даними СПОВ за 2002-2004 роки підприємство вносить відомості по спецстажу списком № 1. Загальний стаж роботи визначається за записами трудової книжки або за даними індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України (форма (ОК 5) згідно сплати страхових внесків. Пільговий стаж заявнику зараховується виключно за відомостями по спецстажу індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України (форма ОК 5). Виходячи з цього, вищезазначеного пільгового стажу недостатньо для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Основного Закону України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788), Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок № 383), Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058), Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 1788 громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

У відповідності до статті 62 Закону № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У відповідності до абзацу сьомого пункту 20 Порядку № 637 у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а уточнюючі довідки підприємств необхідні в разі відсутності відповідних відомостей у трудовій книжці.

При цьому згідно із пунктом 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Зазначена постанова набула чинності з 21.08.92. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації (пункт 4.1 Порядку № 383).

Відповідно до пункту 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Позивачка звернулася з заявою про призначення пенсії за списком № 2.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону № 1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Порядок звернення за призначенням пенсії, строки призначення та виплати пенсії, припинення та поновлення виплати пенсії передбачені статтями 44, 45, 49 Закону № 1058.

Частиною першою статті 114 Закону № 1058 передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті.

Відповідно до пункту другого частини другої статті 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними віку, зокрема, 52 роки 6 місяців - з 1 квітня 1967 року по 30 вересня 1967 року.

Аналогічні положення містяться в пункті «б» статті 13 Закону № 1788.

Судом встановлено, що відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_2 від 03.07.1987 останню, зокрема:

08.09.1993 прийнято на ГЗФ «Центроспілка» вихователем в д/ясла «Орля»;

11.04.1994 переведено гірником на ділянку навантаження;

24.10.1996 внесено запис про те, що ГЗФ «Центроспілка» перетворена в ДВАТ;

10.12.1996 внесено запис про те, що ДВАТ ГЗФ «Центроспілка» увійшло до складу ДХК «Свердловантрацит», в якості ДП;

12.07.1999 переведено прийомоздавачем вантажу та багажу;

03.03.2001 переведено майстром ділянки навантаження;

внесено запис про те, що за результатами атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право на пенсію за віком (список № 2);

19.05.2003 внесено запис про те, що ДП ДВАТ ГЗФ «Центроспілка» реорганізована у відокремлений підрозділ ГЗФ «Центроспілка» ДП «Свердловантрацит»;

внесено запис про те, що за результатами атестації робочих місць за умовам праці підтверджено право на пенсію за віком (список № 2);

внесено запис про те, що за результатами атестації робочих місць за умовам праці підтверджено право на пенсію за віком (список № 2);

29.12.2011 звільнено за переводом п. 5 ст. 36 КЗпП України до ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» ВП ГЗФ «Центрспілка;

30.12.2011 прийнято по переводу до ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» ВП ДХФ «Центрсоюз» з ВП ГЗФ «Центроспілка» ДП «Свердловантрацит» майстром ділянки «Навантаження»;

внесено запис про те, що за результатами атестації робочих місць за умовам праці підтверджено право на пенсію за віком (список № 2);

внесено запис про те, що ВП «Шахта «Довжанська-Капітальна», ВП «Шахта « Центроспілка», ВП «Шахта Харківська» та ВП ГЗФ «Центроспілка» об`єднані у ВП «Шахтоуправління Свердловське» ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» (наказ № 405 від 21.12.2012);

внесено запис про те, що за результатами атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право переходу на пенсію на пільгових умовах за списком № 2, наказ № 12 від 06.04.2013;

внесено запис про те, що роботу продовжує на ділянці допоміжного виробництва;

внесено запис про те, що роботу продовжено у ВП «Шахтоуправління Свердловське» ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит», наказ № 29/к від 25.03.2013;

внесено запис про те, що робоче місце атестоване з пільгових умов праці, підтверджено право на пільгове забезпечення відповідно до списку № 2, наказ № 12-к від 06.04.2013;

21.03.2017 звільнено за власним бажанням ст. 38 КЗпП України (арк. спр. 10-11).

Записи у трудовій книжці проведено у відповідності до вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального забезпечення України від 29.07.1993 № 58.

Згідно з абзацом першим пункту 1.1 розділу I "Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії" Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Підпунктом 2 пункту 2.1 розділу II «Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший» Порядку № 22-1 встановлено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Згідно з абзацами першим, третім пункту 4.1 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3). Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Пунктом 4.2 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 встановлено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (абзац перший пункту 4.3 розділу ІV "Приймання, оформлення і розгляд документів" Порядку № 22-1).

Згідно з абзацом першим пункту 4.7 розділу ІV "Приймання, оформлення і розгляд документів" Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Частиною другою статті 82 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причин відмови та порядку оскарження орган, що призначає пенсії, видає або надсилає підприємству, організації або заявникові не пізніше 5 днів після винесення відповідного рішення.

Тобто, відмовляючи особі в призначенні пенсії, орган, що призначає пенсію, має зазначити причини такої відмови, у тому числі обґрунтувати мотиви незарахування до пільгового стажу окремих періодів роботи та/або навчання.

Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 КАС України.

Суд зауважує, що в рішенні від 11.12.2019 № 25 зазначено, що відповідно наданих документів загальний стаж роботи ОСОБА_1 складає 30 років 4 місяці 15 днів, з них стаж на пільгових умовах за списком № 2 згідно відомостей по спеціальному стажу реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування складає 07 років 3 місяці 1 день. Згідно з записами в трудовій книжці з березня 2001 року по березень 2017 року ОСОБА_1 працювала майстром дільниці на Груповій збагачувальній фабриці "Центроспілка". Згідно Постанови КМУ № 36 від 16.01.2003 Професія «майстер, старший майстер» відноситься до розділу II п. 2б списку № 2. За результатами атестації робочих місць підтверджено право на пенсію за віком список № 2. Але за даними СПОВ за 2002-2004 роки підприємство вносить відомості по спецстажу списком № 1. Загальний стаж роботи визначається за записами трудової книжки або за даними індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України (форма (ОК 5) згідно сплати страхових внесків. Пільговий стаж заявнику зараховується виключно за відомостями по спецстажу індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України (форма ОК 5). Виходячи з цього, вищезазначеного пільгового стажу недостатньо для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Суд зауважує, що вказане рішення не містить зазначення періодів роботи позивача, які не включено до пільгового стажу за списком № 2, конкретних підстав для невключення таких періодів, не зазначено, які саме первинні документи не надано позивачем, що свідчить про недотримання відповідачем принципів обґрунтованості та добросовісності рішення суб`єкта владних повноважень, дотримання яких перевіряється адміністративним судом відповідно до вимог пунктів 3, 5 частини другої статті 2 КАС України, і недотримання яких є підставою для скасування такого рішення, оскільки позивачеві неможливо з тексту такого рішення визначити, які саме періоди роботи не включено до пільгового стажу.

Оскільки рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях і домислах, відсутність у рішенні від 11.12.2019 № 25 про відмову в призначенні пенсії мотивів незарахування до пільгового стажу окремих періодів не дозволяє суду перевірити, чи правомірно зазначені періоди роботи не зараховані до пільгового стажу, і свідчить про те, що відповідач діяв недобросовістно.

Окрім того, відповідачем на підтвердження обґрунтування свого рішення не було надано суду дані СПОВ за 2002-2004 роки щодо внесення підприємством відомостей по спецстажу за списком № 1.

Суд наголошує, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Як установлено судом, відповідно до записів трудової книжки позивачки в період з 03.03.2001 по 21.03.2017 ОСОБА_1 працювала на ГЗФ «Центроспілка» (ДВАТ ГЗФ «Центроспілка», ДХК «Свердловантрацит», ВП ГЗФ «Центроспілка» ДП «Свердловантрацит»), в ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» ВП ДХФ «Центрсоюз» (ВП «Шахтоуправління Свердловське» ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит») майстром ділянки «Навантаження». У трудовій книжці позивачки наявні відповідні записи про результати атестації робочого місця за умовами праці з посиланням на відповідні накази.

Посади "майстер", "старший майстер" відноситься до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 р. № 36 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Таким чином, судом встановлено, що у період з 03.03.2001 по 21.03.2017 позивачка працювала на ГЗФ «Центроспілка» (ДВАТ ГЗФ «Центроспілка», ДХК «Свердловантрацит», ВП ГЗФ «Центроспілка» ДП «Свердловантрацит»), в ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» ВП ДХФ «Центрсоюз» (ВП «Шахтоуправління Свердловське» ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит») на посаді, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за списком № 2.

Записи у трудовій книжці проведено у відповідності до вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального забезпечення України від 29.07.1993 № 58.

Суд зазначає, оскільки пунктом другим частини другої статті 114 Закону № 1058 прямо визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, трудова книжка позивачки містить всі необхідні відомості, що визначають право позивачки на пенсію на пільгових умовах, а тому підтвердження спеціального трудового стажу уточнюючими довідками або відомостями про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб (довідками про застраховану особу ОК-5) є зайвим.

Таким чином, посилання відповідача на ту обставину, що пільговий стаж заявнику зараховується виключно за відомостями по спецстажу індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України (форма ОК 5), суд не бере до уваги, оскільки зайнятість позивачки повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників у спірний період підтверджується записами в трудовій книжці.

За таких обставин вказані періоди роботи мають бути зараховані до пільгового стажу позивачки.

Щодо обраного позивачем способу захисту порушеного права у вигляді визнання протиправним та скасування рішення відповідача № 25 від 11.12.2019 про відмову у призначенні позивачці пенсії за віком на пільгових умовах; зобов`язання відповідача призначити позивачці пенсію за віком на пільгових умовах згідно п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 05 грудня 2019 року, зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи з 03.03.2001 по 29.12.2011 - майстром ділянки навантаження в ДП ДВАТ ГЗФ «Центроспілка» ДХК «Свердловантрацит», яке на підставі наказу Міністерства палива і енергетики № 117 від 07.03.2003 було реорганізоване у ВП ГЗФ «Центроспілка» ДП «Свердловантрацит», та з 30.12.2011 по 21.03.2017 - майстром ділянки навантаження, майстром на ділянці допоміжного виробництва в ВП ГЗФ «Центроспілка» ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит», який на підставі наказу ТОВ ДТЕК Свердловантрацит» № 405 від 21.12.2012 був об`єднаний у ВП «Шахтоуправління Свердловське» ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит», суд зазначає таке.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішеннях по справах "Клас та інші проти Німеччини", "Фадєєва проти Росії", "Єрузалем проти Австрії" Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою. Згідно Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Оскільки в силу частини п`ятої статті 45 Закону № 1058-IV передбачено обов`язок органу Пенсійного фонду щодо прийняття відповідного рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунок) пенсії, суд вважає, що територіальний орган Пенсійного фонду має виключну компетенцію у питаннях призначення (перерахунку) пенсії. Отже, зазначене питання віднесено до дискреційних повноважень територіального органу Пенсійного фонду.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 КАС України.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідач як уповноважений орган не перевіряв відомості, що містяться в трудовій книжці позивачки та інших документах, наданих позивачем разом з заявою від 05.12.2019, не обчислював пільговий стаж позивачки, виходячи з таких відомостей, що є обов`язковою умовою відповідно до Закону № 1058.

Таким чином, зважаючи на обставини справи, суд встановив, що порушення прав позивача відбулося внаслідок прийняття відповідачем протиправного рішення від 11.12.2019 № 25 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2, тому належним та достатнім способом захисту порушеного права в даному випадку є визнання протиправним та скасування рішення Марківського ОУПФУ від 11.12.2019 № 25 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2, зобов`язання Марківського ОУПФУ повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.12.2019 та прийняти рішення за наслідками її розгляду з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Решта позовних вимог задоволенню не підлягає з наведених вище підстав щодо неможливості перебирання судом дискреційних повноважень органу Пенсійного фонду України.

Також суд зауважує, що обрання такого способу захисту порушеного права позивача узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 06.03.2018 у справі № 754/14898/15-а, від 17.07.2018 у справі № 514/166/16-а, в яких, зокрема, зазначено, що "..Повідомляючи позивачу про відмову в призначенні пільгової пенсії, ПФУ діяло необґрунтовано. При цьому, суд не обраховує дійсний загальний та спеціальний стаж позивача, у зв`язку з чим відсутні підстави для зобов`язання ПФУ призначити пенсію позивачу за віком на пільгових умовах".

На підставі викладеного позовні вимоги належать до часткового задоволення.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Позивачем за подання до суду даного позову сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн (арк. спр. 5).

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Частиною восьмою статті 139 КАС України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, суд вважає за необхідне присудити на користь позивачки судові витрати зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 9, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (код за , Луганська область, смт Марківка, вул. Центральна, буд. 20) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 11 грудня 2019 року № 25 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2.

Зобов`язати Марківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05 грудня 2019 року, зареєстровану за № 1970 , про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, та прийняти рішення за наслідками її розгляду з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 840,80 грн (вісімсот сорок грн 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Відповідно до пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України строк оскарження судового рішення продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя І.О. Свергун