Справа № 400/732/20
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2020-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2020 р. № 400/732/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Устинова І.А., розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, вул. Шевченка, 34, с. Шевченкове, Вітовський район, Миколаївська область, 57263

про:визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася з позовом до Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області (далі - відповідач) з вимогами про:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, що полягає у неприйнятті рішення за заявою позивача від 24.10.2019р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення, а саме: із земельної ділянки загальної площею 32 га, кадастровий номер :02:000:0021, що розташована в межах території Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області (за межами населених пунктів);

- зобов`язати відповідача прийняти рішення про надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності земельної ділянки орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах території Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області.

Ухвалою від 14.02.2020 року суд призначив розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що бажаючи отримати у власність земельну ділянку орієнтовною площею 2 га, подавала (двічі) всі необхідні документи відповідачу, однак отримала відмову, яку вважає безпідставною та незаконною. Позивач зазначила, що відмова відповідача, яка містить аргумент про те, що земельна ділянка, яку бажає отримати у власність позивач, планується бути виставленою на торги, однак жодного рішення сільською радою щодо затвердження земельної ділянки для проведення аукціону відповідачем не приймалось, тому таке рішення не може бути підставою для відмови позивачу в задоволенні її заяви.

11.03.2020р. відповідач подав до суду клопотання, в якому просив долучити до справи копію рішення № 55 від 17.12.2019р. «Про розподілення вільних земельних ділянок комунальної власності, які не надані у власність фізичним та юридичним особам» ХХХІІ чергової сесії VII скликання та копію рішення № 25 від 21.01.2020 року «Про затвердження переліку земельних

ділянок право оренди на які буде виставлено на торги» ХХХІІІ сесії VIIІ скликання.

Представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

24.10.2019 р. позивач звернулася до відповідача із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2га, із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, яка знаходиться на території Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, у межах норм безоплатної приватизації (а. с. 9).

З викопіювання з публічної кадастрової карти вбачається, що бажана позивачем земельна ділянка входить до складу ділянки з кадастровим номером :02:000:0021 (а. с. 12).

До заяви позивач додала копію паспорту, ідентифікаційного коду, посвідчення учасника бойових дій та викопіювання земельної ділянки, що бажає отримати.

Листом від 21.11.2019р. № 2045/02-30/19відповідач повідомив, що заява позивача розглядалася на засіданні постійних комісій сільської ради 08.11.2019р. та було прийнято рішення не виносити на розгляд сесії, так як земельна ділянка, зазначена на графічних матеріалах, планується бути виставленою на земельні торги з метою передачі в оренду (а. с. 10).

З наданих відповідачем доказів, суд встановив, що рішенням відповідача від 17.12.2019р. № 55 вирішено вільні земельні ділянки комунальної власності, які не надані у власність фізичним та юридичним особам, надавати виключно в оренду через земельні торги. До переліку таких земельних ділянок включено і ділянку з кадастровим номером :02:000:0021.

А рішенням від 21.01.2020р. № 25 затверджено перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності, право оренди на які буде виставлено на земельні торги. До переліку таких земельних ділянок включено і ділянку з кадастровим номером :02:000:0021.

Згідно зі ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Правовідносини у сфері забезпечення права громадян на землю урегульовано Земельним кодексом України (далі ЗК України).

Відповідно до ст.. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб.

Згідно із п. 34 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради. Тобто, способом волевиявлення ради, яка здійснює право власності від імені відповідної територіальної громади з регулювання земельних відносин, є прийняття рішення сесією.

Нормами ст. 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності не рідше ніж один раз на місяць.

Частинами першою і другою ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до п. "б" ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Положеннями ч. 7 ст. 118 ЗК України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Судом встановлено, що позивач у передбаченому ЗК України порядку звернулася до відповідача із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Всі необхідну документи додавалися до заяви.

Отже, у відповідача виник обов`язок розглянути подану заяву в порядку, передбаченому ЗК України з дотриманням вимог Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Як вбачається зі змісту листа відповідача від 21.11.2019р. заява відповідача взагалі не виносилася на розгляд сесії ради. Фактично, позивачу відмовлено в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою постійною комісією сільської ради.

З викладеного суд дійшов висновку, що відповідачем не прийнято рішення про відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою у розумінні ст. 118 ЗК України.

Що ж до мотивів відмови, викладених у листі відповідача від 21.11.2019 р., суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 134 ЗК України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Положеннями ч. 1 ст. 136 ЗК України визначено, що організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами. Забороняється вносити до зазначеного переліку призначені під забудову земельні ділянки без урахування у випадках, передбачених законом, результатів громадського обговорення.

У переліку зазначаються місце розташування (адреса) земельної ділянки, її цільове призначення (функціональне використання), площа, кадастровий номер, умови продажу.

Частиною третьою ст. 136 ЗК України визначено, що земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

Тобто, у разі віднесення земельної ділянки до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності для продажу прав на них на земельних торгах, це є підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки.

Як встановлено судом, із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою позивач звернулася 24.10.2019р., а рішення про віднесення бажаної позивачем земельної ділянки (її частини в розмірі 2 га) прийнято відповідачем лише 21.01.2020 р. Тобто, на момент розгляду заяви позивача, відповідач лише планував віднести земельну ділянку до переліку тих, право оренди на які буде виставлено на земельні торги.

Крім того, надавши до матеріалів справи клопотання від 11.03.2020р., відповідач не надав жодного доказу (рішення) про результати проведення відповідних торгів та надання бажаної позивачем земельної ділянки в оренду іншій особі.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів правомірності своїх дій, що є підставою для часткового задоволення позову.

Враховуючи включення бажаної позивачем земельної ділянки (її частини в розмірі 2 га) до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності, право оренди на які буде виставлено на земельні торги, суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання відповідача прийняти рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності земельної ділянки орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області.

Частина 2 ст. 9 КАС України надає суду право вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, суд вважає за доцільне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2 га, із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, яка знаходиться на території Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, у межах норм

безоплатної приватизації та прийняти вмотивоване рішення про надання такого дозволу чи відмову в його наданні.

Оскільки, позивач має статус учасника бойових дій, в силу приписів п. 13 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" вона звільнена від сплати судового збору. Отже, судовий збір у сумі 840,80 грн. вважається надмірно сплаченим та може бути повернутий за клопотанням позивача за ухвалою суду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст. 2, 19, 241, 244, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області (вул. Шевченка, 34, с. Шевченкове, Вітовський район, Миколаївська область, 57263, ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області щодо неприйняття рішення за заявою ОСОБА_1 від 24.10.2019р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення, а саме: із земельної ділянки загальної площею 32 га, кадастровий номер :02:000:0021, що розташована в межах території Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області (за межами населених пунктів).

3. Зобов`язати Шевченківську сільську раду Вітовського району Миколаївської області () повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) від 24.10.2019р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2 га, із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності та прийняти вмотивоване рішення про надання такого дозволу чи відмову в його наданні.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. А. Устинов